cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Dzūkija
Dzūkijos teritorija
Istorinė (gyvavusi iki XIX a. vidurio) Dzūkija apima Varėnos rajoną, Alytaus rajoną, Alytaus savivaldybę, beveik visą Kaišiadorių rajoną, rytinę Prienų rajono dalį, Trakų rajoną, Vilniaus miestą ir rajoną, Šalčininkų rajono dalį, Lazdijų rajoną, Elektrėnų savivaldybę, Druskininkų savivaldybę taip pat dalį dab. Lenkijos Palenkės vaivadijos (bet ne Suvalkai 1, Seinai, Punskas) ir dalį dab. Baltarusijos Gardino srities (Gardinas, Ščiutinas, Rodūnia, Lyda ir kt.). Rytuose ir šiaurės rytuose Dzūkija ribojasi su (Rytų) Aukštaitija, vakaruose – su Suvalkija (Sūduva).
Dzūkijos gamta
Didžiąją Dzūkijos dalį užima miškai (Gudų giria ir. kt.),– todėl rečiausiai gyvenamose krašto dalyse gyventojų tankumas yra mažesnis nei 10 žm./km². Be didžiulių miškų, regione dar yra didžiausia Lietuvos Respublikos teritorijoje pelkė – Čepkelių raistas. Didžiausios Dzūkijos upės yra Nemunas, Neris, Merkys, Juodoji Ančia, Ūla, Katra, Ditva ir Strėva.
thumb|Nemunas ties Liškiava
Svarbiausios Dzūkijos gyvenvietės
Didžiausi istorinės Dzūkijos miestai yra Gardinas, Lyda, Suvalkai (nors jis priskiriamas Suvalkijai) ir Alytus,– pastarasis dažnai pavadinamas „Dzūkijos sostine“, bet dab. Dzūkijos istorinio prototipo (iki 1413 m. gyvavusios Trakų kunigaikštystės) politinio centro funkcijas visuomet atlikdavo kita gyvenvietė (iš pradžių – tikriausiai Merkinė, kuri bent iki XV a. buvo pusę Trakų kunigaikštystės apėmusios Merkinės žemės centras, nuo XIII a. pab. (?) – Senieji Trakai, nuo XIV a. 8 dešimtmečio – Trakai).
Alytaus vaidmenį padidino XVI a. įkurta Alytaus ekonomija, taip pat 1775 m. iš Trakų ir Merkinės į Alytų perkelti pavieto teismai. Nuo XIX a. politiškai, ekonomiškai, administraciškai ir kultūriškai pradėjo dominuoti Alytus, vėliau susiformavo mažesnieji Dzūkijos centrai – Varėna ir Lazdijai.
Dzūkijos nacionaliniai parkai
Iš penkių Lietuvos nacionalinių parkų du yra Dzūkijoje: 1991 m. į rytus nuo Varėnos esančioje teritorijoje įsteigtas Dzūkijos nacionalinis parkas, o 1992 m. Trakuose ir jų apylinkėse ėmė veikti Trakų istorinis nacionalinis parkas.
SM Vienybė Ukmergė
Ukmergės „Vienybė“ – Lietuvos futbolo klubas iš Ukmergės.
Istorija
Sovietmečiu klubas atstovavo „Vienybės“ gamyklą, įkurtą dar 1919 m. Klubas stipriausią komandą turėjo XX a. 8-ajame dešimtmetyje, kuomet ji laimėjo LTSR pirmenybių sidabrą, bronzą, taip pat ir šalies taurę. Atgavus Nepriklausomybę komanda aukštumų nebepasiekė, blaškėsi tarp aukščiausiosios ir I lygos, o po 2005 m. dėl finansinių sunkumų pasitraukė iš II lygos.
„Vienybės“ veteranai žaidė įvairiuose mėgėjų turnyruose bent iki 2010 m.
Beržvaitis
Beržvaitis – kaimas Rietavo savivaldybėje.
Lusaka
Lusaka – miestas vidurio Zambijoje, šalies sostinė ir Lusakos provincijos administracinis centras. 1,27 mln. gyventojų (2005). Išsidėsčiusi plynaukštėje apie 1300 m virš jūros lygio, turi švelnų malonų klimatą. Tai šiuolaikinis miestas, pagrindinis šalies administracinis, finansų, transporto ir gamybos centras. Įvairios pramonės šakos naudoja daug elektros energijos, pagamintos Karibos (Kariba) vandens jėgainėje prie Zambezės upės: maisto apdirbimas, mašinų surinkimas, apranga ir elektronika. Geležinkeliu Lusaka susisiekia su Livingstonu šalies pietuose ir Ndola, esančia Vario juostos provincijoje šiaurėje, kuri išgaunama daug rūdų. Lusakoje yra tarptautinis oro uostas. 1965 m. įkurtas Zambijos universitetas, yra Nacionalinis viešojo administravimo institutas (įk. 1963 m.), Evelyn Hone taikomųjų menų ir verslo kolegija (įk. 1963 m.).
Istorija
Miestą 1905 m. įkūrė europiečiai ir pavadino vietos vaduko vardu. 1935 m. ji pakeitė Livingstoną kaip britų Šiaurės Rodezijos kolonijos administracinis centras, o 1964 m. Lusaka tapo nepriklausomos Zambijos sostine.
Danijos futbolo varžybos 2007–2008 m.
Danijos futbolo varžybos 2007–2008 m.
Kregžlė
Kregžlė – kaimas Vilniaus rajono savivaldybėje, 2 km nuo Skirlėnų.
Borkoldojus
Borkoldojus arba Borkoldajus  – kalnagūbris pietryčių Kirgizijoje (Isyk Kulio srityje), Tianšanio kalnuose, Naryno kairiajame krante. Ilgis ~100 km. Aukštis siekia 5049 m (vidutinis – 4300 m). Sudarytas iš kristalinių uolienų, marmuro, granito. Būdingas aukštikalnių kraštovaizdis. Auga pusdykumių augalija. Šiaurinius šlaitus dengia ledynai.
Kurdistanas
Kurdistanas  – regionas Artimuosiuose Rytuose, Turkijos, Irano, Irako ir Sirijos teritorijose, apgyvendintas daugausia kurdų. Manoma, kad visas regionas užima apie 392 000 km² (maždaug Prancūzijos dydžio teritorija), ir jame gyvena apie 40 mln. kurdų.
Didžiausi miestai: Dijarbakyras, Bitlisas, Vanas (Turkija), Arbilis, Kirkukas (Irakas), Kermanšachas, Senendedžas, Mechabadas (Iranas).
Šiuolaikinis administravimas
Istorinis Kurdistanas šiuo metu padalintas tarp keturių valstybių, todėl jį politiškai sudaro keturios dalys:
Geografija ir etnografija
thumb|left|Kanjonas šiaurės Irake thumb|left|Zê upė Irake Istorinis Kurdistanas sudaro vakariausią Didžiojo Irano teritoriją. Jis ribojasi su Istoriniu Azerbaidžanu rytuose, Luristanu pietryčiuose, Armėnija šiaurėje, Mažąja Azija bei Levantu vakaruose ir Mesopotamija pietuose.
Vyrauja kalnuotas reljefas: Armėnijos kalnynas, Zagroso, Tauro kalnai, Kurdistano kalnai. Svarbiausia upė – Tigras, bet teritorijoje prasideda daugybė svarbių Artimųjų Rytų upių: Eufratas, Chaburas, Araksas, Kura ir daugybė kitų.
Yra dideli Urmijos ir Vano ežerai. Klimatas aridinis. Vyrauja skurdūs krūmynai, kalnų šlaituose, upių slėniuose – spygliuočių miškai, gluosnių sąžalynai.
