cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Ukmergės kraštotyros muziejus
Muziejaus veikla
Muziejus veikia nuo 1944 m. Jame pristatomi archeologijos, gamtos, etnografijos, tautodailės, numizmatikos eksponatai, atspindintys Ukmergės krašto kultūrinę ir istorinę praeitį nuo V iki XIX a. Muziejaus parodų salėje rengiamos parodos, kuriose pristatomi muziejaus rinkiniai, kitų Lietuvos muziejų parengtos parodos, Lietuvos menininkų kūryba. 2020 m. duomenimis, fonduose sukaupta daugiau kaip 45 800 eksponatų. Tarp jų saugomas unikalus Žemaitkiemio meteoritas.
2018 m. muziejų aplankė 16,6 tūkst., 2019 m. – 20,8 tūkst. žmonių.
Emma Danieli
Ema Danieli (, 1936 m. spalio 14 d. – 1998 m. birželio 21 d.) – italų aktorė.
Biografija
Ji taip pat vaidino įvairiuose TV serialuose, bandė save kaip teatro aktorė. Televizijoje jos pagrindinė veiklos sritis taip pat buvo dubliavimas, tekstų vertimas ir kultūros programų kūrimas.
Ema trumpai buvo ištekėjusi už TV režisieriaus Franco Morabito, su kuriuo susilaukė dukters Stellos. right|thumb|170px
Stegeborgo mūšis
Stegeborgo mūšis (SV Slaget vid Stegeborg) – karo prieš Zigmantą Vazą mūšis, vykęs 1598 m. rugsėjo 18 d. prie Stegeborgo pilies, (dab. Esterjotlandas, Švedija) Lenkijos-Švedijos karų laikotarpiu.
Lenkijos ir Švedijos karalius Zigmantas Vaza stengėsi numalšinti grafo Karolio (vėliau tapusio Švedijos karaliumi) maištą. 1598 m. rugpjūčio mėn. grafo Karolio kariuomenei pavyko apsupti karaliaus Zigmanto Vazos sąjungines lenkų–švedų pajėgas ir užkirsti jiems tiekimo kelius. Rugsėjo mėn. grafo pajėgų apetitas augo, griežtėjo jo pozicija derybose tarp šalių. Tai reiškė, kad Zigmantas Vaza buvo priverstas griebtis ginklo, kad išeiti iš pažeidžiamos padėties.
Zigmanto Vazos ir princo Karolio kariuomenės susitiko prie Stegeborgo. Tačiau rugsėjo 8 d. vykusiame mūšyje aiškią persvarą turėjo Zigmantas Vaza – jau po kelių valandų kovos blogai parengtų švedų maištininkų nuostoliai siekė 300 žuvusių, kai tuo tarpų sąjungininkų – apie 30-40 žuvusių. Karolio pajėgos buvo priverstos atsitraukti į savo pozicijas prie Memo pilies. Tai buvo didelis smūgis grafo prestižui, jis net buvo nusprendęs su šeima palikti šalį. Tačiau kai kurie aukšti vadai įkalbėjo pasilikti ir tęsti kovą.
Svijažskas
Svijažskas  – gyvenvietė, seniau miestas, įsikūręs saloje Rusijos Tatarstano Respublikoje, ties Svijagos ir Volgos upių santaka.
Stegeborgo mūšis
Priešingai nei norėjo Janas Zamoiskis, karalius nusprendė nebetęsti mūšio, leisdamas švedų kariuomenei atsitraukti. Karaliaus tikslas buvo valdyti Švedijos karūną, o ne ją sunaikinti. Kaip vėliau paaiškėjo, tai buvo jo klaida, kadangi maištininkai atgavo iniciatyvą ir rugsėjo 25 d. sumušė Zigmantą Vazą Stangebero mūšyje. Tai privedė prie Lenkijos–Švedijos sąjungos žlugimo.
Svijažskas
1955–1957 m. užtvenkus Kuibyševo tvenkinį Svijažskas atsidūrė saloje, tačiau vėliau buvo pastatytas kelias iki sausumos.
Miestas buvo įkurtas 1551 m. kaip tvirtovė. 1552 m. miestas buvo Rusijos kariuomenės karinė bazė Kazanės puolimo metu.
1932 m. Svijažskui buvo atimtos miesto teisės.
2017 m. miesto-salos Žengimo Dangun katedra ir vienuolynas buvo įtraukti į UNESCO pasaulio paveldo sąrašą.
Leao Butrón
Visą savo karjerą Butronas praleido Peru, kelis kartus laimėjo šalies čempionatą.
Peru rinktinėje Butronas debiutavo 1997 m., atskirais laikotarpiais buvo pagrindiniu vartininku.
Bilsinyčios I tvenkinys
Bilsinyčios I tvenkinys – tvenkinys Lietuvoje, Druskininkų savivaldybėje, 3 km į vakarus nuo Druskininkų. Sudarytas užtvenkus Bilsinyčios upelį (Nemuno intakas) 0,67 km nuo jo žiočių. Tvenkinio ilgis iš šiaurės į pietus – 0,09 km, plotis – iki 0,03 km. Altitudė 90,8 m. Vakarinis krantas aukštokas, prieina Mizarų miškas. Priešsroviui iškart telkšo Bilsinyčios III tvenkinys, į rytus už 20 m - Bilsinyčios II tvenkinys. Į pietus įsikūręs Mizarų kaimas.
Toktogulo tvenkinys
Toktogulo tvenkinys – didžiausias dirbtinis vandens telkinys Kirgizijoje. Telkšo Džalal Abado srityje, į pietus nuo Talaso, Naryno upės slėnyje. Sudarytas 1973 m. patvenkus Naryno upę hidroelektrinės užtvanka (1,2 GW) ties Karakuliu. Ilgis 65 km, plotis iki 12 km. Metinis vandens lygio svyravimas – 63 m. Skirtas energetikos ir drėkinimo reikmėms. Laivuojamas, vykdoma žvejyba. Pagrindinės pakrančių gyvenvietės – Karakulis ir Toktogulas.
Muniškių tvenkinys
Muniškių tvenkinys – tvenkinys Lietuvoje, Kauno rajone, 9 km į pietus nuo Babtų miestelio. Sudarytas užtvenkus Sausinės upę (Nevėžio intakas) 3,2 km nuo jos žiočių. Tvenkinio ilgis iš pietryčių į šiaurės vakarus – 1,8 km, plotis – iki 0,18 km. Altitudė 58,4 m. Krantai aukštoki, apaugę medžiais ir krūmynais. Kranto linija labai vingiuota. Aplinkui plyti dirbami laukai. Priešsroviui už automagistralės telkšo Sausinės tvenkinys. Žemiau užtvankos prasideda Nevėžio kraštovaizdžio draustinis. Į šiaurę įsikūręs Naujųjų Muniškių kaimas.
Tvenkinys įrengtas 1978 m.
Storė
Storė – upė Lietuvoje, Ukmergės rajone; Šventosios dešinysis intakas. Prasideda laukuose, Varžų kaimo apylinkėse, 3,5 km į šiaurę nuo Laičių. Pradžioje teka į pietus laukais, šalia Plačiavos durpyno, Vytinės miške pasuka į pietryčius. Žemupyje smarkiai vingiuoja, įteka į Šventąją 35,1 km nuo jos žiočių, netoli Leonpolio ir pietvakarinių Ukmergės pakraščių.
Aukštupio ir vidurupio vaga ištiesinta. Žemupyje upę kerta plentai ir.
Gyvenvietės prie Storės: Žeimiai, Mikailiškiai, Šemetiškiai, Sarapai („Lelijų“ ir „Armonos“ sodai), Statikai, Jonuškai, Ukmergė (Mirabalis).
Upėvardis Storė̃ kildinamas nuo žodžio stóras.
