cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Françoise Dorléac
Biografija
Jos tėvai buvo teatro aktoriai Maurice Dorléac ir Renée Simonot. 1959–1961 m. ji studijavo dramos mokykloje ir tuo pačiu dirbo „Christian Dior“ mados namų modeliu. Kine debiutavo 1960 m., o tarptautinio pripažinimo sulaukė 1964 m. nusifilmavusi juostoje „Žmogus iš Rio“ kartu su Jean-Paul Belmondo. Tais pačiais metais pasirodė dar vienas jų bendras filmas „La chasse à l'homme“, kuriame nedidelį vaidmenį atliko ir sesuo Catherine Deneuve, bei juostos „La ronde“ (rež. Roger Vadim) bei „La peau douce“ (rež. Francois Truffaut). Šie filmai atkreipė užsienio režisierių dėmesį ir 1965 m. Fransuaza gavo vaidmenį istoriniame nuotykių filme „Gengis Khan“, kuriame vaidino tokie aktoriai kaip Omar Sharif, Eli Wallach ir James Mason. Po metų britų aktorius David Niven pakvietė ją į savo filmą „Where the Spies Are“. Paskutiniuoju jos filmu tapo veiksmo filmas „Billion Dollar Brain“ su Michael Caine.
Mirtis
1967 m. birželio 26 d. Fransuaza žuvo autoavarijoje autostradoje netoli Nicos, kuomet nuomota mašina Renault 10 skubėjo į oro uostą. Automobilis kliudė stulpą, apsivertė ir užsidegė. Fransuaza nesugebėjo atidaryti mašinos durų ir sudegė gyva. Jos kūną policija atpažino tik pagal vairuotojo pažymėjimą bei išlikusius čekių knygelės ir dienoraščio fragmentus.
Tarptautinė gimnastikos federacija
thumb|Federacijos būstinė Tarptautinė gimnastikos federacija arba FIG – pagrindinė pasaulio gimnastikos sportą prižiūrinti organizacija, kuri rengia pasaulio čempionatus ir atstovaują gimnastiką olimpinėse žaidynėse. Sąjungos būstinė yra įsikūrusi Lozanoje, Šveicarijoje.
Istorija
1881 m. liepos 23 d. įkurta tarptautinė gimnastikos federacija], kuri yra seniausia veikianti tarptautinė sportinė federacija, pradėjo reglamentuoti ir vykdyti gimnastikos veiklą. Pirmosios šalys narės - Belgija, Prancūzija ir Nyderlandai. 1903 m. įvykdytas pirmasis pasaulio čempionatas.
1921 m. prie federacijos pradėjo jungtis ir šalys už Europos ribų.
2016 m. FIG priklauso 148 šalys narės.
1995 m. Lietuvos šachmatų čempionatas
Lietuvos vyrų šachmatų čempionatas
62-asis Lietuvos vyrų šachmatų čempionatas vyko Vilniuje, 1995 m. vasario 11 – vasario 21 d.
Dalyviai
Nors čempionate dėl įvairių priežasčių ir nedalyvavo stipriausieji šalies didmeistriai E. Rozentalis (Rtg -2600), A. Kveinys (2525) ir V. Mališauskas (2520) bei tarptautinis meistras D. Zagorskis (2550) bet čempionatas buvo pakankamai aukšto lygio. Jame dalyvavo ankstesnių metų Lietuvos čempionai: A. Butnorius, G. Piešina, Š. Šulskis, V.Dambrauskas, ir eilė prizininkų: K. Kaunas, D. Lapienis, V. Grabliauskas, E. Šlekys, V. Novikovas.
Vyrų čempionato prizininkai
Paskutinis, devintasis ratas, išaiškino Vilniaus šachmatų mokykloje vykusio, Lietuvos vyrų šachmatų čempionato nugalėtoją, kuris paaiškėjo tik septintą žaidimo valandą, kai įtempta 1994 m. Lietuvos čempiono Šarūno Šulskio (baltieji) ir V. Sakalausko (juodieji) dvikova baigėsi lygiosiomis. Kiek anksčiau Kęstutis Kaunas buvo nugalėjęs ilgiausiai už visus turnyre pirmavusį Gintautą Piešiną, o Darius Ruželė neįstengė įveikti studento Vytauto Šlapiko ir jų partija buvo pasibaigusi lygiosiomis. Tad paskutiniame rate, įveikęs kombinaciniu stiliumi Donatą Lapienį, Lietuvos čempionu tapo vilnietis trisdešimt dvejų metų tarptautinis meistras Antanas Zapolskis. Nugalėtojas surinko 7 taškus iš 9 galimų (+6,-1, =2). Toliau sekė trys dalyviai, surinkę po 6,5 taško. Pagal papildomus rodiklius: antras buvo vilnietis Gintautas Piešina[, trečias – kaunietis Šarūnas Šulskis, o Kęstutis Kaunas liko ketvirtas.
Lentelė
1995 m. Lietuvos šachmatų čempionato partijos
Lietuvos moterų šachmatų čempionatas
48-asis Lietuvos moterų šachmatų čempionatas vyko Panevėžyje, 1995 m. vasario 11 – vasario 21 d. Čempionate dalyvavo 24 šachmatininkės. Buvo žaidžiama šveicariška sistema (9 ratai).
Moterų čempionato eiga
Paskutiniame rate pirmavusi vilnietė Laima Domarkaitė įsirašė į turnyrinę lentelę dar vieną tašką, šįkart - prieš panevėžietę Živilę Čiukšytę, ir surinkusi 8 taškus iš 9 galimų (+7, -0, =2), trečią kartą tapo Lietuvos čempione. Sidabro medalis buvo įteiktas praėjusių metų čempionei 18-metei panevėžietei Dagnei Čiukšytei (6,5 tšk.) Tiek pat taškų surinkusiai, bet žemesnius papildomus rodiklius turėjusiai 19-metei Vilniaus universiteto studentei Vygantei Milašiūtei atiteko bronzos medalis. Ketvirtoje vietoje liko L. Stasiūnaitė (6 tšk.), o penktoje – vicečempionės sesutė Ž. Čiukšytė (5,5).
Lentelės
1995 m. Lietuvos moterų šachmatų čempionato partijos.
Lena Oberdorf
Lena Sofija Obersdorf (g. 2001 m. gruodžio 19 d., Gefelsberge) – Vokietijos futbolininkė (puolėja arba atakuojanti saugė), žaidžianti VfL Wolfsburg klube ir Vokietijos futbolo rinktinėje.
Tičkūnai
Tičkūnai – kaimas Panevėžio rajono savivaldybėje, 1 km nuo Piniavos.
Lena Oberdorf
Karjera
Universali žaidėja, galinti rungtyniauti įvairiose pozicijose – nuo vidurio gynėjos, kairiojo krašto iki vidurio puolėjos. Oberdorf laikoma viena perspektyviausių jaunųjų talentų moterų futbole.
2017 m. UEFA U-17 moterų čempionate Vokietija iškovojo šeštąjį titulą, o Oberdorf buvo paskelbta geriausia turnyro žaidėja. Būdama 17 metų ji buvo pakviesta į Vokietijos komandą 2019 m. FIFA moterų pasaulio čempionate ir nuo to laiko įsitvirtino nacionalinėje rinktinėje.
2022 m. Europos futbolo čempionate atstovavo Vokietijos rinktinei ir buvo pripažinta geriausia jaunąja žaidėja.
Bharatendu Harishchandra
Bharatendu Hariščandra (g. 1850 m. rugsėjo 9 d. – m. 1885 m. sausio 6 d.) – Indijos rašytojas, dramaturgas, poetas, vertėjas, visuomenės veikėjas, vienas iš šiuolaikinės Indijos literatūros pradininkų ir šiuolaikinės hindi literatūros kūrėjų.