Tradiciniai regionai ir dialektai
Visas Kurdistanas tradiciškai ir remiantis etnologijos-lingvistikos duomenimis dalinamas į tris dideles dalis, kurias apsprendžia kurdų kalbų (dialektų) paplitimas. Kiekviena dalis dalijama į istorinius-kultūrinius regionus, o kiekviename regione išskiriami kurdų klanai. Trys dalys yra šios:
Kurdistanas be kurdų yra gyvenamas ir kitų svarbių tautinių mažumų – armėnų (šiaurės Kurdistanas), asirų (šiaurės Kurdistano pietinės dalys) ir Kurdistano žydų (daugiausia Sorani kurdistanas).
Istorija
Istorinis Kurdistano regionas yra sudedamoji Persijos civilizacijos dalis, jo istorija artimai susijusi su visa Irano istorija.
Regionas iki kurdų
Seniausiais laikais lygumose į pietus nuo Kurdistano klestėjo Mespopotamijos civilizacijos. Šumerai šį kalnuotą regioną vadino Subartu. Greičiausiai tai buvo klajoklių gutijų gyvenamas kraštas. Vėlesni gyventojai buvo huritai, vėliau čia įsistvirtino urartai. Apie 1000 m. pr. m. e. Asirai mini tautą Kurti, gyvenančią prie Džudi kalno. Maždaug tuo metu beveik visą regioną apgyvendino armėnai, ir jis tapo žinomas kaip Didžioji Armėnija.
Apie 66 m. pr. m. e. Armėnijos kurdų valstybėlės atiteko Romos imperijai, čia sukurtos atskiros provincijos. Mūsų eros pradžioje jos atiteko Partų imperijai, vėliau Sasanidų imperijai.
Viduramžių Kurdistanas
VII a. Didžioji Armėnija prijungta prie Kalifato, pradėta krašto islamizacija. Tuo metu dar kartą keitėsi krašto sudėtis, vietoje armėnų įsigalėjo musulmonai iranėnai, kurdų protėviai. Maždaug nuo tada regionas tapo žinomas kaip Kurdistanas.
Kalifatui silpstant, IX a. krašte pradėjo kilti vietinės dinastijos ir valstybės. Ake, Andzevatsi buvo vienos pirmųjų. X a. regioną valdė kurdiškos dinastijos Hasanvahidai (959–1015), Anazidai (990–1117), Marvanidai (990–1096). Maža to, kurdų kilmės dinastijos įsigalėjo ir kitose, ne kurdiškose, teritorijose: Armėnijoje (Šadadidai), Azerbaidžane (Ravadidai), Luristane (Hazaraspidai).
thumb|200px|left|Ajubidai 1188 m. Po XI a. Seldžiukų viešpatavimo, Mosulo atabegai Zengidai (1127–1234 m.) suvienijo visą Kurdistaną. XII a. patys kurdai įkūrė naują galingą dinastiją. Tai buvo Ajubidai (1171–1250), užkariavę milžiniškas teritorijas iki pat Egipto ir Jemeno. Tai buvo didžiausias kurdų ekspansijos laikotarpis.
Nuo XIII a. prasidėjo skaudžiausias Kurdistano istorijoje laikotarpis, nes valdė įvairios tiurkiškos dinastijos: Ilchanidai, Timūridai, Kara Kojunlu, Ak Kojunlu, o XVI–XVIII a. dėl regiono varžėsi Safavidai ir Osmanai. Jų valdymo laikais prieš kurdus buvo vykdoma nepalanki politika. Safavidų imperijoje daugybė kurdų buvo iškelti iš Kurdistano ir apgyvendinti Chorasane.
Tuo metu Kurdistano periferijose formavosi nepriklausomos ar pusiau priklausomos Kurdų kunigaikštystės.
Padalintas regionas
Apie 1920 m. nusistovėjo dabartinės sienos, pagal kurias istorinis Kurdistanas padalintas tarp keturių valstybių. Visose kurdai reiškė nepasitenkinimą, vyko maištai ir sukilimai. Turkijos kurdams 1927–1930 m. pavyko įkurti efemerišką Ararato Respubliką, Irano kurdams 1946–1947 m. – Mahabado Respubliką. Irako kurdai 1960 m. pradėjo pilietinį karą dėl autonomijos. Irako valdžios nuolaidos nenumalšino nesutarimų, kol 2003 m. neįkurtas autonominis Kurdistano regionas.
Iki dabar visose šalyse įvairios kurdų partijos ir organizacijos (ypač Kurdistano darbininkų partija) kovoja už Kurdistano suvienijimą.
Demografija
thumb|260px|Karinė situacija 2014 m.: {{legend|#cae7c4|Kontroliuojama Sirijos opozicijos}}{{legend|#ebc0b3|Kontroliuojama Sirijos vyriausybės}}{{legend|#db8ca6|Kontroliuojama Irako vyriausybės}}{{legend|#b4b2ae|Kontroliuojama Irako ir Levanto islamo valstybės (ISIL) }}{{legend|#e2d974|Kontroliuojama Sirijos kurdų}}{{legend|#d7e074|Kontroliuojama Irako kurdų}}
505 m.
505 m. buvo nekeliamieji metai, prasidedantys ketvirtadienį pagal Grigaliaus kalendorių.
Gimtadieniai
Nedatuota
Šiaurės Juistas
thumb|220px|Salos padėtis
Šiaurės Juistas  – sala Škotijoje, Išoriniuose Hebriduose, tarp Hariso šiaurėje ir Benbekjulos pietuose. Plotas – 303,05 km².
2011 m. Šiaurės Juiste gyveno 1254 gyventojai. Dalis tebevartoja gėlų kalbą. Pagrindinė gyvenvietė – Lochmadis. Sala su Benbekjula (per Grimsėjų), Bernerėjumi, Balešeru jungiasi pylimais. Veikia keltai į Skajų, Luiso salą.
Yra XIII a. Šv. Trejybės bažnyčios griuvėsiai, Barpa Langaso kernas, Pobul Fino akmenų ratai, Fir Bhreigės menhyrai.
Liepa (reikšmės)
Liepa vadinami:
Vardas
Liepa (vardadieniai liepos 1 d.) – lietuviškas moteriškas vardas. Baltiškos kilmės, apeliatyvinis asmenvardis.
Pavardės
Šios pavardės moteriškosios giminės formos yra: Liepienė (ištekėjusi moteris) ir Liepaitė (mergautinė pavardė).
Džugu
Džugu  – miestas vakarinėje Benino dalyje, aukštumose; Dongos departamento administracinis centras. Keliai į Kotonu, Paraku, Natitingu, taip pat į Togą. Žemės ūkio regiono prekybinis centras. Yra kelios mečetės, katalikų katedra, seminarija, ligoninė, 3 mokyklos.
Džugu gyvena įvairių tautybių žmonės – dendžiai, fulbiai, jorubai, baribai, fonai. Dauguma tikinčiųjų musulmonai, tačiau daug ir krikščionių.
Senųjų Trakų Viešpaties Apreiškimo Švč. Mergelei Marijai ir šv. Benedikto bažnyčia
'''Senųjų Trakų Viešpaties Apreiškimo Švč. Mergelei Marijai ir šv. Benedikto bažnyčia''' – bažnyčia, stovinti Senųjų Trakų kaime, 5 km į pietryčius nuo Trakų, 1 km į pietus nuo geležinkelio stoties. Turi neogotikos bruožų. Pamaldos vyksta lietuvių ir lenkų kalbomis. Šalia įsikūręs Senųjų Trakų Viešpaties Apreiškimo vienuolynas.
Parapijoje veikia Skurbutėnų koplyčia.