Neveronių II tvenkinys (10050330)
Neveronių II tvenkinys – karjero tvenkinys Lietuvoje, Kauno rajone, Neveronių gyvenvietėje. Sudarytas išeksploatavus molio išteklius ir prisipildžius vandens. Tvenkinys rombo formos: ilgis iš pietvakarių į šiaurės rytus – 0,34 km, plotis – iki 0,19 km. Altitudė 68,5 m. Krantai žemi. Aplinkui daugiausia plyti pievos. Šalia rytinio kranto telkšo Neveronių I tvenkinys ir prateka Krūnelės upelis, į kurį nuteka vandens perteklius iš Neveronių II tvenkinio.
Laura Sėlenienė
Laura Sėlenienė (g. 1982 m. kovo 4 d. Klaipėdoje) – Lietuvos žurnalistė, komunikacijos specialistė, dėstytoja.
Biografija
2000 m. baigė Gargždų „Vaivorykštės“ gimnaziją. Klaipėdos universitete įgijo žurnalistikos bakalauro, medijų ir komunikacijos magistro išsilavinimą. Žurnalistinį kelią pradėjo Klaipėdos rajono laikraštyje „Banga“. Studijų metais bendradarbiavo su radijo stotimi „Laluna“. Bemaž 10 metų (nuo 2002 m.) rengė reportažus iš Klaipėdos regiono Tele 3 žinioms. 2011–2014 m. vadovavo UAB „Balticum TV“ naujienų tarnybai. 2014–2015 m. dirbo aktualijų žurnaliste UAB „15 min“. Nuo 2016 m. dirba dėstytoja Klaipėdos valstybinėje kolegijoje. Užsiima menine, kūrybine, švietėjiška veikla, konsultuoja efektyvios komunikacijos klausimais. Nuo 2008 m. Lietuvos žurnalistų sąjungos (LŽS) narė.
Josh Minott
Džošua Robertas Taileris Minotas (, g. ) – Jamaikos-JAV krepšininkas, žaidžiantis NBA lygoje besivaržančioje Minesotos „Timberwolves“ komandoje.
Minesotos „Timberwolves“ (2022–dabar)
2022 m. NBA naujokų biržoje Minotą 45-uoju šaukimu pasirinko Šarlotės „Hornets“. Vėliau jis buvo išmainytas į Minesotos „Timberwolves“ kartu su 2023 m. antrojo rato šaukimu iš Niujorko „Knicks“ mainais į 40-ąjį šaukimą Bryce McGowens. Minotas prisijungė prie „Timberwolves“ 2022 m. NBA vasaros lygos komandos sudėties. Debiutinėje vasaros lygos rungtynėse Džošas Minotas pelnė 22 taškus ir atkovojo 10 kamuolių pergalėje 85:78 prieš Denverio „Nuggets“.
2022 m. liepos 17 d. jis pasirašė ketverių metų 6,8 mln. dolerių vertės sutartį su „Timberwolves“.
Karūniškiai
Karūniškiai – buvęs kaimas Rytų Prūsijoje, Pilkalnio apskrityje, dabartinės Kaliningrado srities rytinėje dalyje, 4 km į šiaurės rytus nuo Lazdynų, Trapėnų-Lubėnų girios pietiniame pakraštyje.
Istorija
1714–1723 m. priklausė Ragainės valsčiaus šaltyšiaus administruojamai Lazdynų seniūnijai, 1723–1818 m. – Įsruties apskrities Liepgalio domenų valsčiui, 1818–1945 m. – Pilkalnio apskričiai, buvo 1874 m. įsteigto Juknaičių valsčiaus kaimas. Tikintieji priklausė Lazdynų evangelikų liuteronų parapijai. 1905 m. Karūniškiuose buvo 2 sodybos, 15 gyventojų, iš jų – 3 lietuviai. 1928 m. Karūniškių kaimas sujungtas su Senųjų Skardupėnų dvaru, naujajai kaimo bendruomenei suteiktas vokiškas Kionigsfeldo (Königsfeld) pavadinimas. 1929 m. prie kaimo prijungta Karūniškių girininkijos sodyba (Försterei Karunischken, nuo 1938 m. Försterei Königsfeld; 10 gyventojų 1905 m. ). Pro kaimą tekėjo Skardupės upelis.
Po Antrojo pasaulinio karo išnyko. Nuo 2008 m. buvusio kaimo teritorija priklauso Krasnoznamensko rajono Aleksejevkos kaimo gyvenvietei.
Gyventojai
Be to, Senuosiuose Skardupėnuose 1905 m. buvo 29, 1910 m. – 20 gyventojų.
KPP Bydgoszcz
KPP Bydgoszcz  – Lenkijos futbolo klubas iš Bydgoszcz. Šis straipsnis apie moterų futbolo ekipą, kuri varžosi stipriausiame šalies divizione.
Istorija
Suburta moterų komanda. 2018–2019 m. tapo Pirmos lygos nugalėtojomis Šiaurės grupėje.
Nuo 2020–2021 m. rungtyniavo aukščiausioje šalies lygoje. thumb|right|240px|AZS UJ Kraków, 2012 m. thumb|right|240px|Rungtynės prieš [[Gol Częstochowa, 2014 m. gegužės 4 d.]]
Sudėtis (2022 m.)
2022 m. vasario 8 d.
Bilsinyčios II tvenkinys
Bilsinyčios II tvenkinys – tvenkinys Lietuvoje, Druskininkų savivaldybėje, 3 km į vakarus nuo Druskininkų, Bilsinyčios upelio slėnyje. Sudarytas užtvenkus bevardį upelį (Bilsinyčios intakas) 0,05 km nuo jo žiočių. Tvenkinio ilgis iš šiaurės į pietus – 0,16 km, plotis – iki 0,04 km. Altitudė 89,3 m. Krantai žemi.
Aplinkui stūkso Mizarų miškas. Į šiaurę už 10 m telkšo Bilsinyčios III tvenkinys, į vakarus už 20 m – Bilsinyčios I tvenkinys. Į pietus įsikūręs Mizarų kaimas. Rytine pakrante nutiestas kelias.
Chiara Caselli
Kjara Kaseli (g. 1967 m. gruodžio 22 d. Bolonijoje) – italų aktorė.
Biografija
Aktorės karjerą pradėjo vaidmenimis teatre. Tapo žinoma po pasirodymo JAV dramoje „Manasis Aidahas“ 1991 m. Filmavosi pas tokius režisierius kaip Michelangelo Antonioni, Liliana Cavani, Dario Argento, Costa-Gavras.
Greta aktorės karjeros, Kjara domėjosi fotografija. 2011 m. jos darbai buvo eksponuoti Venecijos bienalėje, 2014 m. surengta paroda Tokijuje.
Yra režisavusi 2 trumpo metražo filmus.
KDS Klaipėda
Klaipėdos KDS – buvęs Lietuvos futbolo klubas iš Klaipėdos.
Strauzgėlė
Strauzgėlė – upė Lietuvoje, Ukmergės rajone; Armonos kairysis intakas (Šventosios baseinas). Prasideda Užulėnio miške, prie Aukštuolių kaimo, 4 km į pietus nuo Lėno. Teka į pietus, visą laiką ties Seveikių-Varžų miškų pakraščiu. Įteka į Armoną 16 km nuo jos žiočių, ties Ratuliais, 6 km į rytus nuo Siesikų.
Turi du bevardžius kairiuosius intakus. Žemupyje Strauzgėlę kerta kelias.
Gyvenvietės prie Strauzgėlės: Aukštuoliai, Naujasėdžiai, Jurgelionys, Mikėnai, Šinkūnai, Ratuliai.
Upėvardis Strauzgėlė̃ (kitaip Straũzgėlė, Straũzgilė) laikomas perdirbiniu iš *Strauzdgilė, kuri būtų kilusi iš straũjas („sraunus“) ir gilùs.
Tiboras Čelko
Tiboras Čelko (, g. 1931 m. gegužės 8 d. Budapešte) – Vengrijos krepšininkas, rungtyniavęs Budapešto "Haladás" krepšinio klube bei Vengrijos rinktinėje.
T. Čelko per savo karjerą rinktinėje kartą tapo Europos čempionu (1955 m.) ir sykį iškovojo žemyno pirmenybių sidabro apdovanojimą (1953 m.) Be to, 1952 m. jis dalyvavo dalyvavo Helsinkio olimpinėse žaidynėse.