Gimė poeto šeimoje Varanasyje. Dar paauglystėje buvo paveiktas „Bengalijos renesanso“ idėjų ir ėmėsi rašymo. Bharatendu Hariščandra į šiuolaikinę hindi kalbą vertė, šiuolaikiniam kontekstui adaptavo klasikinius indiškos literatūros siužetus. Dirbo žurnalistu – buvo laikraščių Kavi Vachan Sudha, Harishchandra Magazine, Harishchandra Patrika, Bal Vodhini. Jo kūrybai, žurnalistikai buvo būdinga aštri socialinė kritika, šalies skurdo, korupcijos vaizdavimas. Religijoje iškėlė vaišnavinį bhakti principą ir priešino jį brahmanizmui.
Bibliografija
Taip pat parašė 12 poezijos rinkinių, esė rinkinį, keletą vertimų.
Tėveliai
Tėveliai – kaimas Skuodo rajono savivaldybėje, 6 km į šiaurę nuo Mosėdžio, Bartuvos pakrantėje, prie kelio.
Tijūniškis
Tijūniškis – kaimas Molėtų rajono savivaldybėje, 5 km nuo Alantos.
RKS Radomiak Radom
Istorija
Klubo ištakos siekia 1910 m., kai buvo įkurtas Radomskie TS.
Yra žaidę aukščiausioje šalies lygoje vieną sezoną (1984/85 m.), o buvo nukritę į žemesnės pakopos pirmenybes.
2020/21 m. tapo Pirmos lygos nugalėtojais (antra pakopa) ir pateko į aukščiausią lygą.
2021/22 m. žaidė Ekstraklasa.
Sudėtis
Atnaujinta; 2019 m. rugsėjo 21 d.
Veisiejų technologijos ir verslo mokykla
miniatiūra|265px|right|Bendrabutis
Veisiejų technologijos ir verslo mokykla, arba Veisiejų TVM – profesinio mokymo įstaiga, įsikūrusi Lazdijų rajone, Veisiejų priemiestyje Kailinių kaime, Ryto g. 19. Biudžetinė įstaiga, pavaldi Lietuvos Respublikos švietimo ir mokslo ministerijai, teikianti pirminį ir tęstinį profesinį mokymą dėstomąja lietuvių kalba. Įstaigos kodas: 190807667.
2016–2017 mokslo metais Veisiejų TVM dirbo 77 darbuotojai. lš jų: 27 bendrojo lavinimo dalykų mokytojai, 20 profesijos mokytojų. Mokėsi 438 mokiniai. Iš jų: gimnazijos skyriuje - 137 mokiniai, profesinio mokymo skyriuje - 301 mokinys.
Istorija
Pavadinimų kaita:
Nauja mokykla Kailiniuose pastatyta 1987 m. 2004 m. mokykloje akredituota vidurinio ugdymo programa, o 2005 m., pertvarkius mokyklos valdymo struktūrą, greta profesinio mokymo skyriaus įkurtas gimnazijos skyrius. 2008 m. įsteigta gimnazijos skyriaus klasė Aštriosios Kirsnos pagrindinėje mokykloje. 2004-2007 m. mokykloje veikė Marijampolės kolegijos aukštųjų neuniversitetinių studijų filialas (studijų programa „Turizmo  administravimas“).
Profesinis mokymas
I. Mokiniams nebaigusiems pagrindinės mokyklos (mokslo trukmė 3 metai):
II. Mokiniams su specialiaisiais poreikiais (3 metai):
III. Mokiniams su pagrindiniu išsilavinimu (2 arba 3 metai):
IV. Mokinims su viduriniu išsilavinimu (1, 1,5 arba 2 metai):
Kunigiškių tvenkinys (Palanga)
Kunigiškių tvenkinys arba Kunigiškių karjeras – karjero tvenkinys Lietuvoje, Palangos savivaldybėje, 4,5 km į šiaurę nuo Palangos miesto centro, Kunigiškiuose. Sudarytas išeksploatavus žvyro ir smėlio išteklius ir prisipildžius vandens. Tvenkinio ilgis iš šiaurės į pietus – 0,67 km, plotis – iki 0,35 km. Altitudė 3,9 m. Krantai aukšti, apaugę medžiais. Šiaurinėje ir rytinėje pakrantėse stūkso Palangos miškas. Pietuose išteka upelis į netoliese esantį 3,2 ha karjero tvenkinį (Ošupio upelio baseinas). Vakarine pakrante nutiestas kelias, už kurio piečiau telkšo dar vienas karjero tvenkinys (7,5 ha), o šiauriau – prasideda Palangos oro uostas.
Visbičo uostas
Visbičo uostas – upių uostas Visbiče, Anglijoje, Jungtinėje Karalystėje. Specializuojasi krovinių ir pramonės srityje. Keleivinės paslaugos šiuo metu neteikiamos, bet pietinėje uosto dalyje eksploatuojamos pramoginių jachtų prieplaukos, Visbičo jachtklubas. Laivai dažniausiai kursuoja tik šiaurine kryptimi.
Visbičo uostas vykdo reguliarius reisus į Rygos uostą, per kurį gabenama mediena iš Baltijos šalių.
Istorija
Visbičo uostas įkurtas viduramžiais.
Nusausinus pelkynus Fenlando regione ir pradėjus žemę naudoti ūkinei veiklai – suklestėjo ir Visbičo uostas. Gabenti kukurūzai ir aliejiniai rapsai į Europos uostus. Plačiai naudotas ir vidiniame žemės ūkio produktų prekybos tinkle.
2004 m. uosto valdymą perėmė vietinė taryba.
Vida Ačienė
Vida Ačienė (g. 1963 m. rugpjūčio 11 d. Graužų kaime (Nemakščių sen.), Raseinių rajone) – ekonomistė, politikė.
Biografija
Baigusi Pašešuvio aštuonmetę mokyklą, toliau lankė Viduklės vidurinę mokyklą, kurią baigė 1981 m. Po mokyklos vienerius metus dirbo. 1982–1987 m. studijavo Lietuvos žemės ūkio akademijos Ekonomikos fakultete, kuriame gavo ekonomistės organizatorės diplomą.
1987–1988 m. Nemakščių tarybinio ūkio darbo užmokesčio ekonomistė, vyriausioji ekonomistė.
1995–2000 m. AB „Ūkio banko“ Raseinių skyriaus ekonomistė. 2000–2004 m. AB „Vilniaus banko“ Raseinių klientų aptarnavimo skyriaus vadovė. 2004–2005 m. AB „Hansabanko“ pardavimų vadybininkė. 2005–2016 m. Nacionalinės mokėjimo agentūros prie Žemės ūkio ministerijos Projektų vertinimo skyriaus vyriausioji specialistė, Kaimo plėtros ir žuvininkystės programų departamento direktoriaus pavaduotoja.
Nuo 2016 m. Seimo narė.
Moka anglų, rusų, vokiečių kalbas. Pomėgiai: tenisas, aktyvus sportas, kelionės.
Šeima
Vyras – politikas Remigijus Ačas, sūnus – Irmantas, duktė – Eglė (ištekėjusi už krepšininko Jono Valančiūno).
CVK Izvestijų salos
thumb|250px|Salyno žemėlapis
CVK Izvestijų salos  – salynas Karos jūros pietuose, priklauso Rusijai (Krasnojarsko kraštas, Taimyro dolganų–nencų rajonas). Sudaro 6 neaukštos salos, kurių bendras sausumos plotas – apie 90 km². Didžiausios salos – Gulsčioji (Пологий, aukštis iki 26 m) ir Treinoji (Тройной, iki 42 m).
Salas sudaro prekambro kristaliniai skalūnai, smiltainiai ir trapai. Būdinga arktinė tundra, gausu nedidelių upelių ir ežerėlių.
Salos atrastos per 1932–1933 m. ekspediciją ledlaužiais „Vladimiras Rusanovas“ ir „Aleksandras Sibiriakovas“. Pavadintas laikraščio „Izvestija“ („naujienos“), leisto Centrinio vykdomojo komiteto (CVK), vardu.