Istorija
thumb|left|250px|Priekinis fasadas thumb|left|250px|Šoninis fasadas
Liepos
Liepomis vadinami kaimai:
Senųjų Trakų Viešpaties Apreiškimo Švč. Mergelei Marijai ir šv. Benedikto bažnyčia
Istorija
Pirmąją bažnyčią 1405 m. pastatė Lietuvos didysis kunigaikštis Vytautas ir pilyje įsteigė benediktinų vienuolyną. Apie 1410 m. įkurta parapija. Iki 1577 m. atnaujinta bažnyčia, 1577 m. pastatytas vienuolynas. 1597 m. bažnyčia rekonstruota. 1639 m. vienuolynui dovanotas Pivašiūnų palivarkas su Jurkonių kaimu. Iš ankstesnių fundacijų 1799 m. priklausė Senųjų Trakų palivarkas su Vištelionių kaimu ir Kauno Vokės palivarkas su Volų kaimu. XVIII a. antrojoje pusėje pradėtas mūryti vienuolynas. 1799 m. pastatytas tik šiaurinis korpusas ir dalis vakarinio. Nebaigtas statyti vienuolynas 1845 m. uždarytas.
1799 m. vienuolyno bibliotekoje buvo 769 knygos. Bažnyčia 1757 m. sudegė. Kapinėse 1780 m. pastatyta laikina medinė. Ji 1838 m. gerokai remontuota. 1777–1845 m. veikė parapinė mokykla. Uždarytas vienuolynas atiteko klebonijai. Technikas A. Mikulskis parengė vienuolyno perstatymo į bažnyčią projektą.
1898–1899 m. pastatyta dabartinė mūrinė bažnyčia, 1903 m. įrengti vargonai. Caro valdžios duomenimis, 1884 m. 87 proc. parapijos gyventojų buvo lietuviai, 12 proc. – baltarusiai, 1 proc. – lenkai. 1905 m. nugriauta laikina medinė bažnyčia. 1915 m. apgriauta mūrinė, išvežti varpai. 1921 m. bažnyčia suremontuota.
Po Antrojo pasaulinio karo ilgiausiai klebonavo Mykolas Tarvydis (1904–1980).
Architektūra
Bažnyčia turi neogotikos bruožų, stačiakampio plano, su 4 bokštais. Vidus 3 navų, skliautuotas. Yra 3 koplyčios, 9 altoriai. Šventoriaus tvora mūrinė. Bažnyčia paskelbta architektūros paminklu.
Alstas
Alstas – miestas ir savivaldybė Belgijoje, prie Denderio upės. Per miestą praeina geležinkelis ir plentas Briuselis-Gentas. Išplėtota tekstilės, gumos, chemijos, tekstilės pramonės įrengimų, odos ir avalynės, maisto pramonė, gaminamas alus. Alsto apylinkėse didelės apynių plantacijos. Verčiamasi apynių ir gėlių prekyba, turizmu. Yra XIII a. – XV a. rotušė, dabar muziejus, XV a.-XVI a. gotikinė Šv. Martyno kolegija, XVII a. skerdyklos pastatas, XVIII a. Šv. Juozapo bažnyčia.
Istorija
Miestas žinomas nuo 870 m..
Janomamų kalbos
Janomamų kalbos skirstomos į 4 kalbas, tačiau jos ganėtinai panašios ir dažnai laikomos vienos bendros janomamų kalbos tarmėmis.
Jokių patvirtintų genetinių ryšių su kitomis kalbomis janomamų kalbos neturi. Amerikiečių lingvistas Džozepas Grynbergas jas siejo su čibčų kalbomis Centrinėje Amerikoje, Migliaca – su panų ir čibčų.
Kaip ir daugelis kitų Amazonijos kalbų, janamų kalbos turi ir nazalines ir oralines balses: a, e, i, o, u, ɨ (dar rašoma kaip y), ə.
506 m.
506 m. buvo nekeliamieji metai, prasidedantys penktadienį pagal Grigaliaus kalendorių.
Baltadvaris (Švenčionys)
Baltadvaris – viensėdis Švenčionių rajono savivaldybėje, 9 km į šiaurę nuo Pabradės, Pabradės miškuose, šalia dešiniojo Žeimenos kranto. Šalimais praeina kelias bei prasideda karinis Pabradės poligonas (prie Baltadvario yra jo valdyba).
Kosovo vėliava
thumb|righ|250px|[[Vaizdas:FIAV 111110.svg|23px Valstybės vėliava. Proporcijos: 2:3]] Kosovo vėliava – stačiakampė, mėlyname fone auksinis Kosovo žemėlapis, virš kurio puslankiu įkomponuotos šešios baltos penkiakampės žvaigždės.
Istorija
Vėliava įteisinta Kosovo parlamente tą pačią dieną kaip ir paskelbta nepriklausomybė nuo Serbijos – 2008 m. vasario 17 d.
2007 m. gegužės 30 d. Kosovo parlamentas paskelbė tarptautinį konkursą Kosovo vėliavai sukurti. Sąlygose, buvo nurodyta, jog vėliava turi atspindėti Kosovo daugiatautiškumą, pabrėžiama, jog neturėtų būti naudojamos Serbijos vėliavos (raudona – mėlyna – balta) ir Albanijos vėliavos (Raudona – juoda) spalvinės schemos, bei nepageidaujami erelio simboliai, kurie yra jau paminėtų valstybių vėliavose ar herbuose. Taip pat buvo nurodytos vėliavos proporcijos (2:3). Iš 993 projektų apie 700 atitiko šiuos reikalavimus.
Grupė politikų ir ekspertų atrinko tris variantus, kuriuos pasiūlė Kosovo parlamentui.
Simbolika
Šešios žvaigždės simbolizuoja Kosove gyvenančias tautas: albanus, serbus, turkus, goriečius, romus ir bosnius. Dabartinė vėliava buvo išrinkta 2/3 parlamente balsavusiųjų.
Žana d'Ark
Žana d’Ark (, t. y. Joana Arkietė; dar žinoma kaip Orleano mergelė; 1412 m. sausio 6 d. – 1431 m. gegužės 30 d.) – prancūzų nacionalinė didvyrė, Katalikų bažnyčios šventoji.
Biografija
Kilusi iš valstiečių šeimos Domrémy kaime (Lotaringijoje). Tuo metu vyko Šimtametis karas tarp Prancūzijos ir Anglijos, kurios sąjungininkė buvo Burgundija. Žana d’Ark regėjo mistines vizijas, ir, kaip ji teigė, jų paveikta nusprendė, kad jos misija yra išvaduoti Prancūziją iš anglų okupacijos.
Jauna 16 metų mergina su draugais išvyko pas karalių. 1429 m. vasario 23 d. atvyko į Šinoną, kur tada buvo karalius. Sosto įpėdinis leidosi įtikinamas, bet nusiuntė ją išklausyti dvasingiems didikams. Gavusi teigiamą atsakymą Žana d’Ark pradėjo vadovauti nedideliems kariniams daliniams.
1429 m. balandžio 29 d. prancūzų kariniai daliniai išlaisvino anglų apgultą Orleaną, o vėliau perėmė keletą kitų miestų bei birželio 18 d. laimėjo mūšį prie Patė. Žana d’Ark 1429 m. liepos 17 d. padėjo karūnuoti Reimso katedroje Prancūzijos karalių Karolį VII.
Žana d’Ark planavo užimti Paryžių, bet jai nepavyko. Orleano mergelė tapo neparanki karališkajai tarybai, kuri nusprendė atsikratyti šios asmenybės. 1430 m. gegužės 24 d. mažas dalinys, vadovaujamas pačios Žanos, išjojo į susitikimą su burgundais, apgulusiais Kompjeną.
Rymantas Juozaitis
Rymantas Juozaitis (g. 1953 m. gegužės 6 d. Kaune) – Lietuvos energetikas.
Žana d'Ark
Biografija
Dėl priešo persvaros prancūzai turėjo atsitraukti, o Žana d’Ark buvo paimta į nelaisvę ir parduota anglams už 10 000 auksinių skudų.
Rymantas Juozaitis
Biografija
1960–1971 m. mokėsi Kauno J. Aleksonio vidurinėje mokykloje. 1971–1976 m. studijavo Kauno politechnikos institute, įgijo pramonės šiluminės energetikos inžinieriaus specialybę.