Omega (specialusis būrys)
''Kitas šios sąvokos reikšmes žr. čia''
Omega  – Latvijos saugumo policijos specialusis būrys, skirtas operacijoms kovai su terorizmu. Padalinys užsiima ypač pavojingų nusikaltėlių sulaikymu, sprogstamųjų medžiagų paieška ir nukenksminimu, kovoja su narkomafija. Esant sudėtingai situacijai, padeda įvesti viešąją tvarką policijos specialiųjų užduočių batalionui Alfa. Būrys įkurtas 1992 m., glaudžiai bedradarbiauja su panašiomis antiteroristinėmis organizacijomis užsienyje.
Neveronių I tvenkinys (10050331)
Neveronių I tvenkinys – karjero tvenkinys Lietuvoje, Kauno rajone, Neveronių gyvenvietėje. Sudarytas išeksploatavus molio išteklius ir prisipildžius vandens. Tvenkinio ilgis iš pietvakarių į šiaurės rytus – 0,6 km, plotis – iki 0,23 km. Altitudė 68,5 m. Yra 2 krūmais apžėlusios salos (0,67 ha ir 0,57 ha). Krantai žemi, iš šiaurės yra giliai įsiterpęs pusiasalis. Aplinkui daugiausia plyti pievos. Pietuose išteka 2,1 km ilgio Krūnelės upelis į Krunos upelį (Nemuno intakas). Šalia pietvakarinės pakrantės telkšo Neveronių II tvenkinys.
Tvenkinys įrengtas 1982 m.
Rytų Lindsis
Rytų Lindsis  – Anglijos administracinis rajonas Linkolnšyro grafystėje, Rytų Midlandso regione. Administracinis centras - Manbis, didžiausia gyvenvietė – Skegnesas.
Istorija
Rytų Lindsio rajonas įkurtas 1974 m. balandžio 1 d.
Ekonomika
Rajone daugiausiai plėtojamas žemės ūkis ir turizmas. Populiarūs pajūrio kurortai Skegnesas ir Mabletorpas.
Bernvakaris Australijoje 2
Bernvakaris Australijoje 2  – 2017 metų australiška komedija.
Siužetas
Prieš vestuves Liukas ir draugai vyksta į Australiją ir švenčia bervakarį laipiodami po uolas. Liukas nukrinta nuo uolos, o draugai pagalvoja, kad žuvo. Draugas žuvo po to, kai ant jo nukrito akmuo. Draugai sprendžia, kaip jį pergabenti į Londoną. kai skrenda lėktuvu į Angliją, vienas draugas priekabiauja prie palydovės, kitas piloto kabinoje aplieja lakūną kava, o likęs piloto kabinoje vienas, be priežiūros, sukelia avarinę situaciją ir lėktuvas nukrinta kažkur dykuimoje. Jie tampo grabą po dykumą, kol sustoja merginos, važiuojančios į neformalų festivalį. Po to seka virtinė keistų nutikimų, kol galų gale pasiekia Londoną. Tačiau net per laidotuves apsirūko "žolės".
Panevėžiuko tvenkinys
Panevėžiuko tvenkinys – tvenkinys Lietuvoje, Kauno rajone, 5,5 km į šiaurę nuo Babtų miestelio, Panevėžiuko vakariniame pakraštyje. Sudarytas užtvenkus Strebuko upę (Striūnos intakas) 1,1 km nuo jos žiočių. Tvenkinio ilgis iš vakarų į rytus – 1,18 km, plotis – iki 0,14 km. Altitudė 36 m. Tvenkinio krantai aukšti, vietomis apaugę medžiais, vakarinis galas užpelkėjęs. Aplinkui plyti dirbami laukai.
Ilgalapė saulašarė
Ilgalapė saulašarė (Drosera anglica) – saulašarinių (Droseraceae) šeimos, saulašarių genties daugiametis, vabzdžiaėdis, vaistinis augalas. Pirmasis augalą aprašė William Hudson, 1778 metais. Saulašarės pavadinimas kilo iš graikiškų žodžių: droseros – rasotas; drosa – rasa. Kai kuriose Lietuvos vietovėse dar vadinama pempės žole, rasažole ar raskila.
Samanis (Ignalinos r., Naujojo Daugėliškio sen.)
Samanis – ežeras Lietuvoje, Ignalinos rajone, 4 km į šiaurės rytus nuo Naujojo Daugėliškio. Ežero ilgis iš šiaurės vakarų į pietryčius – 0,18 km, plotis – iki 0,11 km. Altitudė 157,9 m. Krantai žemi, pelkėti, apaugę medžiais ir krūmais. Pakrantės kalvotos, plyti dirbami laukai ir pievos. Pietuose išteka upelis link Upio upelio (Dysnos upės intako Ringės baseinas). Šalia įsikūręs Ožionių kaimas.
Ilgalapė saulašarė
Morfologija
Tai 10 –25 cm aukščio, skrotelę formuojantis augalas. Lapai linijiški, su koteliais, buki; lakštai pailgi, atvirkščiai lancetiški arba pleištiški, pagrinde palaipsniui siaurėjantys, viršutinėje pusėje apaugę liaukiniais plaukeliais; pakraštiniai liaukiniai plaukeliai siekia 4 –7 mm ilgio; lapkočiai 2 –9 cm ilgio. Koteliai ir liaukiniai plaukeliai yra bordinio atspalvio, lapų plokštelės – žalsvos. Skrotelėje lapai išsidėsto gana stačiai, nėra prigludę prie substrato. Žiedstiebiai 2–3, dukart ilgesni už lapus. Taurelė iki 5 mm ilgio, jos skiltys apie 1,5 mm pločio. Balti, taisyklingi, penkianariai saulašarės žiedai paprastuose vienašaliuose žiedynuose. Žiedynas gausiažiedis. Vainiklapiai pailgi, kiaušiniški, 5–6 mm ilgio ir 3,5–4 mm pločio. Dėžutė pailgai ovali, lygi, 6–7 mm ilgio, ilgesnė už taurelę. Žiedai plačiai prasiskleidžia tik saulei šviečiant, kitu metu būna susivėrę. Vaisius – pailga, lygi dėžutė; sėklos apie 1 mm ilgio, verpstiškos, juodos, su tankiu gyslų tinklu paviršiuje.
Panevėžiuko tvenkinys
Tvenkinys įrengtas 1973 m.
Ilgalapė saulašarė
Morfologija
Žydi liepos–rugpjūčio mėnesį. Vaisiai nunoksta rugpjūčio mėnesį.
Panaudojimas
Vaistinis augalas. Turi obuolinės rūgšties, fermentų (panašių į pepsiną), beazotinės medžiagos drozerino (C11H8O3). Augalo ekstraktas naudojamas sergant kokliušu, bronchitu, astma, ateroskleroze. Iš saulašarės žolės gaminamas preparatas drozerinas. Žydėjimo metu surinkta saulašarinių žolė naudojama homeopatijoje. Be to, Norvegijoje saulašarės lapai naudojami pieno konservavimui ir pieno indų plovimui.
Piepalių tvenkinys
Piepalių tvenkinys – tvenkinys Lietuvoje, Kauno rajone, 1 km į vakarus nuo Babtų miestelio. Sudarytas užtvenkus Asiūklio upelį (Nevėžio intakas) 1,2 km nuo jo žiočių. Tvenkinio ilgis iš šiaurės vakarų į pietryčius – 0,22 km, plotis – iki 0,06 km. Altitudė 35,1 m. Krantai aukštoki, rytinis krantas apaugęs krūmynais. Aplinkui plyti dirbami laukai. Į vakarus įsikūręs Piepalių kaimas, į pietryčius – Žemaitkiemio kaimas. Tvenkinio užtvanka nutiestas kelias.
Tompo
Tompo  – upė Rusijoje, rytų Jakutijoje; Aldano dešinysis intakas (Lenos baseinas). Prasideda Suntar Chajatos kalnagūbryje. Teka į vakarus, pietvakarius daugiausia kalnuotomis vietovėmis, skiria Verchojansko kalnagūbrį ir Sete Dabaną. Žemupyje skaidosi į protakas. Įteka į Aldaną 30 km žemiau Amgos žiočių.