Paulius Titelbachas
Paulius Ferdinandas Aloyzas Titelbachas, (1865 m. sausio 7 d., naujuoju stiliumi 1865 m. gruodžio 5 d., Gailhofo dvare Kuršo gubernijoje, Rusijos imperija - 1951 m. spalio 12 d. Klein Siuntel vietovėje prie Hamelno, Žemutinė Saksonija, VFR) – evangelikų liuteronų kunigas Lietuvoje ir Vokietijoje, Lietuvos vokiečių bendruomenės veikėjas.
Biografija
Gimė dvaro nuomotojo šeimoje. Mokėsi Mintaujos gimnazijoje (1877–1885 m.), vėliau studijavo teologiją Dorpato universitete. Po baigimo jam buvo suteiktas teologijos mokslų kandidato laipsnis. Mokytojavo Tammistu ir Strutelės dvaruose. 1892 m. sausio 26 d. (naujuoju stiliumi – vasario 7 d.) įšventintas kunigu, vedė. Paskirtas Kėdainių evangelikų liuteronų bažnyčios klebonu, nuo 1910 m. šios bažnyčios administratorius ir Vilniaus evangelikų liuteronų bažnyčios klebonas. Pirmojo pasaulinio karo metais Kuršo Konsistorijos buvo paskirtas Vilniaus propstu (dekanu).
1941 m. repatriavo į Vokietijos Reichą, 1942 m. grįžo į Lietuvą, aptarnavo Kėdainių, Kauno ir kt. vokiškakalbes parapijas. Antrojo pasaulinio karo pabaigoje pasitraukė į vakarinę Vokietijos dalį, apsigyveno žmonos gimtinėje, kur ir kunigavo. 1946 m. organizavo pagalbos centrą vokiečių išeiviams iš Lietuvos, leido jiems skirtą žurnalą „Heimatstimme“.
Traviata
Istorija
Opera „Traviata“ sukurta pagal prancūzų rašytojo Aleksandro Diuma (sūnaus) 1848 m. publikuoto romano „Dama su kamelijomis“ motyvais. Pagal romaną pastatytą pjesės vaidinimą Dž. Verdis matė 1852 m. viešnagės Paryžiuje metu. Jis pradėjo galvoti apie operos pastatymą Paryžiaus kurtizanės su kamelijų puokšte tragiškos meilės motyvais. Tik 1852 m. spalį Dž. Verdis pradėjo dirbti su libretistu Frančesku Marija Pjave ties operos libretu. Opera buvo skirta Dž. Verdžio Venecijos La Fenice teatrui pažadėtam pastatymui, kuris turėjo įvykti 1853 m. pradžioje. Dž. Verdis buvo tuo metu labai užsiėmęs, 1852 m. gruodį jis buvo Romoje, kur rūpinosi operos „Trubadūras“ premjera. Jis negalėjo susitarti su teatru dėl „Traviatos“ veiksmo laikmečio: norėjo, kad būtų vaizduojama šiuolaikinė tema, tačiau La Fenice teatro vadovybė dėl cenzūros reikalavo veiksmą nukelti į apie 1700 metus, Liudviko XIV valdymą. Dž. Verdis negalėjo susitarti dėl norimų aktorių ir pastatymo procesas jam nepatiko.
1853 m. vėlų vasarį Dž. Verdis atvyko į Veneciją. Operos premjera įvyko 1853 m. kovo 6 d. Operos preliudą publika sutiko palankiai, tačiau prasidėjus II veiksmui jos nepasitenkinimas pradėjo didėti ir virto tai, ką kompozitorius pavadino „fiasko“. Tikėtina, kad publikos neprielankumą iššaukė temos moderniškumas, joje nebuvo veiksmo intrigos, vaizduojamų dvikovų ir kitų romantiškai meilės istorijai būdingų siužeto vingių. Prie nesėkmės tikriausiai nemenkai prisidėjo Violetos vaidmens atlikėja Fani Salvini-Donateli (Dž. Verdžio norima aktorė buvo susirgusi), kuri turėjo puikų balsą, bet būdama 38-erių ir labai stora sunkiai galėjo perteikti jaunos ir gležnos, nuo džiovos mirštančios Violetos vaidmenį. „Traviata“ buvo parodyta 9 kartus ir finansiškai pasirodė neblogai, kai Dž. Verdis atšaukė jos atlikimą revizijai. 1853 m. gegužės 6 d. „Traviata“ buvo pastatyta kitame Venecijos San Benedetto teatre su kita atlikėjų trupe ir sulaukė milžiniško pasisekimo. Dž. Verdis komentavo: „Anuomet ji patyrė fiasko, o dabar sukėlė furorą“.
„Traviata“ buvo statoma jos siužeto veiksmui vykstant apie 1700 m. Prancūzijoje ir pirmą kartą pastatyta pagal originalų kompozitoriaus sumanymą tik 1906 m., t. y. po Dž. Verdžio mirties, kai operos veiksmas, sumanytas kaip „šiuolaikiškas“ (vyksta apie 1850 m.), iš tikro jau nebebuvo šiuolaikišku. Nepaisant cenzūrinių pakeitimų, „Traviata“ buvo uždrausta rodyti Popiežiaus valstybėse. Tuometiniams cenzoriams tikriausiai labiausiai užkliuvo kurtizanės gyvenimo tarsi išaukštinimas, vaizduojami nesantuokiniai ryšiai, kas buvo laikoma amoraliu elgesiu.
„Traviata“ yra viena iš dažniausiai atliekamų operų pasaulyje, ji pastatyta Lietuvos nacionaliniame operos ir baleto teatre 1920, 1931, 1952, 1974, 1980, 1992, 2005 ir 2009 metais.
Siužetas
Pagrindiniai veikėjai: ir kiti.
I veiksmas.
Operos veiksmas prasideda 1850 m. Paryžiuje. Jauna Violeta Valeri yra pasinėrusi į kurtizanės gyvenimą ir žino, kad ji greit mirs nuo džiovos. Pokylyje ji sutinka jauną bajorą Alfredą Žermoną iš provincijos. Alfredas ja susižavi ir prisipažįsta jai meilę. Violeta atsako, kad tokiam jausmui nėra vietos jos gyvenime, tačiau slapta pajunta simpatiją bajorui ir tikros meilės troškimą.
II veiksmas.
Alfredas ir Violeta gyvena kaimo sodyboje. Juos aplanko Alfredo tėvas Žoržas, kuris pareikalauja Violetos nutraukti šiuos ryšius, kurie sukėlė skandalą ir dėl to pakenkė šeimos reputacijai − Žoržas nebegali ištekinti savo dukters ir Alfredo sesers. Violeta su tuo sutinka, ji parašo atsisveikino raštelį Alfredui ir išvyksta į Paryžių. Alfredas pamano, kad ji pabėgo pas kitą meilužį ir nuseka paskui ją į Paryžių. Violetos draugės Floros kaukių baliuje Violeta atvyksta su „globėju“, baronu Dufoliu. Alfredas tėškia Violetai išloštų pinigų saujas ir viešai iš jos pasityčioja. Alfredo tėvas, matęs sceną, pasmerkia sūnų už išsišokimą. Jis bando atsiprašyti, baronas iššaukia jį į dvikovą.
Aldehidai
thumb|Aldehidų struktūra. Aldehidai – organiniai junginiai, kuriuose vandenilio atomas arba vienas angliavandenilio radikalas prisijungęs prie karbonilo grupės.
Traviata
Siužetas
III veiksmas.
Violeta guli ligos patale. Alfredas, sužinojęs tiesą iš tėvo apie Violetos poelgį, ją aplanko. Jie susitaiko ir jiems regisi naujo ir laimingo gyvenimo pradžia, tačiau Violeta miršta nuo džiovos.