Pavainikės
Pavainikės – kaimas Varėnos rajono savivaldybės rytinėje dalyje, 8 km į pietryčius Varėnos, 2 km į šiaurės vakarus nuo Vydenių, prie Dainavos girios ir Duobupio ištakų.
Žana d'Ark
Biografija
1456 m. liepos 7 d. popiežius Kalikstas III reabilitavo Orleano mergelę. XX a. Žana d’Ark buvo beatifikuota (1909 m.), o 1920 m. kanonizuota.
Rymantas Juozaitis
Biografija
1976 m. pradėjo dirbti Dujinių įrengimų derinimo ir gazifikacijos orgtechnikos valdyboje inžinieriumi derintoju. Nuo 1977 m. Kauno šiluminių tinklų kapitalinės statybos skyriaus inžinierius, šiluminių tinklų rajono dispečeris, meistras, vyriausiasis meistras, šiluminių tinklų rajono viršininkas, vyr. inžinieriaus pavaduotojas, direktoriaus pavaduotojas, filialo Kauno šilumos tinklai direktorius, filialo „Kauno energijos” paslaugos direktorius, filialo Kauno elektrinė direktorius.
Neviedis
Neviedis – ežeras pietų Lietuvoje, Lazdijų rajone, apie 4 km į pietryčius nuo Kapčiamiesčio, Kapčiamiesčio girioje (Neviedžio ir Vainiūnų miškai). Ilgis iš pietų į šiaurės vakarus 0,98 km, plotis iki 0,34 km. Altitudė 105,1 m. Krantai aukšti. Iš visų pusių, išskyrus rytus, supa miškas. Ežeru prateka Baltosios Ančios intakas Neviedė (įteka kaip Salotė iš Dumblinio ežero).
Rymantas Juozaitis
Biografija
1997 m. įsteigus SPAB „Kauno energija” paskirtas bendrovės generalinio direktoriaus pavaduotoju, nuo 2000 m. AB „Kauno energija” generalinis direktorius. Nuo 2002 m. AB „Lietuvos energija“ generalinis direktorius, nuo 2008 m. gegužės 20 d. „LEO LT“ valdybos pirmininkas. Pasaulio energetikos tarybos Lietuvos komiteto pirmininkas. Nuo 2015 m. UAB "Eng Grupė" valdybos pirmininkas.
Žana d'Ark
Biografija
Žana d’Ark yra Prancūzijos liaudies vienybės ir kovos už nepriklausomybę simbolis. Jos pavyzdys paskatino prancūzus pasipriešinti okupantams anglams. Pasipriešinimas baigėsi teisėtu karaliaus Karolio VII karūnavimu.
Neviedis
Prie Neviedžio įsikūrę Vainiūnai.
Vandenvardis Nevíedis sudarytas iš neiginio ne- ir šaknies vied-, kuri galbūt susijusi su vaidas („vaiduoklis“), vaidentis.
Žana d'Ark
Biografija
Ji paskelbta Prancūzijos, Ruano ir Orleano globėja.
Rymantas Juozaitis
Biografija
Vedęs, žmona Neringa (g. 1957), dvi dukros: Indrė Juozaitytė ir Jūratė Juozaitytė-Žadeikienė (1980 m. ir 1990 m.).
Pavainikės
Gyventojai
Pagal lenkų valdžios 1921 m. atliktą surašymą kaime gyveno 65 žmonės, iš kurių visi užsirašė lietuviais.
ITunes Originals
„iTunes Originals“ – Kanados ir JAV atlikėjos Alanis Morissette albumas, išleistas skaitmenine versija iTunes tinkle. Albume yra jos interviu, anksčiau oficialiai neišleistų dainų naujos versijos bei kelios naujos dainos.
Žana d'Ark
Biografija
Žanos d’Ark personažas tapo daugelio menininkų įkvėpimu, tarp jų – Viljamo Šekspyro, Žoržo Bernaro Šavi, Fridricho Šilerio, Žano Anuji, Bertoldo Brechto. thumb|150px|Žana d'Ark – [[Peter Paul Rubens paveikslas]]
Anemija
Mažakraujystė arba anemija – hemoglobino kiekis kraujyje žemiau normos ribos. Dėl to sumažėja deguonies pernešimas krauju į organizmo audinius, o tai gali sukelti hipoksiją, kas pasireiškia atitinkamais simptomais.
Pagal eritrocitų dydį
Pagal eritrocitų dydį anemija klasifikuojama į tris grupes:
Pagal hemoglobino koncentraciją
Anemijai būdingas hemoglobino sumažėjimas, o hemoglobinas visada yra eritrocituose. Tai apibrėžiantis dydis vadinamas hemoglobino koncentracija eritrocite. Pagal jo kiekį eritrocite anemija skirstoma į šias grupes:
Pagal kraujodaros aktyvumą
Pagal kaulų čiulpų reakciją į sumažėjusį eritrocitų skaičių ar hemoglobino koncentraciją anemijas galima suskirstyti pagal kraujodaros aktyvumą. Lengviausiai šį rodiklį įvertinti pagal retikulocitas|retikulocitų kiekį kraujyje, kurie netiesiogiai rodo hemopoezė|kraujodaros aktyvumą. Anemijos pagal šį rodiklį skirstomos į šias grupes: Kadangi vien tik retikulocitų skaičius nepakankamai gerai atspindi regeneracinį kaulų čiulpų aktyvumą, naudojamas išvestinis dydis, vadinamas retikulocitų produkcijos indeksu (RPI) (žr. straipsnį retikulocitai).
Santykinė anemija
Šiai grupei priskiriamas hemoglobino koncentracijos sumažėjimas dėl padidėjusio kraujo plazmos tūrio arba per didelio skysčių kiekio. Dažniausios priežastys yra:
Kraujavimas
Anemija dėl eritrocitų netekimo esant kraujavimui (hemoraginė anemija). Šiuo atveju pagrindinė anemijos priežastis yra kraujo ir hemoglobino prardimas, esant lėtiniam, ilgiau trunkančiam kraujavimui atsiranda geležies trūkumas.
Inkilas
thumb|250px|[[Mėlynoji zylė maitina jauniklį inkile.]] Inkilas – žmogaus pagaminta konstrukcija, paprastai dėžutės formos su landa paukščiui ar kitam gyvūnui įlįsti, ji gali būti pagaminta iš įvairių medžiagų. Inkilai dažniausiai ruošiami paukščiams, tačiau yra inkilų ir žinduoliams, vabzdžiams. Dažnai inkilų sąvoka persipina ir su dirbtinių lizdų bei lizdaviečių. Inkilo forma, dydis, anga priklauso nuo gyvūno, kuriam jis skirtas, rūšies. Šalia žmonių gyvenamų namų, sodybų inkilai dažniausiai keliami varnėnams, naikinantiems sodų kenkėjus ir džiuginantiems šeimininkus savo giesme, taip pat zylėms. Gamtosaugos entuziastai inkilus kelia ir miškuose (pelėdoms, musinukėms, raudonuodegėms, lipučiams ir kt.), ir ne tik paukščiams, bet ir šikšnosparniams, bendruomeniniams vabzdžiams.