Smėlynės apylinkė
Smėlynės apylinkė sovietmečiu buvo:
Daniušava
Daniušava – kaimas šiaurės vakarų Baltarusijoje, 8 km į šiaurę nuo Smurgainių, dešiniajame Neries krante.
Istorija
XIX a. buvo miestelis ir dvaras.
Tonlesapas
Tonlesapas  – gėlavandenis ežeras pietų Kambodžoje, Kampučijos lygumoje, didžiausias visame Indokinijos pusiasalyje. Ežeras Tonlesapo upe jungiasi su Mekongu; Mekongo potvynio metu upė pakeičia tėkmės kryptį ir ežeras smarkiai ištvinsta. Dėl tokio sezoniškumo ežero plotas ir gylis smarkiai kinta – sausuoju metų laiku plotas 2500-3000 km², gylis 1-2 m, o musono metu – plotas 10 000-16 000 km², gylis 10-14 m. Krantai žemi, pelkėti.
Ežere gausu žuvies, čia veisiasi daug vandens paukščių. Tonlesapas paskelbtas biosferos rezervatu. Pakrantės tankiai gyvenamos, būdingi namai ant polių.
JSO Šiauliai
Šiaulių JSO – buvęs Lietuvos futbolo klubas iš Šiaulių.
Ispanijos geografija
Ispanija – valstybė Pietų Europoje, Pirėnų pusiasalyje.
Paviršius
Kalnuotas kraštas; kalnai, kalnagūbriai, plokščiakalniai, plynaukštės ir aukštumos užima 89 % (200–1 000 m virš jūros lygio pakilę 70 %, 1 000–2 000 m virš jūros lygio – 18 %, per 2 000 m virš jūros lygio – 1 % šalies teritorijos), žemumos 11 % šalies ploto. Vidutinis šalies aukštis 660 m virš jūros lygio. Būdingos kalnuoto paviršiaus formos: kordiljeros – kalnai arba kalnagūbriai; sieros – kalnagūbriai su dantytomis viršūnėmis; sistemos – kalnų masyvai; kuestos – kalnai su asimetriškais šlaitais.
Pakrantėse žemumos: pietvakariuose – Andalūzijos, šiaurės rytuose – Aragono, rytuose – Valensijos ir Mursijos.
Klimatas
Vyrauja Viduržemio jūros subtropikų klimatas su karštomis sausomis vasaromis ir drėgnomis šiltomis žiemomis didesnėje dalyje. Atlanto jūrinis šiaurėje, subnivalinių pusdykumių ir alpinių pievų kalnuose, atogrąžų (tropinis) Kanarų salose. Drėgnoji (šiaurinė dalis) ir sausoji (vidurinė, pietinė ir pietrytinė dalis) Ispanija; drėgnajai Ispanijai būdingas jūrinis, sausajai – žemyninis klimatas.
Vidaus vandenys
Upės priklauso Atlanto vandenyno (Kantabrijos jūros, Kadiso įlankos) ir Viduržemio jūros baseinams. Ilgiausios Atlanto vandenyno upės Tachas, Dueras, Gvadjana teka į vakarus arba pietvakarius giliais ir uolėtais tarpukalnių slėniais. Dueras išteka iš Iberijos kalnų, ištakos 2080 m virš jūros lygio; aukštupyje teka 100 km ilgio ir 400 m gylio kanjonu; dešinysis intakas Lobosas taip pat formuoja kanjoną. Įtekanti į Kadiso įlanką vienintelė laivybinė upė Gvadalkivyras teka per Andalūzijos žemumą, žemupyje suformuoja pelkėtas užliejamas maršas Marizmą. Ilgiausia Ispanijos upė Ebras išteka iš Iberijos kalnų, didelė požeminių vandenų reikšmė maitinimui; svarbiausiais Tacho ir Segūros kanalas – ilgis 286 km. Trumpos ir vandeningos šiaurinės upės, įtekančios į Kantabrijos jūrą; ilgiausios Navija (159 km), Nalonas (129 km).
Upės maitinamos lietaus ir požeminiais, kalnuose – sniego tirpsmo vandenimis; patvinsta žiemą, nusenka vasarą. Laivybai beveik netinka. Vanduo naudojamas drėkinimui ir energetikai (HE kaskadai Duero, Tacho, Ebro, Minjo upėse ir jų intakuose).
Natūralių ežerų nedaug; didžiausias ežeras Galjokanta (28 km²) – Iberijos kalnuose. Apie 1000 tvenkinių arba dirbtinių ežerų Tachp, Gvadjanos, Gvadalkivyro, Ebro upių baseinuose.
Dirvožemis
Didžiojoje drėgnosios Ispanijos dalyje paplitę miškų rusvieji, Galisijoje – jauriniai dirvožemiai. Sausosios Ispanijos rytinei daliai būdingi pilkžemiai ir rusvieji dirvožemiai, vakarinei – rūgštūs rusvieji dirvožemiai ir raudonžemiai, o vidurinei – pilkai rudi akmeningi dirvožemiai. Žemumose ir upių slėniuose vyrauja derlingi tamsūs aliuviniai dirvožemiai. Dirvų erozija, ypač iškirtus kalnų šlaitų miškus; šalies pietuose, Aragone ir La Mančoje derlingas dirvožemis dažnai nuplautas.
Gyvūnija
Šiaurėje paplitę Vidurio Europos, viduryje ir pietuose – Viduržemio pajūrio gyvūnai. Reti plėšrūnai rudosios meškos, vilkai, lūšys, miškuose paplitę šernai, lapės, laukinės katės, elniai, taurieji elniai, stirnos. Sausojoje Ispanijoje daug graužikų, nariuotakojų ir roplių – ispaniškųjų kiškių, Alžyro ežių, triušių, gyvačių, skorpionų, gekonų, chameleonų. Daug paukščių rūšių, ypač migruojančių – gegučių, genių, šarkų, kurapkų, flamingų, žiemojančių gervių, gandrų, ančių, žąsų. Tipiški Ispanijos paukščiai mėlynoji šarka ir raudonoji šarka.
Klaipėdos rajono savivaldybės Jono Lankučio viešoji biblioteka
Klaipėdos rajono savivaldybės Jono Lankučio viešoji biblioteka – pagrindinė biblioteka Klaipėdos rajono savivaldybėje. Įsikūrusi adresu Klaipėdos g. 15, Gargždai.
Istorija
Dabartinė biblioteka savo metus skaičiuoja nuo 1939 m. sausio, bet po II pasaulinio karo ją teko kurti iš naujo (sunaikinta kilus gaisrui, tuomet turėjo 1993 tomų). Gargžduose pradėta steigti Klaipėdos apskrities viešoji valstybinė biblioteka. 1950 m. biblioteka tapo rajonine biblioteka. 1976 m. po bibliotekų centralizacijos biblioteka tapo centrine su 1 miesto ir 26 kaimo filialais. 1995 m. tapo Klaipėdos rajono savivaldybės viešąja biblioteka. 2000 m. gruodžio 28 d. suteiktas akademiko Jono Lankučio vardas.
Filialai
2022 m. balandį bibliotekoje buvo 22 filialai:
Ciriaco De Mita
Luidžis Čiriakas De Mita (1928 m. vasario 2 d. – 2022 m. gegužės 26 d. ) – Italijos politikas, 1988–1989 m. ėjęs Italijos ministro pirmininko pareigas.
Biografija
De Mita gimė Nusko mieste, Avelino provincijoje.
1982 m. jis tapo visos partijos vadovu. Po ketverių metų vykusiuose rinkimuose 1986 m. partijos vadovu jį perrinko 60 % balsų dauguma. 1987 m. rinkimuose partija pasirodė puikiai, o po metų De Mita tapo šalies ministru pirmininku. Iš karto po to, kai politikas užėmė šias pareigas, Italijos teroristų Raudonoji brigada nužudė De Mita patarėją ir senatorių Roberto Ruffilli.