Aldehidai
Etimologija
Termino aldehidas (aldehyde) autorius – vokiečių mokslininkas Justas fon Lybigas. Tai sutrumpinta lotyniško žodžių junginio (dehidrintas alkoholis) forma, kuria 1835 m. šis mokslininkas įvardino junginius, gautus dehidrinus alkoholius. Anksčiau aldehidai buvo vadinami pagal atitinkamus alkoholius. Pvz., „vyno aldehidas“ acetaldehidui apibūdinti, nes kilęs iš etanolio, kuris yra pagrindinė medžiaga vynui.
Struktūra ir ryšiai
Aldehidai turi anglies centrą, kuris dviguba jungtimi yra sujungtas su deguonimi ir viengubomis jungtimis sujungtas su vandeniliu ir trečiuoju pakaitu (anglimi arba, formaldehido atveju, vandeniliu). Centrinės anglies hibridizacija paprastai apibūdinama kaip sp 2 tipo. Aldehido grupė yra šiek tiek polinė. C=O jungties ilgis – apie 120–122 pikometrai.
Cheminės savybės
Aldehidai labai reaktingi: oksiduojasi iki karboksirūgščių, kondensuojasi iki hidroksialdehidų, vandenilio veikiami virsta pirminiais alkoholiais. Kai kurie aldehidai, tokie kaip formaldehidas, lengvai polimerizuojasi. Gaunami oksiduojant pirminius alkoholius, redukuojant karboksirūgščių darinius.
James Gunn
Džeimsas Francis Gunas jaunesnysis (, g. ) – JAV režisierius ir aktorius.
1990-ųjų viduryje jis pradėjo scenaristo karjerą. Vėliau jis pradėjo dirbti kaip režisierius, pradėjęs nuo siaubo komedijos „Šlykštynė“ (2006 m.) ir perėjęs prie superherojų žanro filmų „Super“ (2010 m.), „Galaktikos sergėtojai“ (2014 m.), „Galaktikos sergėtojai: II dalis“ (2017 m.), „Savižudžių būrys: Mobilizacija“ (2021 m.) ir „Galaktikos sergėtojai: III dalis“ (2023 m.).
Nyderlandų futbolo varžybos 2019–2020 m.
Nyderlandų futbolo varžybos 2019–2020 m. prasidėjo 2019 m. rugpjūčio 2 d., ir buvo nutrauktas 2020 m. balandžio 24 d. dėl besitęsiančios COVID-19 pandemijos.
2019–2020 m. Nyderlandų futbolo taurė (KNVB Beker)
Nyderlandų futbolo taurė arba KNVB beker yra pagrindinis futbolo taurės turnyras Nyderlanduose.
2019–2020 m. nugalėtojas liko neišaiškintas. Po pusfinalių varžybos buvo nutrauktos 2020 m. balandžio 24 d. dėl besitęsiančios COVID-19 pandemijos.
Žiemos kanalas
thumb|300px|Vaizdas į kanalą iš Nevos Žiemos kanalas  – nedidelis kanalas Sankt Peterburgo Centriniame rajone, jungiantis Nevą ir Mojką ties Žiemos rūmais. Kanalo ilgis – 228 m, plotis – 20 m. Žiemos kanalas – vienas didžiausių turistų traukos objektų mieste, populiari romantiškų susitikimų vieta, o kanalo vaizdas su arkine galerija nuo Milijoninės gatvės – vienas iš Sankt Peterburgo simbolių.
thumb|250px|left|Žiemos kanalas Nedidelis kanalas šioje vietoje buvo iškastas 1719 m. Po metų dalis krantinės prie caro Petro I namo buvo išgrįsta akmenimis (pirmą kartą Sankt Peterburge). 1787 m. vietoje Petro I Žiemos rezidencijos kanalo krantinėje pagal Giacomo Quarenghi projektą buvo pastatytas klasicistinis Ermitažo teatras, o kitoje kanalo pusėje baigta Didžiojo Ermitažo statyba. Abu pastatai per kanalą antrojo aukšto lygyje buvo sujungti galerija, kurią prilaiko aukšta arka.
1784 m. kanalo krantinės buvo sutvirtintos, išgrįstos jau tradicija tapusiomis granito plokštėmis, turėklai papuošti grotelėmis.
Kanalo pavadinimai kelis kartus keitėsi, jis buvo vadintas Senuoju rūmų, Žiemos rūmų, dešinysis krantas kurį laiką buvo Pašto gatvė. Dabartinis pavadinimas galutinai įsitvirtino XIX a. pradžioje.
Per neilgą kanalą nutiesti net trys tiltai. Pirmasis medinis pakeliamasis tiltas pastatytas 1720 m., o 1766 m. vietoje jo pastatytas pirmasis Peterburge akmeninis Ermitažo tiltas, netrukus atsirado I Žiemos tiltas. Labai panašus II Žiemos tiltas pastatytas 1940 m.
Aš sakydamas kursiu (2023 albumas)
Aš sakydamas kursiu – penktasis grupės FC Baseball albumas, išleistas 2023 m. balandžio 12 d.
2023 m. sausio 28 d. paviešino nuotrauką, jog yra įkėlęs privačiai albumą „Niunsas“ su dainomis, kuris vėliau patapo „Aš sakydamas kursiu“.
Albumo detalės
Muzika, žodžiai – Tautvydas Gaudėšius Prodiuseris – Jokūbas Tulaba Suvedimas – Faustas Venckus Masteringas – Normantas Ulevičius Fotografija – Nerijus Kuzmickas Speciali padėka – Andrius Vaicenavičius Vadyba – Muzikos Herojai
Albanijos futbolo varžybos 2010–2011 m.
Albanijos futbolo varžybos 2010–2011 m.
Tyliai
Tyliais vadinami kaimai:
Tyklė
Tyklė – kaimas Kelmės rajono savivaldybėje, 7 km į rytus nuo Užvenčio, prie kelio. Apie 0,5 km į šiaurės rytus nuo kaimo telkšo Tyklis.
Ekologinė žemdirbystė
thumb|[[ES|Europos Sąjungos sertifikuotos ekologiškos produkcijos ženklas.]]
Ekologinė žemdirbystė – vienas iš alternatyviųjų žemdirbystės metodų. Vengiama sintetinių (mineralinių trąšų), greitai išsiplaunančių trąšų palaikant dirvožemio derlingumą. Vietoj to naudojamos organinės trąšos – mėšlas, kompostas, kt., taip pat taikoma sėjomaina. Tai padeda padidinti ir išlaikyti dirvožemyje sukauptą humuso pusiausvyrą. Jų apribojimai taip skatina intensyvesnius negu tradicinėje žemdirbystėje gyvybinius vyksmus, aktyvesnę mikrofloros ir mikrofaunos veiklą dirvožemyje.
Europos Sąjungoje, JAV, Kanadoje bei kitose šalyse reikalaujama, kad ekologiška produkcija būtų sertifikuota ir pažymėta ženklu. Už tai atsakingos regioninės, nacionalinės ir tarptautinės organizacijos (JAV žemės ūkio departamentas, Europos Komisija). Daugelyje šalių nenaudojamos žemės ūkio ir maisto pavadinimo asociacijos su ekologija: JAV, JK, Prancūzijoje, Vokietijoje.
Lietuvoje
Lietuvoje ekologiškos produkcijos augintojų ir gamintojų statusą suteikia viešoji įstaiga „Ekoagros“. Ekologiškumo reikalavimus atitinkantys ūkiai gauna oficialų sertifikatą ir ženklą, kuriuo žymima ekologiška produkcija. 2016 m. sertifikuoti 2 539 ekologinės gamybos ūkiai Lietuvoje.
Baltapilvis gandras
Baltapilvis gandras  – gandrinių (Ciconiidae) šeimos paukštis. Rūšis pavadinta Vadi Halfos gubernatoriaus Bey El-Arnaut Abdim vardu. Pasaulinės gamtos apsaugos organizacijos duomenimis apsaugos būklė susirūpinimo nekelia.