Anemija
Sutrikusi kaulų čiulpų funkcija
Tai didelė ligų grupė, kurių daugelis vienu ar kitu būdu sutrikdo kaulų čiulpų funkciją, dėl ko mažėja kraujo gamyba. Šiai grupei galima priskirti ir megaloblastinę anemiją (žr. hemoglobino sintezės sutrikimai). Kaulų čulpų funkcijos sutrikimo priežastys:
Inkilas
Istorija
Rašytinių žinių apie tai, kas išrado inkilą nėra. Spėjama, kad daugiau kaip prieš tūkstantį metų inkilai pradėti gaminti Indijoje iš tinkamos formos ir dydžio ilgmoliūgių. Apie pirmuosius inkilus Europoje liudija XVI a. flamandų paveiksluose nutapyti inkilai ir prie jų tupintys paukščiai. Sprendžiant iš XVI–XVIII a. publikacijų, Europoje inkilai pirmiausia buvo pradėti gaminti varnėnams. Vienais atvejais inkilus keldavo siekiant estetinių tinklų: žmonėms buvo malonu matyti šalia apsigyvenusius paukščius, kitais atvejais kėlimo tikslai buvo praktiniai. Pavyzdžiui, XIX a. pabaigoje varnėnų kiaušiniai buvo laikomi delikatesu. Taip pat inkilus keldavo norėdami paukščius privilioti į miškus, kuriuose jie lestų vabzdžius kenkėjus.
Anemija
Simptomai
Simptomai kyla dėl sumažėjusio hemoglobino kiekio kraujyje ir audinių hipoksijos bei dėl organizmo kompensacinių reakcijų į šiuos pakitimus. Esant neišreikštai anemijai, simptomų nebūna, jie atsiranda tik progresuojant ligai.
Vida Kulikauskienė
Vida Kulikauskienė (g. 1933 m. spalio 14 d. Kiduliuose, Šakių apskrityje) – Lietuvos etnologė, humanitarinių mokslų daktarė.
Anemija
Diagnostika
Anemiją galima diagnozuoti tik pagal kraujo mėginius, dažniausiai užtenka paprasto kraujo tyrimo, kuriuo ne tik nustatoma hemoglobino koncentracija, eritrocitų skaičius, bet ir jų dydis, svarbus ieškant anemijos priežasties. Hemoglobino normos ribos priklauso nuo naudojamo prietaiso ir laboratorijos normatyvų, tačiau orientaciniai skaičiai yra mažiau nei 13,0 g/dl vyrams, ir 12,0 g/dl moterims. Kiti tyrimai, atliekami anemijos diagnostikai, priklauso nuo anemijos rūšies ir įtariamų ligų spektro.
Vida Kulikauskienė
Biografija
1959–1961 m. dirbo Vilniaus kraštotyros muziejuje, 1961–1963 m. Lietuvos dailės muziejuje, 1963–1989 m. – Istorijos institute. 1989–1992 m. Lietuvos kultūros fondo Krėvos įmonės mokslinė vadovė. 1992 m. įsteigė individualią įmone „Tautinio kostiumo klubas“. 1992–2004 m. dėstė Vilniaus dailės akademijoje, Lietuvos muzikos ir teatro akademijoje, Vytauto Didžiojo universitete skaitė kursą apie lietuvių tautinius drabužius.
Tiria lietuvių valstiečių kultūrą ir buitį, rekonstruoja audinius ir drabužius.
Blender
Blender – 3D grafikos ir kompiuterinės animacijos (CGI) kūrimo, redagavimo ir renderinimo programa. Ji turi integruotą kompiuterinių žaidimų kūrimo funkciją. Programa platinama pagal GNU GPL licenziją. Programos galimybės prilygsta komerciniams „Hi-End“ 3D modeliavimo programų paketams (pvz.: 3ds Max, Maya, Cinema 4D, Lightwave).
Istorija
Pradinė programos versija buvo sukurta Europoje (Nyderlanduose) animacija užsiimančios įmonės „NeoGeo“. Vienas iš „NeoGeo“ įkūrėjų Tonas Rozendalis (Ton Roosendaal) įkūrė naują įmonę (NaN – Not a Number), kuri turėjo užsiimti išskirtinai Blender programos kūrimu bei platinimu (tuo pačiu suteikiant teisę kiekvienam naudoti programą leidžiant ją parsisiųsti internetu). Deja, „NaN“ kompanijos ambicijos ir pajėgumai neatitiko įmonės galimybių ir rinkos realybės, todėl 2001 metų spalio mėnesį „NaN“ įmonė buvo uždaryta.
2002 metais Tonas Rozendalis įkūrė nepelno siekiantį Blender programos fondą (Blender Foundation), kurio tikslas buvo atgaivinti Blender programą kaip atviro kodo projektą. Su kompanijos investuotojais pavyko sutarti, kad programos išeities kodai bus išpirkti, jei pavyks surinkti 100 000 eurų sumą. Entuziastingos savanorių grupės (tarp jų ir keleto buvusių „NaN“ darbuotojų) bei aukų iš tūkstančių Blender naudotojų visame pasaulyje dėka 100 000 eurų suma buvo surinkta per 7 savaites. Iš karto po to Blender programa buvo paviešinta plačiajai visuomenei pagal GNU viešosios licenzijos sąlygas.
265px|thumb|right|Blender programos darbo rezultatas 265px|thumb|Kadras iš pirmojo atviro kodo filmo „[[Dramblių svajonė“]]
Programos savybės
Programa palyginti su analogais yra tikrai nedidelė – ji užima apie 27 MB kietajame diske, o sparčiai besivystydama funkcijų gausa ir galimybėmis juos greitai vejasi. Tiesa, prie programos nepridedama gigabaitai tekstūrų ir pavyzdžių, tačiau visa tai galima rasti internete.
Inkilas
Istorija
Masinės inkilų gamybos pradininku laikomas baronas H.F. von Berlepsch. Pastebėjęs, kad genių iškaltuose nebenaudojamuose uoksuose peri daugelio rūšių paukščiai, jis nukirto kelis šimtus medžių su skirtingų genių iškaltais uoksais, išmatavo juos ir nustatė, kad visi jie yra panašios konstrukcijos. Tuo remdamasis pradėjo gaminti inkilus ir viename miške iškėlė 2000 inkilų iš kurių, net 90 procentų buvo užimti. Baronas inkilus iš populiarino XX a. Jo pasiūlytos konstrukcijos inkilai buvo masiškai gaminami Vokietijoje, tiek pagal licencijas kitose šalyse, nors jie buvo gana brangūs. Gerokai vėliau pradėti gaminti inkilai, mažiau panašūs į natūralius uoksus, bet pigesni.
Blender
Programos savybės
Kaip ir kitos 3D turinio kūrimo programos, Blender programa turi sąsają, leidžiančią kiekvienam rašyti skriptus, suteikiančius papildomų funkcijų (pavyzdžiui, įvairūs importavimo/eksportavimo skriptai iš/į įvairius formatus). Ši sąsaja yra puikiai dokumentuota, o skriptai rašomi Python programavimo kalba.
Blender programa turi integruotą renderinimo (atvaizdavimo) mechanizmą, bet taip pat suderinama ir su sparčiai populiarėjančiu YafRay.
Blender turi integruotą žaidimų kūrimo funkciją. Jos pagalba galima kurti žaidimus: su garsais, fizika, 3D objektais, animacija. Žinoma, tokie žaidimai yra lėtesni nei parašyti tikra programavimo kalba kaip C/C++, bet užtat nereikia gilių programavimo žinių norint sukurti žaidimą.
Pagrindinis Blender programos trūkumas yra labai savita grafinė vartotojo sąsaja, kurią perprasti naujokui yra gana sudėtinga, tačiau internete daugėja informacijos ir pradžiamokslių. Be to, vartotojo sąsaja taip pat pastebimai tobulėja. Planuojamoje Blender 2.50 versijoje žadamas kardinalus vartotojo sąsajos pakeitimas bei supaprastinimas.
„Dramblių svajonė“
2005 m. rugsėjį buvo pradėtas kurti trumpametražis kompiuterinės animacijos filmas „Dramblių svajonė“. Jo kūrimui buvo naudojama tik atviro kodo programinė įranga, pirmiausia Blender. Filmas pasirodė 2006 m. kovo 24 d. Šis projektas žymiai prisidėjo prie programos tobulinimo. Daug funkcijų pridėta pirmiausia dėl filmo kūrimo.