Kituose rinkimuose po metų vadovavimą vyriausybei De Mita perdavė Giulio Andreotti.
1996 m. De Mita grįžo į šalies parlamentą ir kituose dvejuose rinkimuose buvo perrenkamas (2001 ir 2006). Pradžioje jis buvo Italijos piliečių partijos nariu, vėliau Demokratija yra laisvė nariu, o galiausiai jis vadovavo Alyvmedžio koalicijos skyriui savo Kampanijos regione.
Tonlesapas (upė)
Tonlesapas  – upė pietų Kambodžoje; Mekongo dešinysis intakas. Išteka iš Tonlesapo ežero, teka į pietryčius Kampučijos lyguma. Vaga labai vingiuota, gausu protakų. Įteka į Mekongą ties šalies sostine Pnompeniu.
Vasaros musono metu Mekongo vandenys pradeda plūsti aukštyn Tonlesapo upe ir užlieja Tonlesapo ežerą.
Vachruševas
Vachruševas, Kusunokijama (, iki 1946 m.) – miesto tipo gyvenvietė Sachalino srities (Rusija) Poronaisko rajone. Įeina į municipalinį darinį Poronaisko miesto apygarda.
2010 m. Vachruševe gyveno 2558 žmonės.
Geografija
Gyvenvietė yra pietrytinėje Sachalino salos dalyje, 8 km nuo Ochotsko jūros Kantrybės įlankos, 230 km į šiaurę nuo Južno Sachalinsko. Netoli gyvenvietės yra geležinkelio stotis ('Anglinis Vachruševas'), priklausanti Tolimųjų Rytų geležinkelio Sachalino regionui.
Istorija
Gyvenvietė įkurta 1939 m. (tuomet teritorija priklausė Japonijai) kaip gyvenvietė Kusunokijama. Tuo metu imtas eksploatuoti akmens anglies telkinys. 1947 m., po to, kai pietų Sachalinas buvo įjungtas į TSRS sudėtį, gyvenvietė buvo pervadinta į Vachruševą. Pavadinimas skirtas pagerbti buvusį TSRS anglies pramonės liaudies komisarą Vasilijų Vachruševą, kuris 1947 m. mirė.
Laura Efrikian
Laura Efrikian (g. 1940 m. birželio 14 d. Trevize) – armėnų kilmės italų aktorė ir TV laidų vedėja.
Biografija
1961 m., suvaidinusi nuotykių filme „Ercole alla conquista di Atlantide“, Laura sulaukė daug pasiūlymų, dauguma kurių buvo muzikiniai filmai. Filmuodamasi šiose juostose ji susipažino su atlikėju Gianni Morandi, už kurio vėliau ištekėjo. right|thumb|150px|Su [[Gianni Morandi 1973 m.]] right|thumb|150px|Kadras iš filmo
SG Sonnenhof Großaspach
SG Sonnenhof Großaspach, o trumpiau Sonnenhof Großaspach – Vokietijos futbolo klubas iš Aspacho. Šiuo metu žaidžia Regionalliga Südwest (regioninėje Pietvakarių zonoje), ketvirtame pagal pajėgumą divizione Vokietijoje.
Istorija
Klubas įkurtas 1994 m. kai susijungė Spvgg Großaspach ir FC Sonnenhof Kleinaspach klubai.
Sudėtis
Atnaujinta; 2020 m. rugpjūčio 19 d. <...>
Berčiūnų apylinkė
Berčiūnų apylinkė sovietmečiu buvo:
Pirates of the Caribbean Online
Pirates of the Caribbean Online – MMORPG vaizdo žaidimas, paremtas „Karibų piratų“ franšize, kurį sukūrė ir 2007 m. išleido „Disney Online“ ir „SilverTree Media“ Microsoft Windows ir Mac OS X platformoms. Pirmą kartą apie žaidimą „The Walt Disney Company“ paskelbė 2005 m. balandį, iš pradžių jis turėjo sutapti su 2006 m. pasirodžiusiu filmu „Karibų piratai: numirėlio skrynia“, tačiau jo išleidimas buvo kelis kartus nukeltas.
2013 m. rugsėjo 19 d. „Pirates of the Caribbean Online“ buvo oficialiai uždarytas.
Uždarymas
2013 m. rugpjūčio 20 d. „Disney“ paskelbė, kad „Pirates of the Caribbean Online“ bus uždarytas tų pačių metų rugsėjo 19 d. Kiekvienam žaidėjui buvo pasiūlyta narystė, vyko sezoniniai žaidimo renginiai, o iki uždarymo likusiam žaidimo gyvavimo laikui buvo platinami išskirtinių žaidimo elementų kodai.
Praėjus dvejiems metams nuo žaidimo uždarymo, neoficialus nemokamas fanų žaidimo atgaivinimas pavadinimu „The Legend of the Pirates Online“ buvo paskelbtas 2015 m. kovo 23 d. Šiuo metu vyksta atviros beta versijos etapas.
Kritika
Žaidimas sulaukė „mišrių arba vidutinių“ atsiliepimų, o „Metacritic“ portale, remiantis septyniais kritikų atsiliepimais, gavo bendrą 60/100 balų įvertinimą.
Gražina Ručytė-Landsbergienė
Gražina Ručytė-Landsbergienė (1930 m. sausio 28 d. Anykščiuose – 2020 m. kovo 10 d. Vilniuje) – lietuvių pianistė, pedagogė, visuomenės veikėja.
Biografija
Mokėsi Anykščių vienuolyno pradžios mokykloje, iki 1945 m. – Anykščių gimnazijoje. 1945–1948 m. baigė Panevėžio mergaičių gimnaziją. 1948–1949 m. studijavo Kauno konservatorijoje, studijuodama 1948 m. ten pat dirbo akompaniatore.
1949 m. kovo 25 d. G. Ručytė buvo ištremta į Sibirą ir tremtyje išbuvo nuo 1949 iki 1957 m. 1949 m. ji gyveno Chužyre (Olchono r., Irkutsko sr., Rusija) ir buvo žvejė. 1950 m. ji gavo leidimą persikelti prie ten ištremtos savo šeimos į Čirkinskį (Zimos r., Irkutsko sr., Rusija).
1950–1952 m. ji mokėsi Irkutsko muzikos mokykloje, mokydamasi ir vėliau 1950–1954 m. dirbo Irkutsko muzikos mokyklos ir saviveiklos kolektyvo akompaniatore. 1954–1957 m. ji studijavo Sverdlovsko konservatorijoje, kartu šioje aukštojoje mokykloje dirbdama akompaniatore.
1957 m. vasario 26 d. paleista iš tremties ir grįžusi į Lietuvą, G. Ručytė 1957–1959 m. tęsė studijas ir baigė Lietuvos valstybinę konservatoriją Balio Dvariono klasėje, įgijo aukštąjį muzikinį išsilavinimą. Studijuodama 1957–1958 m. ji dirbo Lietuvos konservatorijoje akompaniatore.
1958–1985 m. buvo Lietuvos operos ir baleto teatro koncertmeisterė. 1962–1966 m. ji taip pat dirbo Vilniaus pedagoginiame institute dėstytoja, nuo 1989 m. buvo Lietuvos muzikos akademijos dėstytoja, docentė, vėliau profesorė.
Nuo 1991 m. ji buvo V. Landsbergio fondo, kurio pagrindinis tikslas – remti vaikus su negalia, kurti įvairias pagalbos programas vaikams, turintiems judėjimo, klausos diagnostikos problemų, akliesiems ir silpnaregiams, pirmininkė, nuo 1993 m. – Lietuvos našlaičių globos komiteto Čikagoje (JAV) atstovė Lietuvoje.
Ji inicijavo ir režisavo trijų dalių dokumentinį filmą „Lūžis prie Baltijos“ (kartu su režisiere Agne Marcinkevičiūte, 2013 m.) apie Lietuvos Atgimimą ir išsilaisvinimą iš sovietinės dvasinės ir politinės vergovės.