Paplitimas ir biotopas
Paplitę Rytų ir Pietų Afrikoje. Laikosi šalia seklių vandens telkinių, pelkėse, drėgnose pievose.
Biologija
Laikosi dideliais būriais, net apie 10 000 individų. Kartos trukmė apie 20 metų. Lytiškai subręsta 4–5 metų. Kūną vėsina tuštindamiesi ant savo kojų. Minta smulkiais žinduoliais, paukščiais, ropliais, žuvimi, vabzdžiais ir net maita. Poras sudaro vienam veisimosi sezonui. Lizdus suka kolonijose. Dėtyje 2–5 kiaušiniai. Inkubacija trunka 30–33 dienas. Jaunikliais rūpinasi 60–65 dienas.
Baltapilvis gandras ir žmogus
Žmogaus nebijo. Tikima, kad šie paukščiai prišaukia lietų, todėl nėra medžiojami. Žmonės ant stogų kelia gandralizdžius, nes yra sakoma, kad šis gandras atneša laimę.
Aušrinė Armonaitė
Aušrinė Armonaitė (g. 1989 m. gegužės 26 d. Vilniuje) – Lietuvos politikė, Seimo narė, Laisvės partijos steigėja ir pirmininkė, nuo 2020 m. LR ekonomikos ir inovacijų ministrė.
Biografija
Tėvai – Vladas (g. 1960 m.), lituanistas, ir Alvyda (g. 1959 m.), mokytoja.
2008 m. baigė Vilniaus Mykolo Biržiškos gimnaziją. 2014 m. VU Tarptautinių santykių ir politikos mokslų institute įgijo politikos mokslų bakalauro kvalifikacinį laipsnį ir viešosios politikos analizės magistro kvalifikacinį laipsnį.
Lietuvos ir tarptautinių organizacijų savanorė, dirbo visuomeninį darbą: nuo 2006 m. Lietuvos liberalaus jaunimo narė, 2009–2010 m. Vilniaus jaunimo reikalų tarybos narė, 2010–2011 m. organizacijos pirmininkė, 2011–2013 m. Europos Tarybos Patarėjų tarybos jaunimui narė.
2013–2015 m. buvo Lietuvos verslo konfederacijos „ICC Lietuva“ analitikė.
2015–2016 m. Vilniaus miesto savivaldybės tarybos narė. Nuo 2016 m. Seimo narė, Sveikatos ir Europos reikalų komitetų narė. Mišrios Seimo narių grupės seniūno pirmoji pavaduotoja.
2017 m. išrinkta NATO Parlamentinės Asamblėjos Ekonomikos ir saugumo komiteto Ekonominio vystymosi pakomitečio pranešėja.
Iki 2018 m. Liberalų sąjūdžio narė, 2016–2018 m. partijos Vilniaus miesto skyriaus pirmininkė.
Nuo 2019 m. Laisvės partijos pirmininkė.
2020 m. gruodžio 7 d. LR Prezidentui Gitanui Nausėdai patvirtintus Ingridos Šimonytės ministrų kabineto sudėtį, A. Armonaitė paskirta ekonomikos ir inovacijų ministre.
Asmeninis gyvenimas
Moka anglų kalbą. Yra baigusi muzikos mokyklos fortepijono klasę, aštuonerius metus žaidė krepšinį, taip pat domisi socialinių ir politikos mokslų literatūra, užsienio politika, muzika, važinėjasi riedučiais.
Ištekėjusi. Vyras – politikas, A.Zuoko bendražygis Edgaras Stanišauskas.
Albanijos futbolo varžybos 1938–1939 m.
Albanijos futbolo varžybos 1938–1939 m.
Pollapönk
Pollapönk – Islandijos muzikos grupė, kurią sudaro Heiðar Örn Kristjánsson, Haraldur Freyr Gíslason, Guðni Finnsson ir Arnar Þór Gíslason.
Grupė atstovaus Islandijai 2014 m. Eurovizijos dainų konkurse Kopenhagoje su daina „No Prejudice“. Nacionalinės atrankos Söngvakeppnin 2014 metu ši daina buvo atliekama islandų kalba.
Izmito įlanka
Izmito įlanka, seniau – Olbano įlanka (🇬🇷) – Marmuro jūros rytinės dalies įlanka, giliai įsiterpianti į Mažosios Azijos pusiasalį (dab. Turkija). Ilgis – 52 km, plotis ties žiotimis – 6 km, gylis iki 183 m.
Šiaurinėje įlankos pakrantėje įsikūrę kurortai (Anatolijos Rivjera), gale – Izmito miestas su nuo seno svarbiu uostu. 2016 m. per įlanką nutiestas kabamas Osmano Gazi tiltas (2682 m ilgio).
Alibi (albumas)
Alibi – antrasis grupės Omerta albumas, įrašytas 2015 metais. Jis yra pats didžiausias Lietuviško repo albumas – 3 diskų dydžio.
Kalnyčiai
Kalnyčiais vadinami kaimai:
Tyliai (Pakruojis)
Tyliai – kaimas Pakruojo rajono savivaldybėje, 4 km nuo Stačiūnų.
KidZone TV
KidZone TV – Estijos vaikų televizijos kanalas, transliuojamas 3 šalyse ir 4 kalbomis. Jis pradėtas transliuoti 2014 m. birželio 13 d.
2018 m. birželio 28 d. „KidZone TV“ pakeitė savo logotipą ir prekės ženklą, taip pat gavo naują identų rinkinį.
Bruno Fandinho Franzo
Brunas Fandinjus Franzas (Bruno Fandinho Franzo; g. 1989 m. birželio 10 d.) – Brazilijos futbolininkas, rungtyniaujantis gynėjo pozicijoje. Jo darbinė koja yra kairė. Žaidė Lietuvoje ir atstovavo „Panevėžio“ klubui.
KidZone TV
2020 m. „KidZone TV“ vėl pakeitė prekės ženklą ir atidarė savo internetinę parduotuvę.
Bruno Fandinho Franzo
Karjera
Žaidė gimtojoje Brazilijoje. Gimtinėje Fandinho atstovavo aštuoniems klubams: keturis sezonus praleido „Velo Clube“, po du – „Sao Bento“ ir „Tolledo“, po vieną – „Flamengo SP“, „Gremio Barueri“, „Taubatė“, „Penalolense“, „Itumbiara“ komandose.
KidZone TV
„KidZone“ turi seserinį kanalą, kuris anksčiau buvo žinomas kaip „KidZone+“, bet 2021 m. pervadintas į „Kidzone Mini“. Šiame kanale transliuojamos programos, skirtos jaunesnei auditorijai nei pagrindinis „KidZone“ kanalas. Tačiau „KidZone“ rodo ir kai kurias „KidZone Mini“ programas, pavyzdžiui, „Kiaulytė Pepa“ ir „Tomas ir draugai“.
Bruno Fandinho Franzo
Karjera
2021 m. žaidė Brazilijos Bangu AC klube. Vėliau – CE UNIÃO, Costa Rica CE.
Statistika
Spalvų reikšmės:
Grūšlaukės valsčius
Istorija
Valsčius įkurtas 1861 m. steigiant luominę valstiečių savivaldą, minimas 1867 m. Kauno gubernijoje. Apie 1880 m. prijungtas prie naujai įkurto Salantų valsčiaus. Atkurtas 1915 m., panaikintas 1919 m., gyvenvietės išskirstytos Darbėnų valsčiui ir Salantų valsčiui.
Suskirstymas
1871 m. buvo 4 seniūnijos: Grūšlaukės seniūnija, Kalnalio seniūnija, Erlėnų seniūnija, Juodupėnų seniūnija (10 kaimo bendruomenių).