Inkilas
Istorija
Apie pirmuosius inkilus Lietuvoje rašė profesorius Tadas Ivanauskas, o pats juos su jaunimu organizuotai kėlė jau 1922 m. Nuo 1924 m. inkilų kėlimo akcijas imta vadinti Paukščių dienomis. Pavasarį rengiamos inkilų kėlimo šventės minint Keturiasdešimties paukščių dieną.
Blender
„Dramblių svajonė“
Šiuo metu planuojamas antrasis trumpametražis atviro kodo filmas „Peach“, kuriuo šį kartą bus siekta sukurti linksmą, animacijos stilistika primenantį tokius filmus kaip „Ledynmetis“ atviro kodo animacinį filmą. Vienas naujojo filmo kūrimo tikslų tobulinti Blender programos galimybes vaizduojant plaukus, kailius, perteikiant kitokias fizikines savybes.
Inkilas
Inkilų gyventojai
thumb|200px|[[Lazdyninė miegapelė|Lazdyninės miegapelės lizdas inkile.]] Inkiluose įsikuria daugybė įvairių gyvūnų – paukščiai, žinduoliai, vabzdžiai ir kiti bestuburiai gyvūnai. Jie inkiluose augina jauniklius, juose nakvoja ar slepiasi dienos metu, naudoja juos kaip maisto atsargų sandėlius.
Dažnesni inkilų gyventojai:
Konstrukcija
Dažniausia inkilo forma – pailga medinė dėžutė su anga gyvūnui įlįsti. Tačiau nereti ir uokso tipo apvalūs inkilai. Taip pat būna ir inkilų iš visai kitokios medžiagos – moliniai drenažo vamzdeliai didžiosioms zylėms, nukirptos palto kišenės ir prikaltos prie pastato liepsnelėms. Inkilai dažniausiai kabinami medžiuose (paukščiams, šikšnosparniams), tačiau įrenginėjami ir plaukiojančiose salose (vandens paukščiams), palei žemę (vabzdžiams), įkasami (vabzdžiams, kai kuriems paukščiams).
Inkilai paukščiams
Daugumos inkilų matmenys, išskyrus angos, nėra itin svarbūs. Natūralioje aplinkoje nepasitaiko idealių būstų ir paukščiai prisitaiko prie įvairaus dydžio natūralių perimviečių kaip ir prie inkilų. Svarbesni yra angos, pro kurią į inkilą patenka paukštis, išmatavimai. Bendri matmenys aprašomi gana apytiksliai. Ne mažiau svarbus inkilo pakabinimo aukštis. Jei inkilas kabinamas nuo pusiaujo (lyginant su suaugusiu žmogumi) iki galvos aukščio – tai žemas kabinimas, jei nuo krūtinės iki maždaug 5 m aukščio – tai vidutinis, virš 5 metrų – aukštas.
Lentiniai inkilai – labiausiai paplitę, nes juos nesunku pagaminti, jų gamybai gali būti naudojamos medienos atliekos. Šiuose inkiluose mielai peri zylės, musinukės, raudonuodegės, varnėnai. Šiems inkilams gaminti naudojamos 1,5-2,5 cm storio geriausia neobliuotos lentos. Stogeliui uždengti naudojama storesnė lenta. Dugnas kalamas ne iš apačios, o įleidžiamas į inkilo vidų, kad ne taip greitai supūtų.
Inkilus galima kelti visur – parkuose, soduose, miškuose. Konkreti vieta priklauso nuo to, kokiems paukščiams inkilai skirti. Smulkiems uoksiniams paukščiams inkilus galima kelti visuose miškuose. Inkilai tvirtinami medyje taip, kad paukštis galėtų lengvai priskristi. Daugelis paukščių nemėgsta tos pačios rūšies kaimynų. Išimtis – varnėnai. Smulkiems paukščiams inkilai keliami kas 30-50 metrų. Stambiems paukščiams inkilai keliami pavieniui, nes jiems reikalinga didesnė maitinimosi teritorija.
Inkilo dydis
thumb|200px|Įvairių dydžių inkilai paukščiams
Inkilų paukščiams tipai
Žemiau išvardinti keli pagrindiniai inkilų tipai, skirti įvairioms paukščių rūšims. Išvardinti ne tik tipiški inkilai, bet ir dirbtiniai lizdai ar lizdavietės :
Atlético CP
Atlético Clube de Portugal – Portugalijos futbolo klubas, įkurtas Lisabonoje prie Uniao Lisboa prijungus FC Carcavelinhos klubą.
Istorija
Dabartiniu pavadinimu žinomas nuo 1942 m. Kitados rungtyniavo aukščiausioje šalies lygoje.
Inkilas
Inkilai šikšnosparniams
thumb|200px|Inkilas šikšnosparniams Šikšnosparniai inkiluose apsigyvena grupėmis, ne po vieną ar poromis. Jų inkilų anga kaip plyšys įrengiamas apačioje, inkilai būna vienakameriniai arba daugiakameriniai. Gaminami paprastai iš 2,5 cm storio neobliuotų lentų ir kabinami medžiuose ar prie medinių pastatų sienų. Turi būti kabinami pakankamai atvirose vietose, kad galėtų nesunkiai priskristi. Inkilai turi būti bent dalį dienos apšviečiami saulės.
Inkilai vabzdžiams
Vabzdžiams skirti inkilai būna pačių įvairiausių formų. Paprastai tai stačiakampės ar kvadratinės dėžutės su keliomis skylutėmis (smulkesniems vabzdžiams) ar plyšiais (drugiams). Kamanėms įrenginėjami inkilai, kuriuose į vidų prikraunama nendrių, skudučių, garšvų stiebelių.
Atlético CP
Spalvinė gama
Mėlyna ir geltona – klubo tradicinės spalvos.
Adomaičiai (Rietavas)
Adomaičiai – kaimas Rietavo savivaldybėje.
Ankėjus
Jis dažnai paniojamas su kitu Ankėjumi, Likurgo sūnumi, kuris pagal Apolonijų iš Rodo taip pat dalyvavo argonautų žygyje. Pagal Ovidijaus Metamorfozių VIII knygą Ankėjų nužudė Kalidono šernas.
Ferrari F2008
thumb|right|Naujasis Ferrari F2008 Kanadoje Ferrari F2008 – Formulės 1 bolidas, kuris buvo naudojamas Scuderia Ferrari komandos 2008-ųjų m. sezone. Tai buvo 54-tas Ferrari Formulės-1 bolidas.
Viešai parodytas jis buvo 2008 m. sausio 6 d. Naujame modelyje įdiegta nauja elektronikos sistema, pavadinta Standartinė elektronikos valdymo sistema (SECU), pagaminta McLaren Electronic Systems organizacijos. Bolidas taip pat pasižymi didesniu svoriu, nei pernykštis modelis, tai atsitiko dėl naujos taisyklės, pagal kurią pavarų dėžė negali būti keičiama keturias lenktynes. Taip pat padidinta apsauga bolido šonuose apie lenktynininko šalmą, o gamybos žaliavoms ribotas anglies pluošto kiekis.
Dėl SECU sistemos įdiegimo, 2008 m. sezono bolide nebus daug piloto vairavimą lengvinančių prietaisų – nebeliko traukos kontrolės, variklio stabdumo, elektroninės sistemos pagalbos starto metu.
Pasaulio čempionas Kimis Raikkonenas pirmą kartą F2008 modelį išbandė 2008 m. sausio 7 d. Fiorano trasoje Italijoje.
Po pirmųjų bandymų trasoje ekipos techninis direktorius Aldo Costa komentavo: „Aerodinamika dirba puikiai. Nors šioje srityje taisyklės nesikeičia jau ketverius metus, pasiekėme progresą, komanda padirbėjo puikiai. Nežinau ką sukūrusios kitos ekipos, bet mūsų bolidas turi daug paslėptų naujovių, kurios, tikimės, padidins patikimumą ir konkurencingumą.“, o pilotas Felipe Massa gyrė bolido valdymą, kuris anot jo pranokstą pirmtaką: "„Bolidas, mano nuomone, neabejotinai geras – padarėme žingsnį pirmyn, ypač lėtuose posūkiuose. Kalbant apie greitus posūkius, bolidas juose toks pat geras, kaip ir pernai. Taigi, manau, jog šioje srityje bolidą šiek tiek pagerinome“.