Koncertinė veikla
G. Landsbergienė surengė rečitalius su dainininkais Virgilijumi Noreika, Gražina Apanavičiūte, Vaclovu Daunoru, Giedre Kaukaite, Regina Maciūte, Irena Milkevičiūte, Birute Almonaityte, Algirdu Janutu, P. Schreieriu ir kitais dainininkais Lietuvoje, kitose šalyse (buvusioje SSRS, Švedijoje, Vokietijoje, Prancūzijoje, Lenkijoje, Čekijoje, Slovakijoje, JAV, Australijoje), įrašė 10 plokštelių ir daug įrašų radijuje. Be to, akompanavo pirmą kartą atliekant daugelį lietuvių kompozitorių vokalinių kūrinių.
Purviškių tvenkinys
Tvenkinys įrengtas 1986 m.
Markava
Markavà – agromiestelis vidurio Baltarusijoje, 16 km į vakarus nuo Maladečinos.
Istorija
XIX a. buvo miestelis Vileikos apskrityje, priklausęs krikščionims miestelėnams.
Andrašiūnai
Andrašiūnai – kaimas Molėtų rajono savivaldybėje, 5 km į pietryčius nuo Molėtų, greta kelio. Aplink driekiasi pievos, raistingi miškeliai, tolėliau šiaurėje telkšo Rudesos ežeras.
Istorija
1682 m. kaimas minimas Molėtų bažnyčios krikšto metrikų knygoje.
Pietų federalinė apygarda
Ji yra Rusijos pietvakariuose, tarp Ukrainos ir Kazachstano. Jos šiaurinėje dalyje yra Ponto-Kaspijos stepės, o pietinė dalis apima Šiaurės Kaukazą. Pagal 2002 m. gyventojų surašymą 589 200 km² ploto apygardoje (3,45 % Rusijos ploto) gyvena 22 907 141 gyventojai (38,9/km²). Didžiausi miestai apygardoje yra Rostovas prie Dono ir Volgogradas, kuriuose yra šiek tiek daugiau nei milijonas gyventojų.
Dabartinis prezidento atstovas apygardoje yra Vladimiras Ustinovas, buvęs Rusijos teisingumo ministras.
Istoriškas šis regionas Skitijos dalimi. Vėliau čia gyveno chazarai, o Astrachanės miestas greičiausiai pavadintas chazarų karvedžio Ras Tarchano vardu.
Wilmar Roldán
Praktikuotis teisėjauti pradėjo nuo 14 metų. 2003 m. debiutavo Kolumbijos aukščiausioje lygoje, varžybose tarp „Millonarios“ ir „Once Caldas“. 2008 m. gavo tarptautinę FIFA kategoriją. Jis tapo vienu jauniausių Copa Libertadores teisėjų. 2011 m. debiutavo Copa America čempionate, ten teisėjavo grupės varžybose bei bronziniame finale.
Pietų federalinė apygarda
Didžiausios upės yra Donas, Volgos žemupys ir Kubanė.
Administracinis suskirstymas
Į Pietų federalinės apygardos sudėtį įeina 8 respublikos, 3 sritys ir 2 kraštai.
Juozapavos apylinkė
Juozapavos apylinkė sovietmečiu buvo:
Kauno maistas
Kauno maistas – buvusi Lietuvos įmonė, gaminusi gyvulininkystės ir paukštininkystės produktus.
Istorija
Įmonė įkurta 1923 m. kaip akcinė bendrovė „Maistas“, didžiausias akcininkas buvo Lietuvos vyriausybė, kitus akcininkus sudarė ūkininkai. Iš pradžių bendrovė vertėsi pieno produktų ir kiaušinių, vėliau – gyvulių ir paukščių prekyba. Bendrovė turėjo 5 skerdyklas, kuriose skersdavo supirktus gyvulius ir paruošdavo skerdieną prekybai. Dominavo kiauliena, nors taip pat superkami buvo ir raguočiai, paukščiai (žąsys ir kalakutai), triušiai. Daug produkcijos buvo eksportuojama į užsienio šalis, daugiausiai į Jungtinę Karalystę. Be skerdienos į šią šalį pagal užsakymą taip pat buvo tiekiami kiaulių šeriai teptukų ir šepečių gamybai. Eksporto nuostoliams padengti buvo skiriamos valstybinės dotacijos. Bendrovės akcijas įsigyti galėjo ir ūkininkai, nuo 1932 m. už kiekvieną parduotą kiaulę turėję teisę nusipirkti vieną bendrovės akciją už 5 Lt. 1935 m. ši kaina nukrito iki 2,5 Lt. Privilegija panaikinta 1938 m.
1927 m. įkurtas skyrius Klaipėdoje. 1931-1933 m. bendrovė išsiplėtė pastatydama mėsos fabrikus Tauragėje, Panevėžyje bei Šiauliuose, pastarajame mieste 1939 m. įsigijo odų fabriką. „Maistas“ turėjo 69 firmines mėsos parduotuves bei penkias didmeninės prekybos bazes.
1940 m. įmonė nacionalizuota ir pervadinta į Kauno mėsos kombinatą. Įmonės pagrindu gyvavo futbolo klubas FK Maistas Kaunas. 1977 m. pagamino 46,500 t mėsos, dirbo 2000 darbuotojų. Po nepriklausomybės atkūrimo įmonė pavadinta Kauno maistu. 1996 m. paskelbta bankroto byla, o 2003 m. įmonė likviduota.
„Maisto“ pastatų kompleksas Kaune buvo Kazliškiuose. Komplekso teritorijoje išlikęs vandens bokštas 2012 m. įtrauktas į Kultūros vertybių registrą.
Kantrybės įlanka
300px|miniatiūra|dešinėje|Sachalino sala. Beveik centre - Kantrybės įlanka Kantrybės įlanka (, jap. 多来加湾) – Ochotsko jūros įlanka pietrytinėje Sachalino salos pakrantėje. Iš rytų pusės įlanką dalinai apriboja Kantrybės pusiasalis.
Įlanką 1643 m. atrado olandų jūrininkas M. de Frizas (Maarten Gerritsz de Vries), plaukęs laivu „Castricum“. Įlanką pavadino Kantrybės įlanka, nes jo ekspedicija šioje įlankoje ilgai turėjo laukti, kol pasibaigė labai tirštas rūkas, trukdęs tęsti plaukiojimą.
Įlankos ilgis – 65 km, plotis – apie 130 km, gylis – iki 50 m. Į įlanką įteka upė Poronajus. Žiemą įlanka užšąla. Įlankoje yra uostamiestis Poronaiskas.
Įlanka turtinga biologinių išteklių, joje daug lašišinių žuvų ketų (Oncorhynchus keta) ir kuprių (Oncorhynchus gorbuscha).
MTV Europos muzikos apdovanojimai 2010
MTV Europos muzikos apdovanojimai 2010 vyko Madride, Ispanijoje 2010 m. lapkričio 7 d. Juos vedė Eva Longoria, o Justin Bieber buvo oficialus MTV EMA 2010 virtualus vedėjas. Rugsėjo 20 d. buvo paskelbti nominantai. Rihanna, Lady Gaga ir Katy Perry buvo nominuotos 5 kategorijose, o Eminem – keturiose.
Lady Gaga laimėjo 3 apdovanojimus, o Justin Bieber – 2.
Šiuose apdovanojimuose nebeliko „geriausio Urban atlikėjo“ ir „geriausios grupės“ nominacijų, tačiau po pertraukos įtrauktos „geriausio pop atlikėjo“ ir „geriausio hiphopo atlikėjo“ nominacijos. Taip pat pirmą kartą bus įteiktas „pasaulinės ikonos“ apdovanojimas. Tarp regioninių nominacijų neliko „geriausio Baltijos šalių atlikėjo“ ir „geriausio Turkijos atlikėjo“, tačiau pirmą kartą apdovanojimas bus įteiktas geriausiam Čekijos ir Slovakijos atlikėjui.
Palangos ritmu
Palangos ritmu – tarptautinis šokio festivalis, vykstantis Palangoje. Skirtingose miesto erdvėse šokami linijiniai, pramoginiai, Lotynų Amerikos, modernieji, liaudies ar gatvės, pilvo, istoriniai ir kiti šokiai. Daugiau nei 10 vietų įrengiamos vietos šokiams. Čia vyksta koncertai, seminarai.