Savaitgalis itališkai
Savaitgalis itališkai – 1965 m. Italijoje sukurta komedija, pasakojanti apie 40-mečių poros bei jų draugų atostogų savaitgalį prie jūros.
Juostos garso takelis sudarytas iš populiarių to laikotarpio itališkų dainų.
Tilindžiai
Tilindžiai – kaimas Raseinių rajono savivaldybėje, 7 km nuo Ilgižių III.
Salon Palloilijat
Salon Palloilijat arba trumpiau vadinamas SalPa – Suomijos futbolo klubas iš Salo.
Istorija
Klubas įkurtas 1956 m., nuo 1994 m. žaidė Kolmonen (ketvirtoji pakopa). 1995 m. sezone tapo nugalėtojais savo grupėje ir pateko į aukštesnį lygį.
Kakonen (III)
Nuo 1996 m. sezono rungtyniavo Kakkonen (III pakopa). 2000 m. Kakkonen vakarų grupėje tapo nugalėtojais. Po sezono perkelti į aukštesnį lygmenį.
Ykkönen (II)
2001 m. debiutavo Ykkönen (antra pakopa), tačiau liko dešimti ir iškrito į žemesnį divizioną.
Kakonen (III)
Nuo 2002 m. sezono rungtyniavo Kakkonen (III pakopa). 2015 m. sezone iškovojo trečią vietą. 2016 m. sezone liko septintoje vietoje. 2017 m. sezone iškovojo trečią vietą. 2018 m. sezone iškovojo antrą vietą, tačiau paaukštinti buvo tik grupės nugalėtojai. 2019 m. liko penktoje vietoje. 2020 m. Kakonen pirmenybės dėl pandemijos grėsmių buvo nutrauktos po septyniolikos turų. SalPa tuo metu buvo devintoje vietoje. 2021 m. žaidė Kakonen ir B grupėje tarp dvylikos dalyvių buvo šeštoje vietoje.
2022 m. sezone Kakonen „B“ grupėje po 22 turų buvo pirmi su 49 taškais. Keturios geriausios ekipos sužaidė papildomą ratą (trejas rungtynes). SalPa su 56 taškais tapo „B“ grupės nugalėtojais. Po sezono buvo perkelti į aukštesnį divizioną.
Ykkönen (II)
2023 m. vėl rungtyniavo Ykkönen (antra pakopa).
Struktūra
Salon Palloilijat sistemoje vyrų ekipa, moterų komanda. Dirbama su vaikais ir jaunimu.
Klubo simbolika
Klubo spalvos – mėlyna ir balta.
Sudėtis
Atnaujinta: 2023 m. rugpjūčio 6 d.
Tyliūniškė
Tyliūniškė – kaimas Zarasų rajono savivaldybėje, 2 km nuo Salako.
Lenkimų valsčius
Lenkimų valsčius – buvęs administracinis-teritorinis vienetas dabartinės šiaurės vakarų Lietuvos teritorijoje. Centras – Lenkimai.
Istorija
Įkurtas 1919 m., bet 1923 m. Lenkimai jau buvo Skuodo valsčiuje. Atkurtas 1947 m. lapkričio 6 d. iš dalies Skuodo valsčiaus ir dalies Darbėnų valsčiaus. Galutinai panaikintas 1950 m. birželio 20 d., teritorija priskirta Kretingos rajonui (1 apylinkė) ir Skuodo rajonui (4 apylinkės).
Thierry Neuville
Thierry Neuville (g. 1988 m. birželio 16 d. Sen Vite) – Belgijos ralio lenktynininkas, dalyvaujantis Pasaulio ralio čempionate. Jo šturmanas iki 2010 m. buvo Nicolas Klinger. Nuo 2011 m. iki dabar – Nicolas Gilsoul. Nuo 2014 m. Neuville ir Gilsoul vairuoja gamyklinius Hyundai i20 WRC automobilius, priklausančius Hyundai Motorsport gamintojams.
WRC rezultatai
* Sezonas dar vyksta.
Venecijos liūtai
Turinys
Gualtjero, nevykęs verslininkas, iššvaisto šeimos turtą, tačiau sugalvoja naują verslo įdėją kaip suderinti ekologiją ir tikėjimą – gaminti krucifiksus iš perdirbto plastiko. Medžiagą jam parūpina vienas verslininkas, bažnyčios atstovai palaimina verslo planą, tačiau paaiškėja, kad plastikas sąveikoje su vandeniu sprogsta. Gualtjero mėgina atsikratyti jau pagamintais krucifiksais, tačiau plastikas, kurį jis gavo, priklauso mafijai ir ši neketina atsisakyti savo pelno dalies...
Britanija (Romos provincija)
Romos Britanija – Senovės Romos valdomas regionas Didžiosios Britanijos saloje nuo 43 m. pr. m. e. iki 410 m.
Romėnų Britanijos užkariavimas prasidėjo 43 m. pr. m. e., kuriam vadovavo Aulus Plautijus. Įsiveržus į pietinę salos dalį romėnai patraukė dabartinio Velso link. Palaipsniui jiems pavyko užimti didžiąją dalį salos, bet ir po daugybes mūšių romėnams nepavyko įsiveržti į dabartinės Škotijos žemes. IV a. pabaigoje romėnų įtaka ėmė palaipsniui sparčiai blėsti, o V a. pradžioje regione neliko ir romėniškos valiutos cirkuliacijos.
Gintas Žilys
Gintas Žilys (Gintas Juozas Žilys) (1941 m. rugsėjo 2 d. Šiauliuose - 2012 m. balandžio 22 d. Kaune) – lietuvių teatro režisierius.
Biografija
1963 –1965 m. Gintas Žilys dirbo aktoriumi Šiaulių dramos teatre, 1965 – 1977 m. vaidino ir režisavo spektaklius Jaunimo teatre Vilniuje. 1978 – 1987 m. Kauno valstybinio muzikinio teatro režisierius. 1987 m. LSSR kultūros ministro Gintas Žilys paskirtas Klaipėdos muzikino teatro meno vadovu ir vyr. režisieriumi (vyr. dirigentu paskirtas Antanas Kievišas) ir iki 1990 m. dirbo šio teatro meno vadovu. 1991 – 2005 m. grįžo į Kauno valstybinį muzikinį teatrą, tačiau šįkart teatro vadovo pareigoms, o 2005–2009 m. dirbo teatro meno vadovu.
Režisūrinė veikla
miniatiūra|220px|right|Antkapinis paminklas Vilniaus jaunimo teatre Gintas Žilys pastatė pirmuosius penkiolika savo spektaklių. Tarp jų ryškiausi: T. Williams „Stiklinis žvėrynas“, pastatytas 1969 m., Antono Čechovo „Trys seserys” - 1971 m., R. Rastausko „Lenktynių aitvaras” - 1972 m., G. Kanovičiaus „Ugnis užantyje - 1972 m., Š. Š. Toto „Vaikiškas veidrodis“ -1973 m., A. Vampilovo „Provincijos anekdotai“ - 1975 m.
Kauno akademiniame dramos teatre 1977 m. režisierius pastatė Rikardo ir Roberto Šermanų miuziklą „Merė Popins“.
Dirbdamas Kauno valstybiniame muzikiniame teatre, pertvarkė repertuarą, rinkdamasis aukšto meninio lygio kūrinius. Įkūnijo daugumos žanrų muzikinius spektaklius, kurių žymesni: kartu su dirigentu Stasiu Domarku ir dailininku Rimtautu Gibavičium 1978 m. pastatyta Grigorijaus Goberniko muzikinė komedija „Meile nežaidžiama“, su dirigentu, prof. Saulium Sondeckiu ir dailininku Rimtautu Gibavičium 1980 m. pastatyta Volfgango Amadeaus Mocarto opera „Don Žuanas“, su dirigentu Stasiu Domarku ir Dailininku Vytautu Kalinausku 1983 m. pastatyta Raimo Kangro ir Andre Valkoneno roko opera „Šiaurės mergelė“, su Giedrium Kuprevičium ir Virginija Idzdelyte 1986 m. pastatytas Giedriaus Kuprevičiaus miuziklas „Aš tau siunčiu labų dienų“ ir kitus.