2008 m. sezono metu bolidas buvo nuolat tobulinamas.
Po lapkričio 2 d. įvykusio paskutinio sezone Brazilijos GP F2008 bolidas atnešė pergalę ekipai, kuri tapo tų metų čempionę, aplenkusi McLaren 21 tašku.
F2008 techninė pusė
Variklis:
2008 m. sezono eiga
thumb|right|[[Kimi Raikkonen|K.Raikkonen’o F2008 Malaizijoje]] Australijos GP kvalifikacijoje K. Raikkonen’o bolidas kentėjo nuo kuro spaudimo problemų, dėl kurių jis privalėjo startuoti iš 16 vietos. F. Massa kvalifikavosi 4, po Hamilton’o, Kubicos ir Kovalainen’o. Lenktynių pradžioje pirmame posūkyje išlėkė iš trasos ir apgadino savo bolidą. Dar vėliau Massa susidūrė su D. Coulthard’u ir vėl lankėsi techninio aptarnavimo zonoje. Po kelių ratų jis pasitraukė iš lenktynių dėl techninio gedimo. Tuo tarpu Raikkonen’as 54 rate taip pat nepasiekė finišo dėl techninių problemų, tačiau buvo klasdifikuotas devintoje vietoje dėl 90 % įveiktos lenktynių distancijos. Po Barrichello diskvalifikacijos Raikkonen’as gavo vieną tašką už lenktynes. Tai buvo pats blogiausias Ferrari sezono startas nuo 1992 m.
Po savaitės vykusiose Malaizijos lenktynėse Ferrari pilotas Raikkonen’as sugebėjo lengvai pasiekti pergalę. Kvalifikacijoje pirmąją vietą pasiekė Massa, prieš Raikkonen'ą. Ferrari nesugebėjo laimėti dvigubos pergalės dėl įvykio 31 rate, kai Massos bolidas įstrigo žvyre ir jis nebegalėjo tęsti lenktynių.
thumb|left|200px|Felipe Massa su F2008 [[2008 m. Didžiosios Britanijos Grand Prix|Didžiosios Britanijos GP metu]] Bahreino GP kvalifikacijoje F. Massa nedaug atsiliko nuo R. Kubicos ir užėmė antrąją starto vietą. K. Raikkonen’as tenkinosi ketvirtaja vieta. Lenktynių starto metu puikiai startavo abu pilotai – Massa pakilo į pirmąją, Raikkonen’as į trečiąją vietas. Vėliau Raikkonen’as aplenkė ir Robertą Kubicą. Iki pat lenktynių pabaigos išlikę savo pozicijose abu Ferrari pilotai pelnė komandai dvigubą pergalę. Tai buvo 203-ias ekipos laimėtas GP.
Ispanijos GP metu toliau italų komanda demonstravo puikią formą. Antrąją pergalę sezone pelnė K. Raikkonen’as, o jo komandos draugas F. Massa buvo antras.
Turkijos GP pelnyta Ferrari pergalė buvo ketvirtoji iš eilės sezone. Pole poziciją pelnęs Felipe Massa saugiai finišavo pirmoje pozicijoje. Tai buvo trečioji iš eilės brazilo pole pozicija ir pergalė Turkijos GP.
Prancūzijos GP kvalifikacijoje pirmą vietą iškovojo Kimi Raikkonen’as. Tačiau dėl iškilusių bolido problemų lenktynėse jį aplenkė komandos draugas Felipe Massa. Suomis tenkinosi antra vieta, o brazilui tai buvo trečioji pergalė sezone.
Europos GP Valensijoje puikiai pasirodė Felipe Massa, laimėjęs pole poziciją, lenktynes ir pasiekęs greičiausią lenktynių ratą. Kimi Raikkonenui lenktynės baigėsi dar nepasiekus finišo, kai sugedo suomio bolido variklis.
Belgijos GP vyko įnirtinga kova tarp Kimi Raikkoneno ir Lewis Hamiltono. Iki lenktynių pabaigos likus trims ratams pirmavo suomis, tačiau tuomet staiga pradėjo lyti. Lietus padėjo Hamiltonui, kuris viename iš posūkių aplenkė suomį. Tačiau tą jis padarė kirtęs posūkio kapmą, tad turėjo Kimi praleisti į priekį. Vykstant tolimesnei kovai suomis padarė klaidą ir trenkėsi į trasos barjerus, o Hamiltonas tapo lyderiu. Tačiau po finišo teisėjai peržiūrėjo jo lenkimą ir skyrė jam 25 s. baudą dėl lenkimo kertant kampą ir ne taip praleidus priešininką. Britas nusirito į trečią vietą, o pergalė atiteko kitam Ferrari nariui Felipei Massa, kuriam tai buvo penktoji pergalė sezone. Po jos jis bendroje įskaitoje nuo lyderio Lewis Hamiltono atsilieka dviem taškais.
Likus vienerioms lenktynėm iki čempionato pabaigos Ferrari pirmavo prieš McLaren 11 taškų, o Felipe Massa nuo čempionato lyderio atsiliko 7 taškais. Permainingose lenktynėse Felipe Massa išlaikė lyderio poziciją ir laimėjo šeštas lenktynes sezone, tačiau Lewis Hamiltonas sugebėjo finišuoti penktoje vietoje, o tai leido jam galutinėje įskaitoje aplenkti brazilą vienu tašku. Ferrari tapo čempione, aplenkusi McLaren 21 tašku.
2009 m. sausio 12 d. buvo pristatytas naujasis Ferrari bolidas – „F60“.
2008 m. sezono rezultatai
(paryškintos pole pozicijos)
† Pilotas pasitraukė iš lenktynių, tačiau įveikęs daugiau nei 90 % distancijos buvo kvalifikuotas.
Novoazovsko mūšis
Novoazovsko mūšis – 2014 m. rugpjūčio 25-28 d. karinė operacija, kurios metu Rusijos kariuomenė ir jos remiami Donecko Liaudies Respublikos separatistai užėmė Novoazovsko miestą.
Eiga
Apie savo ketinimus veržtis link Azovo jūros maištininkai pranešė rugpjūčio 23 d. Rugpjūčio 24 d. pakrantės miestas Novoazovskas buvo apšaudytas iš Rusijos teritorijos. Rugpjūčio 25 d. iš Rusijos į Ukrainos teritoriją netoli Novoazovsko įvažiavo šarvuotų transporto priemonių kolona Prieš tai daugelį savaičių arčiau nei 30 km nuo šios vietos nebuvo jokių sukilėlių grupuočių. Sunkios kovos vyko Markynės kaime, esančiame už 7 km nuo Novoazovsko. Sukilėliai iš šio kaimo apšaudė Novoazovską. Pasak Mariupolio miesto internetini puslapio Dnipro ir Donbaso batalionai atmušė ataką ir užpuolikai pasitraukė link sienos. Rusijos užsienio reikalų ministras Sergejus Lavrovas teigė, jog jis apie incidentą nieko nežino ir pranešimus apie Rusijos pajėgų įsiveržimą pasiūlė laikyti „dezinformacija“.