Istorija
2012 metais 2 dienų šokių festivalyje „Palangos ritmu 2012“ dalyvavo apie 30 kolektyvų („Žuvėdra“, „Isado“, „Megusta“, ‚Indance“, „Fuego“, „Šokių akademija“, „F.U. Studija“, „Polėkis“, „Delingo“, Lietuvos karo akademijos sportinių šokių kolektyvas, „Tango klubas“, „Tango salon“ ir kiti), iš viso apie 3000 šokėjų. Konkurso žiuri komisiją sudarė Švedijos garbės konsulas Joacim Bernhardsson, Klaipėdos universiteto sportinių šokių ansamblio „Žuvėdra“ vadovė Ona Skaistutė Idzelevičienė, Palangos miesto savivaldybės administracijos direktorė Akvilė Kilijonienė, choreografas Kęstutis Baranauskas, „Indance“ treneris Nedas Grigaliūnas, Tango mokytojas Eduardo Gimenez.
2013 metais festivalyje „Palangos ritmu 2013” dalyvavo apie 90 kolektyvų  ir ~2000 šokėjų. Masiškiausio renginio metu J. Basanavičiaus gatvėje linijinius šokius šoko apie 1200 šokėjų. Į kelias eiles sustoję dalyviai sudarė daugiau nei 300 metrų ilgio ruožą.
Žuvis ir traškučiai
Žuvis ir traškučiai – aliejuje kepta žuvis tešloje su aliejuje virtais bulvių traškučiais, vienas populiariausių ir labiausiai žinomų dabartinės britų virtuvės patiekalų. Žuvis ir traškučiai yra dažnas gatvės maistas Jungtinėje karalystėje, taip pat populiarus užsakymas išsinešimui.
Jungtinėje Karalystėje žuvis ir traškučiai pradėti plačiau gaminti maždaug devynioliktojo a. antroje pusėje. Prieš pat Antrąjį pasaulinį karą Jungtinėje Karalystėje veikė virš 35 tūkst. žuvies ir traškučių prekyviečių. Šiuo metu patiekalas populiarus ir daugelyje kitų šalių, labiausiai – anglakalbėse Tautų sandraugos šalyse.
Ruošimas ir variantai
Tradiciškai naudoti riebalai būdavo jautienos, kiaulienos arba avienos taukai. Šiuo metu dažniausiai naudojamas augalinis aliejus, ypač – žemės riešutų aliejus, dėl savo palyginus aukštos smilkimo temperatūros. Senuoju būdu taukuose vis dar ruošia labai nedaug prekyviečių bei įvairūs gyvosios istorijos muziejai.
Dažniausiai naudojamos žuvys yra menkės arba juodadėmės menkės, tačiau dažnai naudojama ir kitokia balta žuvis. Restoranuose ir užkandinėse žuvies rūšis kartais nurodoma pavadinime, pvz., „menkė ir traškučiai“. Prieš ruošiant, pašalinamos ašakos. Tuomet žuvis apvoliojama paprasta skysta tešla iš miltų, vandens ir šiek tiek acto bei maistinės sodos ar kepimo miltelių. Kartais vanduo pakeičiamas alumi arba pienu.
Tradiciškai prieš patiekiant, žuvis ir traškučiai pabarstomi druska ir pašlakstomi actu. Restoranuose dažniau vietoje acto patiekiama su skiltele citrinos. Dažnas garnyras yra trinti žalieji žirneliai, kario padažai. Konkretus patiekimo būdas ir populiariausi garnyrai skiriasi įvairiose Jungtinės Karalystės vietovėse ar kitose valstybėse.
Istorija
Jungtinėje Karalystėje žuvis ir traškučiai paplito maždaug devynioliktojo amžiaus viduryje - antroje pusėje. Tikėtina, kad tokį žuvies ruošimo būdą išpopuliarino žydų imigrantai iš Portugalijos ir Ispanijos. Pirmos žinomos užkandinės, kur kepta žuvis buvo patiekiama su bulvytėmis fri, buvo atidarytos devynioliktojo amžiaus septintajame dešimtmetyje Londone ir Moslyje. Tačiau abu valgiai atskirai egzistavo žymiai seniau, todėl nėra tvirtai žinoma, kada ir kur tiksliai buvo sujungti į vieną patiekalą.
Žuvis ir traškučiai greitai išpopuliarėjo tarp darbininkų klasės. Patiekalo populiarėjimą įtakojo ir sparčiai besivystanti tralinė žvejyba Šiaurės jūroje, bei besiplečiantis geležinkelių tinklas, leidęs pristatyti šviežią žuvį į tankiau apgyvendintus miestus.
Tonight (David Bowie albumas)
„Tonight“ – britų atlikėjo David Bowie šešioliktasis studijinis albumas, išleistas 1984 m. rugsėjo 29 d. kompanijos „EMI America Records“. Išleistas po sėkme pasižymėjusio „Let's Dance“, šis nebuvo toks sėkmingas, Bowie jį išleido paskubomis, iškart po pastarojo albumo pasaulinio turo, kadangi siekė laikytis ant populiarumo bangos, neprarasti naujai suburtos auditorijos.
Žuvis ir traškučiai
Istorija
Žodis traškučiai taip pat anglų kalboje pasirodė panašiu metu. Pirmasis žinomas jo panaudojimas nusakyti aliejuje virtus pjaustytus bulvių gabalėlius yra Charles Dickens knygoje „Dviejų miestų istorija“, 1859 m.
George Orwell savo knygoje apie darbininkų klasę „The Road to Wigan Pier“ rašė, kad žuvis ir traškučiai yra vienas iš nedaugelio darbininkų patiriamų komforto akimirkų, ir pavadino patiekalą jų panacėja. Dėl savo kultūrinės svarbos, Antrojo pasaulinio karo metu žuvis ir traškučiai buvo vienas iš nedaugelio patiekalų, kurio prekyba nebuvo ribojama dėl maisto trūkumo.
Tonight (David Bowie albumas)
Nors negalima jo lyginti su „Let's Dance“, šis irgi pasiekė pirmąsias vietas Jungtinėje Karalystėje, vėliau tapo platininiu. Kritikų vertinimu, tai buvo prastas albumas, vėliau ir pats Bowie pripažino neesąs patenkintas savo darbu.
Kūrybinė grupė
„The Borneo Horns“
Somatosensorinė sistema
Somatosensorinė sistema – sudėtinga sistema, kurią sudaro nervų sistemos receptoriai ir apdorojimo centrai. Tai yra trijų neuronų sistema, vykdanti žmogaus kūno (somos) paviršinį ir gilųjį jutimą, priimanti signalus iš proprioreceptorių (raumenų ir sausgyslių), taip pat ir iš odos receptorių.
Tonight (David Bowie albumas)
Kūrybinė grupė
Techninis personalas
Somatosensorinė sistema
Somatosensorinės sistemos receptorių yra žmogaus odoje, sąnariuose, fascijose, raumenyse ir raiščiuose.
Kauno baldai
Kauno baldai – Lietuvos įmonė, gaminanti baldus, priklausanti SBA koncernui.
Istorija
Įmonė įkurta 1880 m. tuo metu įmonėje dirbo 200 darbuotojų, gamino lenktus baldus ir parketą. Įmonės pavadinimas buvo „Elena“. 1954 m. buvo įsteigtas Kauno baldų kombinatas, kuris vienijo 3 stambias baldų įmones: Lietmedis, Raudonoji žvaigždė, Maumedis. 1955 m. buvo prijungta „Kriūkų laivų statykla“. 1965 m. Kauno baldų kombinatas pradėjo gaminti virtuvinius baldus. 1974 m. buvo įkurtas baldų gamybinis susivienijimas „Kauno baldai“. Pradėta minkštų baldų gamyba, medienos džiovinimas ir pirminis medienos ruošinių mašininis apdirbimas. 1992 m. įregistruota akcinė bendrovė „Kauno baldai“. 1998 m. rugpjūčio mėnesį AB „Kauno baldai“ tapo koncerno SBA dalimi. 2004 m. įmonė prisijungė prie SBA baldų kompanijos, kuri pradėjo atstovauti bei parduoti AB „Kauno baldai“ produkciją. 2014 m. dirbo 392 darbuotojai.