Darbo teatre laikotarpiu Gintas Žilys išplėtojo tarptautinius kūrybinius ryšius su Vokietijos, Vengrijos, Austrijos, Lenkijos, Estijos menininkais-statytojais. Turiningo bendravimo išdava – teatro repertuarą praturtinę spektakliai, kuriuos režisavo, dirigavo, kūrė choreografiją, scenografiją ir kostiumus užsienio menininkai.
1996 m. ir 1997 m. režisierius bendradarbiavo su Čikagos Lietuvių opera, pastatė Kazimiero Banaičio operą „Jūratė ir Kastytis“ ir Fredriko Flotovo operą „Marta“.
Pedagoginė veikla
1987–1991 m. Gintas Žilys dėstė Lietuvos konservatorijos Klaipėdos fakulte, 1991 – 2005 m. Lietuvos muzikos akademijos Kauno fakultete. 1995 m. režisieriui sutiektas humanitarinių mokslų docento vardas.
Atminimas
Gintas Žilys palaidotas Petrašiūnų kapinėse.
Pranas Keibas
Pranas Keibas (1931 m. gegužės 16 d. Apykeliuose, Utenos apskritis – 2008 m. liepos 30 d. Vilniuje) – Lietuvos žurnalistas agrarininkas, redaktorius.
Biografija
1965 m. neakivaizdžiai baigė Lietuvos žemės ūkio akademiją, įgydamas mokslinio agronomo specialybę.
1952 m. pradėjo bendradarbiauti spaudoje. 1952–1957 m. dirbo Kavarsko rajono laikraščio „Stalino vėliava“ redakcijoje, 1957–1962 m. – „Valstiečių laikraščio“ korespondentas, 1962–1967 m. – Prienų rajono laikraščio „Naujas gyvenimas“ redaktorius. Nuo 1967 m. dirbo žurnalo „Mūsų sodai“ redakcijoje: 1967–1993 m. vyriausias redaktorius, nuo 1993 m. – komercijos direktorius. Jam vadovaujant, šis leidinys buvo vienas populiariausių to meto Lietuvos žurnalų.
Daugiausia rašė apie rajonų problemas, apybraižas kaimo tematika, feljetonus. Sukūrė scenarijų dviejų dalių dokumentiniam filmui „Nemuno krašto sodai“.
Lietuvos žurnalistų sąjungos narys.
Tyliūniškės
Tyliūniškės – kaimas Zarasų rajono savivaldybėje, 4 km į pietryčius nuo Daneikių.
Izobilnas
Izobilnas  – miestas Rusijoje, Stavropolio krašte, 42 km į šiaurės vakarus nuo Stavropolio, Stavropolio aukštumos pakraštyje; rajono centras. Geležinkelio stotis prie Stavropolio–Krasnodaro linijos. Maisto (cukraus, grūdų, mėsos, duonos gaminių) pramonė, mechaninė bandomoji gamykla. Veikia kultūros namai, rajono muziejus.
2010 m. tautinė sudėtis: rusai – 91,12 %, armėnai – 2,94 %, čigonai – 1,62 %, ukrainiečiai – 1,24 %.
Istorija
1895 m. nutiesus geležinkelį, susikūrė Tiščenskio Izobilno (Изобильно-Тищенский) gyvenvietė. Miesto statusas ir Izobilno vardo forma suteikta 1965 m.
Bethany Jane Mead
Betanė Džeinė Myd, o sutrumpintai Betė Myd (g. 1995 m. gegužės 9 d.) – Anglijos futbolininkė, puolėja, rungtyniaujanti Arsenal klube ir Anglijos futbolo rinktinėje. Buvo išrinkta geriausia 2022 m. Europos moterų čempionato žaidėja.
Karjera
Profesionalės karjerą pradėjo „Sunderland“ klube, kuriam atstovavo 2011–2017 m.
Nuo 2017 m. rungtyniavo Arsenalo klube. Nuo 2018 m. kviečiama į Anglijos rinktinę.
2022 m. Europos futbolo čempionate atstovavo Anglijos rinktinei, tapo Europos čempione. Pelnė šešis įvarčius ir tapo rezultatyviausia žaidėja. Pripažinta geriausia čempionato futbolinine.
Kredito rizika
Finansų rinkų sistemoje
Kredito rizika finansų rinkų sistemoje apibrėžiama kaip tikimybė, kad tam tikri finansų sistemos segmentai gali patirti reikšmingų nuostolių dėl skolininkų įsipareigojimų nevykdymo. Vienas iš rodiklių, atspindintis investuotojų kredito rizikos vertinimą, yra aukšto pajamingumo obligacijų ir JAV vyriausybės obligacijų pajamingumų skirtumas. Kuo mažesnis tas skirtumas, tuo mažiau, investuotojų vertinimu, kredito rizikos šiame įmonių obligacijų segmente.
Bankų sistemoje
Kredito rizika – tikimybė, kad sandorio šalis nesugebės atsiskaityti sutartyje nustatyta tvarka. Pagal Europos Centrinį Banką tai rizika, kad kita sandorio šalis neatsiskaitys už visą įsipareigojimo sumą suėjus atsiskaitymo terminui arba kada nors vėliau. Kredito riziką sudaro išlaidų kompensavimo rizika, pagrindinė rizika, taip pat rizika dėl to, kad bankas negali atsiskaityti.
Telšių regioninis profesinio mokymo centras
Profesinio mokymo centras yra viešoji įstaiga, Kaimo plėtros profesinio mokymo įstaigų asociacijos, Lietuvos inovatyvių profesinio rengimo įstaigų asociacijos, Šiaulių prekybos, pramonės ir amatų rūmų narė.
Profesinio mokymo centro profesijos mokytojai yra parengę 71 profesinio mokymo programą (51 formaliojo profesinio mokymo bei 20 tęstinio profesinio mokymo programų). Dirba 47 pedagogai, 27 iš jų atestuoti, keturi mokytojai metodininkai.
Istorija
1963 m. įkurta Varnių kaimo profesinė technikos mokykla Nr. 16. 1977 m., pastačius naują mokomąjį korpusą, pertvarkyta į vidurinę kaimo profesinę technikos mokyklą. 1989 m. pavadinta Varnių žemės ūkio mokykla. 2002 m. ji pavadinta Varnių paslaugų verslo ir žemės ūkio mokykla. Tais pačiais metais Šiaulių lengvosios pramonės mokyklos Telšių filialas priskiriamas Varnių paslaugų verslo ir žemės ūkio mokyklai.
2004 m. mokykla pertvarkyta į viešąją įstaigą, pavadinta VšĮ Telšių regioninis profesinio mokymo centru. 2004 m. spalio 11 d. žemės ūkio ministro įsakymu mokykla tapo regioniniu žemdirbių tęstinio profesinio mokymo centru. Tais pačiais metais mokyklos dalininke tapo Telšių apskrities viršininko administracija, 2006 m. liepos 5 d. – Telšių rajono savivaldybė, 2009 m. liepos 29 d. – Šiaulių prekybos, pramonės ir amatų rūmai.
2011 m. vasario 1 d. įsteigtas Gimnazijos skyrius. 2015 m. duris atvėrė naujas Telšių statybos sektoriaus praktinio mokymo centras.
Profesinis mokymas
Telšiuose: Varniuose:
Varniuose: Telšiuose:
Šiaurės kurklys
Šiaurės kurklys (Neocurtilla hexadactyla) yra kurklys, natūraliai gyvenantis Šiaurės Amerikoje, labiau šiaurės rytinėje dalyje. Taip pat randamas ir Pietų Amerikoje. Paplitimo teritorijoje gana dažnas, kai kur net laikomas kenkėju.