Rugpjūčio 26 d. DLR sukilėliai, padedant Rusijai, apšaudė Novoazovską iš už Rusijos sienos. Ukrainos pasieniečiai Novoazovsko-Veselo-Voznesenskos pasienio perėjoje rodė reporteriams artilerijos sviedinių išmuštus kraterius po apšaudymo, kaip jie teigė, iš Rusijos teritorijos. Rusija neigė bet kokį savo vaidmenį šiuose įvykiuose ir tvirtino, kad sukilėliai veikia patys, jų neremiami. Pasak Ukrainos ginkluotųjų pajėgų šiuo apšaudymo norėta išvesti iš rikiuotės Ukrainos artilerijos pozicijas šiame rajone. Apšaudymo metu virš miesto matėsi dūmai, daug gyventojų iš miesto bėgo automobiliais ir sunkvežimiais. Buvo apšaudyta ir miesto ligoninė, infekciniame skyriuje sužeisti keturi medikai.
Rugpjūčio 27 d. iš Rusijos per sieną link Novoazovsko vėl įsiveržė Rusijos kariuomenę ir jų remiami maištininkai. Nors Ukrainos vyriausybė teigė „visiškai kontroliuojanti“ miestą, miesto meras Olegas Sidorkinas patvirtino, kad į miestą jau įsiveržė maištininkai. Jis taip pat teigė, kad miesto puolimo metu sukilėliai naudojo tankus ir šarvuotą techniką ir sužeisti mažiausiai keturi civiliai. Ukrainos pajėgos teigė, kad šiauriau, netoli Starobeševo, pastebėjo į pietus, link Novoazovsko, judančią 100 šarvuotų transporto priemonių, tankų, Grad reaktyvinių salvinių kovos mašinų koloną. Šios transporto priemonės buvo pažymėtos „baltais apskritimais ar trikampiais“, panašiais į rankų raiščius, kuriuos turėjo Rusijos desantininkai sučiupti Ukrainos vyriausybinių pajėgų prieš kelias dienas Ukrainos teritorijoje. Ukrainos pajėgos, neturėdamos sunkiosios ginkluotės, aviacijos ar artilerijos palaikymo, skubiai ir chaotiškai pasitraukė iš miesto. Rugpjūčio 28 d. Nacionalinio saugumo ir gynybos taryba patvirtino, kad Novoazovską užėmė Rusijos pajėgos, o Ukrainos kariai, taip pat pasieniečiai ir savanoriai, atsitraukė į Mariupolio gynybą.
Rugsėjo 1 d. rusų karių mieste nebebuvo matoma, jame pasiliko tik DLR maištininkai. Nepaisant to, kai kurie vietiniai gyventojai teigė, kad už miesto liko „žaliųjų žmogeliukų“, pagal analogiją Rusijos kariais be skiriamųjų ženklų, kurie okupavo Krymą 2014 m. vasario mėnesį.
Rusijos vaidmuo
Pasak Ukrainos ir Vakarų vyriausybių Rusijos kariuomenė padėjo ar tiesiogiai dalyvavo puolant Novoazovską. Švedijos, Lenkijos ir Latvijos užsienio reikalų ministrai tai įvertino kaip Rusijos agresiją ir karą prieš Ukrainą. Rusija kaip ir visai kitais atvejais karo Donbase metu tvirtino, kad niekaip su mūšiais nėra susijusi, nors prieš puolant Novoazovską vyriausybės pajėgos kelis kartus buvo apšaudytos artilerijos iš Rusijos teritorijos, nes arčiausios maištininkų artilerijos pozicijos negalėjo šios vietos pasiekti.
H&M
„Hennes & Mauritz“ (sutrumpintai – „H&M“) – tarptautinė drabužių mažmeninės prekybos bendrovė, įkurta 1947 m. Vesterose, Švedijoje. Centrinė būstinė šiuo metu įsikūrusi šalies sostinėje Stokholme, kompanija 2014 m. pradžioje turėjo 3132 parduotuves daugiau nei 50-yje pasaulio šalių, 2013 m. pajamos siekė 150,1 mlrd. Švedijos kronų (kiek daugiau nei 16 mlrd. eurų). Kompanija „H & M Hennes & Mauritz AB“ be „H&M“ valdo ir kitus penkis prekių ženklus, įskaitant „COS“, „Monki“, „Weekday“, „Cheap Monday“ ir „& Other Stories“.
Istorija
1947 m. duris atvėrė pirmoji parduotuvė Vesteroso mieste vidurio rytų Švedijoje. 1952 m. atidaryta antra parduotuvė šalies sostinėje Stokholme; abidvi parduotuvės buvo pavadintos „Hennes“ vardu ir pardavinėjo tik moteriškus drabužius. 1964 m. kompanija žengė į tarptautinę rinką, atidarydama parduotuvę gretimoje Norvegijoje. 1968 m. parduotuvių įkūrėjas Erling Persson įsigijo medžioklės bei žvejybos reikmenų parduotuvę „Mauritz Widforss“. Kompanijos pavadinimas pakeistas į „Hennes & Mauritz“; pradėta prekiauti vyriškais ir vaikiškais drabužiais. 1974 m. „H&M“ žengia į Švedijos akcijų biržą. 1976 m. atidaroma pirmoji parduotuvė Londone, Jungtinėje Karalystėje.
1977 m. pristatomas prekės ženklas „Impuls“ – parduotuvės, orientuotos į paauglius; pradedama prekiauti kosmetika. Aštuntajame dešimtmetyje „H&M“ parduotuvės atidaromos Vokietijoje ir Nyderlanduose. Kompanija įsigyja pašto siuntų kompaniją „Rowells“. Devintajame dešimtmetyje toliau vystoma plėtra Europoje, 1998 m. atidaromos parduotuvės Prancūzijoje. Pradėta daug investuoti į reklamą; „H&M“ prekės ženklas pradeda šmėžuoti įvairiuose laikraščiuose bei žurnaluose, taip pat vystoma ir lauko reklama, reklamose pasirodo itin garsūs pasaulyje fotomodeliai.
2000 m. atidaroma pirma parduotuvė Jungtinėse Valstijose – Manhatane, Niujorke. Tais pačiais metais „H&M“ įžengė ir į Ispaniją, toliau plečiamas parduotuvių tinklas Europoje. 2004 m. kompanija pradeda bendradarbiauti su vienais garsiausių vardų pasaulyje, įskaitant Karl Lagerfeld, Roberto Cavalli, Madonna, Versace, David Beckham ir t. t. 2006 m. pradedama sparčiai vystyti internetinę prekybą bei prekybą iš katalogų ne tik Šiaurės šalyse, bet ir Nyderlanduose. Artimuosiuose Rytuose atidaromos pirmos parduotuvės, valdomos franšizės principu. thumb|right|250px|„H&M“ parduotuvė [[Japonija|Japonijoje]] 2007 m. žengiama į Azijose rinką, atidaromi nauji prekybos taškai Honkonge bei Šanchajuje. Toliau plečiama prekyba internetu, prie šalių sąrašo pridedama Vokietija bei Austrija. Atidaromos specializuotos parduotuvės „COS“. 2008 m. kompanija įsigyja mados kompaniją „FaBric Scandinavien“. Tais pačiais metais atidaromos parduotuvės Tokijuje, o 2009 m. – ir Rusijoje, Libane bei Pekine. Pradedama prekiauti namų apyvokos prekėmis. 2010 m. internetinė prekyba pradedama Jungtinėje Karalystėje. Atidaromos parduotuvės Izraelyje, Pietų Korėjoje bei Turkijoje; „H&M“ tampa didžiausia pasaulyje organinės medvilnės vartotoja.
2011 m. prekybos tinklas žengia į Rumuniją, Kroatiją bei Singapūre, Maroką ir Jordaniją. 2012 m. atidaromos parduotuvės Bulgarijoje, Latvijoje, Malaizijoje, Meksikoje ir Tailande. Sparčiai plečiami ir kitų kompanijai priklausomų parduotuvių tinklai. 2013 m. „H&M“ pradeda verslą ir Pietų Amerikoje, atidarydama parduotuvę Čilėje. 2013 m. atidaromos parduotuvės Estijoje, Lietuvoje, Indonezijoje bei Serbijoje. Pradedama internetinė prekyba Jungtinėse Valstijose.