Biskupcų valsčius
Istorija
Valsčius įkurtas XIX a. Gardino gubernijoje. Po I pasaulinio karo atiteko Lenkijai. 1922 m. gruodžio 30 d. prijungtos dalys Kramianicos valsčiaus, Mscibavos valsčiaus, Rosės valsčiaus ir Sviancicos valsčiaus. 1927 m. balandžio 1 d. dalis Petrašaucų dvaro teritorijos perduota Valkavisko miestui. 1933 m. spalio 16 d. įkurtos 22 gromados.
Step dance
Step dance – respublikinis vaikų ir jaunimo šiuolaikinių šokių festivalis–konkursas Lietuvoje. Vyksta gruodžio mėnesį Linkuvos miestelyje, Pakruojo rajonas. Geriausiai pasirodę festivalio–konkurso kolektyvai apdovanojami I, II, III laipsnio diplomais bei suvenyrais, atminimo dovanėlėmis. Dalyviai vertinami Šou šokių, Gatvės šokių ir Šiuolaikinio šokio kategorijose. Skiriamos specialios nominacijos (pvz., profesionaliausia grupė, artistiškiausi šokėjai, už sceninį įvaizdį, naujo stiliaus populiarinimą, kūrybinius ieškojimus,  už geriausiai techniškai paliktus šokius, geriausiai atliktą gatvės šokį, pilietiškumą, ritmiškumą ir kt.).
Finansinę paramą skiria viena didžiausių Pakruojo rajono įmonių „Saerimner“.
Istorija
2004 metais pradžią festivaliui davė Linkuvos vaikų ir jaunimo užimtumo centras. Festivalio iniciatorė ir organizatorė – Linkuvos VJUC vadovė Renata Dambrauskaitė-Pėželienė.
2010 metais buvo teikiamos ir apdovanojimų statulėlės. Tarp rėmėjų buvo ir Pakruojo rajono savivaldybė.
2015 metais Linkuvos kultūros centro koncertų salėje vyko X festivalis.
Senieji Skardupėnai
Istorija
dešinėje|miniatiūra|260px|Karūniškių-Senųjų Skardupėnų (Kionigsfeldo) kaimo bendruomenė 1936 m. Pirmąkart paminėti 1625 m. (Skardpehnen), iki XIX a. vadinti ir Laugaliais. Pagal kitus duomenis, minėti 1557 m. Laugalių pavadinimu (Lauckugallen, 1595 m. – Lauckegallen). XVIII a. kaime gyveno lietuvių baudžiauninkų šeimos: Poreitis, Jeckaties, Wingratis, Kinnullis, Geggatis, Blausatis. 1785 m. buvo karališkųjų valstiečių kaimas su 3 ugniakurais (gyvenamaisiais pastatais), 1823 m. – 3 sodybų kaimas su 15 gyventojų. Kad atskirti nuo Lietuvos pasienyje esančių Naujųjų Skardupėnų, pradėti vadinti Senaisiais. 1854 m. Senuosiuose Skardupėnuose buvo 3 gyvenamieji pastatai ir 25 gyventojai. XIX a. viduryje vietoj kaimo susiformavo dvaras, 1865 m. įkurta dvaro apygarda. 1879 m. dvaras valdė 140 ha žemės, iš jų 92 ha ariamos, 45 ha pievų ir ganyklų, laikė arklius ir kitus gyvulius.
Iki 1723 m. priklausė Ragainės valsčiaus šaltyšiaus administruojamai Lazdynų seniūnijai, 1723–1818 m. – Įsruties apskrities Liepgalio domenų valsčiui, 1818–1945 m. – Pilkalnio apskričiai, buvo 1874 m. įsteigto Juknaičių valsčiaus dvaras. Tikintieji priklausė Lazdynų evangelikų liuteronų parapijai. 1905 m. Senuosiuose Skardupėnuose buvo 2 sodybos, 29 gyventojai, iš jų – 17 lietuvių (59 %). 1928 m. Senųjų Skardupėnų dvaras sujungtas su Karūniškių kaimu, naujajai kaimo bendruomenei suteiktas vokiškas Kionigsfeldo (Königsfeld) pavadinimas.
Konstruktyvistinė vaidmens teorija
Vaidmens teorija – konceptualus metodologinis įrankis ir teorinė prieiga, skirta konstruktyvistinei užsienio politikos analizei.
Stephen G. Walker teigė, kad vaidmens analizės nauda siekiant suprasti užsienio politiką yra trejopa – ji turi aprašomąją, organizacinę ir aiškinamąją vertę. Pirmiausia, sąvokos, susijusios su vaidmens analize, pateikia įvaizdžių, kurie gali sutelkti dėmesį ties užsienio politikos elgesiu nacionalinio lygmens analizėje, pasislinkti iki individualaus analizės lygmens ir tada pakilti iki sisteminio analizės lygmens, žodyną.
Vaidmens analizės sąvokos turi ne tik daugiapakopę aprašomąją galią, bet ir savo daugiadimensinę užsienio politikos elgesiui taikomą sritį. Platus žodynas padeda kategorizuoti įsitikinimus, įvaizdžius ir identitetus, kuriuos pavieniai asmenys ir grupės taiko sau ir kitiems, taip pat pateikia procesų ir struktūrų tipus, kurie lemia jų išsidėstymą tam tikrose situacijose. Antra, su vaidmens analize susijusios sąvokos leidžia tyrėjui pasitelkti tiek į struktūrą, tiek į procesą orientuotą perspektyvą. Pavyzdžiui, įmanoma susikoncentruoti ties vaidmenų struktūra nacionalinio lygmens analizėje arba daugybės vaidmenų, apibrėžiančių santykius tarp skirtingų grupių (tautų),  struktūra. Trečia, pažymėtina, kad aiškinamoji vaidmens analizės vertė yra stipriai priklausoma nuo pasirinktos metodologijos ir gali būti kvestionuojama dėl to, kad, nors konceptualiai turtinga, vaidmens teorija pasižymi gana ribota metodologija ir ją dažniausiai skolinasi iš kitų teorijų.
Vaidmens teorijos ištakos
Vaidmens teorijos prieiga užsienio politikos ir tarptautinių santykių analizei buvo pirmą kartą pasitelkta 1970 metais, kai K. J. Holsti inicijavo ryšių tarp nacionalinio vaidmens koncepcijos ir dalyvavimo tarptautinėje politikoje modelių tyrimus. Šis mokslininkas siekė susikoncentruoti ties vidiniais veiksniais valstybės viduje, kurie lemia jos elgesį tarptautinės politikos arenoje. Šio autoriaus pradėti tyrimai paskatino ir kitus mokslininkus atkreipti dėmesį į vaidmens teoriją užsienio politikos analizės kontekste. Wish 1980 m. pripažino Holsti įtaką analizuodama ryšius tarp nacionalinio vaidmens koncepcijų ir keleto užsienio politikos elgesio dimensijų, apimant tarptautinį dalyvavimą, priešišką (nedraugišką) elgesį, veiksmų nepriklausomumą, resursų skyrimą.
Vaidmens teorija, visų pirma, buvo įkvėpta sociologinių ir socialinių – psichologinių teorijų apie individo vaidmenį visuomenėje ir vėliau adaptuota politikos mokslams. Holsti taikydamas vaidmens teoriją užsienio politikai studijuoti rėmėsi George H. Meado simboline sąveika, kuri iki šių dienų išlieka svarbiausiu vaidmens teorijos atstovų įkvėpimo šaltiniu, dar prieš tai, kai vienas ryškiausių konstruktyvizmo tarptautiniuose santykiuose atstovų Alexanderis Wendtas pasitelkė simbolinę sąveiką kaip kertinį savo konstruktyvistinės teorijos principą.