Ilgis – apie 35–45 mm. Nuo kitų vietinių kurklių rūšių atskiriamas pagal tai, kad turi 6 „pirštus“ ant priekinių rausiamųjų kojų. Dauguma individų gali skraidyti, bet pasitaiko ir trumpasparnių. Patinėliai kurkia urvuose taip pritraukdami pateles. Vabzdys visaėdis.
Kurklys yra parazituojamas vapsvos Larra analis, kartais ji išnaikina ištisas populiacijas. Vykdomi tyrimai, kaip pritaikyti tai kurklių populiacijos kontroliavimui ten, kur jie tapę kenkėjais.
Tilteliai
Tilteliai – kaimas Vilniaus rajono savivaldybėje, 12 km nuo Rukainių.
Kacbalgeris
thumb|right|200px|Kacbalgeris Kacbalgeris  – trumpas Renesanso laikų kalavijas plačia geležte su neišreikštu smaigaliu, būdinga S ar 8 pavidalo garda iš sulenkto strypo ar sulenktos plieninės pynės bei platėjančia buožele. Kacbalgeris – būdingas landsknechtų kalavijas. Juos naudodavo pikininkai, lankininkai, arbaletininkai, arkebūzininkai ir artileristai kaip papildomą ginklą kirstynėms, kuriose jų pagrindiniai ginklai netinkami.
Kacbalgerio ilgis – 75-85 cm, masė – 1–2 kg.
Pavadinimo kilmė
Kacbalgerio pavadinimą aiškina pora hipotezių:
Nuorodos
Iliustracijos:
Vošo įlanka
thumb|[[Hečamas|Hečemo paplūdimys.]] thumb|[[Hanstantonas|Hanstantono pakrantė.]] Vošo įlanka – įlanka Rytų Anglijos regione Jungtinėje Karalystėje. Ribojasi su Norfolko ir Linkolnšyro grafystėmis.
Pagrindinės upės įtekančios į įlanką: Ninas, Vithamas, Velandas ir Didysis Uzas.
Vošo įlanka yra Europos Sąjungos pripažinta specialioji saugoma zona. Įlankos kraštovaizdis sudarytas iš sūrių pelkynų, purvynų ir smėlio papūdymių. Vietomis pakrantės uolėtos. Vanduo pakrantėse nusenka kelis sykius per dieną.
Gausu moliuskų, krevečių, širdučių. Didelės žuvėdrų ir kitų plėšrių paukščių populiacijos, kurios minta geldelėmis.
Romos Britanijos laikais aplink įlanką stovėjo užtvankos, kuriomis romėnai siekė apsaugoti žemės ūkio laukus nuo užliejimo. Romėnams atsitraukus - užtvankos nuplautos. Nuo 865 m. iki 1066 m. Vošo įlanką dažnai lankė vikingai, kurie puldavo aplinkines gyvenvietes.
Juozas Petkevičius
Juozas Petkevičus:
Kermano ugnies šventykla
thumb|290px|Kermano ugnies šventykla
Kermano ugnies šventykla – zoroastrų ugnies šventykla, esanti Irane, Kermano mieste. Šventyklos pastate taip pat veikia vienintelis pasaulyje zoroastrų antropologijos muziejus.
Istorija
Šventykla pastatyta 1924 m., valdant šachui Rezai Pahlaviui, šventyklos ugnis atgabenta iš Indijos, sakoma, kad ji kilusi iš Adur Farnbag, vienos iš trijų švenčiausių Sasanidų dinastijos laikų ugnių.
Idėja šventykloje įkurdinti muziejų pirmąkart iškelta 1983 m. Muziejaus iškilmingas atidarymas įvyko 2005 m. Šiame muziejuje esama ranka rašyto Gatų egzemplioriaus, kuriam mažiausiai 200 metų.
Kermano ugnies šventykla 2001 m. spalio 2 d. 4190 numeriu įtraukta į Irano nacionalinio paveldo vietų sąrašą.
Tylučiai
Tylučiais vadinami kaimai:
Justas Džiugelis
Justas Džiugelis (g. 1987 m. liepos 11 d. Lindiniškėse, Vilniaus rajone) – verslininkas.
Biografija
Vaikystė prabėgo netoli Vilniaus esančiame Lindiniškių kaime. J. Džiugelis nuo mažens nevaldo savo kūno. Jo negalią tėvai pastebėjo dar kūdikystėje, kai berniukui tebuvo 3 mėnesiai. Jam – įgimta raumenų atrofija, paklūsta vien plaštakos.
1994 m. pradėjo mokytis Vilniaus Tuskulėnų vidurinėje mokykloje. 2005–2007 m. nuotoliniu būdu mokėsi Ozo vidurinėje mokykloje ir ją baigė. 2009 m. pagal ištęstinę studijų formą Tarptautinės teisės ir verslo aukštosios mokyklos Vadybos ir teisės fakultete studijavo finansus.
2006–2007 m. dirbo Valakupių reabilitacijos centre kompiuterinio raštingumo ir internetinių puslapių kūrimo programos mokytoju.
Italų nuotykiai Amerikoje
Italų nuotykiai Amerikoje – 2013 m. Italijoje sukurta komedija.
Turinys
Anžela – psichologinių problemų turinti sekretorė, kuri įstringa lifte su pagyvenusiu vyriškiu ir, ištikta priepuolio, jį užsipuola. Išsilaisvinus paaiškėja, kad vyriškis – jos naujasis viršininkas, kuris Anželą tuoj pat atleidžia iš darbo. Nino – beviltiškai nejuokingas klounas, kuris nesugeba prajuokitni net vaikų. Antonio – oficiantas, manantis esąs kortų genijus, tačiau pralaimintis net nepilnamečiam užeigos šeimininko sūnui. Karmen – bedarbė „blondinė“. Mikelė – kvaištelėjęs zoologijos sodo darbuotojas, besikalbantis su gyvūnais ir netekęs darbo dėl etatų mažinimo.
Visi jie susitinka su notaro kabinete, kuriame sužino esantys nesantuokiniai milionieriaus Džanio Galvanio vaikai. Pastarasis mirė ir paliko jiems daugiau kaip 9 milijonus eurų su sąlyga, kad vaikai nuveš jo pelenus į JAV ir išbarstys juos Didžiajame kanjone, o vaizdo įrašą parodys notarui. Naujieji giminaičiai kartu su Nino sūnumi Robiu skubiai išvyksta į JAV, tačiau dėl oro sąlygų lėktuvas priversta nusileisti Arizonoje. Nors iki kelionės tikslo lieka beveik 1700 kilometrų, Anžela kategoriškai atsisako vėl lipti į lėktuvą ir jie išsinuomoja automobilį, kad pasiektų kelionės tikslą. Pakeliui jie patiria daugybę nesusipratimų, ne kartą netenka urnos su pelenais, tačiau galiausiai pasiekia kelionės tikslą ir tuo pačiu atranda vienas kitą kaip brolį ir seserį. Išbėrę pelenus jie grįžta į Italiją, kur sužino, kad notaras paspruko su visu jų palikimu...
Justas Džiugelis
Biografija
Nuo 2016 m. Seimo narys.
Šaulių sąjungos narys.
Pomėgiai: žvejyba, menai, kelionės ir technologijos.
Andrievs Niedra
Biografija
Mokėsi vietos pradinėse mokyklose, po to baigė Mintaujos gimnaziją. 1890–1899 m. Dorpato universitete studijavo teologiją, priklausė studentiškai korporacijai „Lettonia“. Bestudijuodamas kurį laiką dirbo namų mokytoju pas baroną Oskarą Grotuzą Puzeniekuose. 1897 m. vedė Tirzos dvaro guvernantę Emiliją Kristiną Bankovską. Baigęs aukštąją mokyklą, Rygoje dirbo tikybos mokytoju.