cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Oligopsonija
Oligopsonija paprastai susidaro rungtyniaujant daugeliui smulkių firmų, kurių produkciją superka nedaugelis stambių vartotojų ar platintojų. Ji neretai stebima žemės ūkyje, jei esama labai daug smulkių ūkininkų, tačiau tik keleto žemės ūkio produkcijos supirkėjų bei perdirbėjų. Oligopsonija taip pat galima kuomet daugelis darbuotojų parduoda darbo jėgą tik nedaugeliui juos pagal kvalifikaciją galinčių įdarbinti darbdavių.
Oligopsonija yra iškreiptos konkurencijos atvejis, kuriam negalioja įprastiniai laisvosios konkurencijos dėsningumai. Kaip ir kiti panašūs atvejai, jis turi būti tiriamas specifiškai, ir gaunamos išvados gali ir nesutapti išvadomis, galiojančiomis teisingai konkurencijai.
Jei lieka tik vienas labai stambus pirkėjas, arba jei oligopsonininkai susitaria dėl pirkimo kainų suformuodami kartelį, susidaro monopsonija.
Literatūra
אוליגופול
Kazokai I
Kazokai – kaimas Šilalės rajono savivaldybėje, kairiajame Akmenos upės krante, 3 km į vakarus nuo Varsėdžių.
Istorija
Kaimas minimas Karšuvos valsčiaus inventoriuje 1562 metais kaip Mykolo Kazokaičio valda, nuo jo pavardės ir kilo Kazokų pavadinimas. Prie Akmenos yra Kazokų piliakalnis, vadinamas Užpiliu.
Rūta Grinevičiūtė-Janutienė
Rūta Grinevičiūtė-Janutienė (g. 1965 m. spalio 16 d. Kaune) – Lietuvos žurnalistė, redaktorė, tiriamosios žurnalistikos laidų vedėja, politikė.
Biografija
1972–1975 m. mokėsi Kauno Jono Jablonskio vidurinėje mokykloje, 1983 m. baigė Kauno 29-ąją vidurinę mokyklą. 1985–1998 m. Vilniaus universiteto Žurnalistikos instituto neakivaizdiniame skyriuje studijavo žurnalistiką.
Lietuvos televizijoje rengė laidą „Kryžminė ugnis“. 2000–2004 m. – Baltijos TV laidos „Korida“ vedėja. Vilniaus universiteto Komunikacijos fakulteto doktorantė, nuo 2001 m. – Vilniaus universiteto dėstytoja. 2004–2005 m. TV3 televizijoje vedė laidą „Nesutinku!“. 2005–2010 m. – LNK televizijos populiarios tiriamosios žurnalistikos laidos „Paskutinė instancija“ kūrėja ir vedėja. 2010–2012 m. – TV3 laidų „Kodėl?“ ir „Paskutinė instancija“ vedėja. 2012 m. lapkričio 29 d. TV3 televizija nutraukė sutartį su laidų „Kodėl?“ ir „Paskutinė instancija“ kūrėjais po to, kai buvo sukurta laida apie Prezidentės Dalios Grybauskaitės valdymo ypatumus bei biografijos detales. Nuo 2013 m. kovo 5 d. – Lietuvos ryto televizijos žurnalistė, veda pokalbių laidą „Nuoga tiesa“.
Politinė veikla
2020 m. sausio 23 d. Rūta Janutienė oficialiai tapo Centro partijos „Gerovės Lietuva“ nare ir buvo išrinkta Vilniaus skyriaus pirmininke (kartu – ir politinės partijos Tarybos nare). Centro partijos „Gerovės Lietuva“ kandidatų sąrašą į 2020 m. rudenį vyksiančius Seimo rinkimus ketina vesti Rūta Janutienė, Kristupas Krivickas, Naglis Puteikis ir profesorius Povilas Gylys.
Sent Vinsento ir Grenadinų geografija
miniatiūra|dešinėje|400px|[[Sent Vinsentas|Sent Vinsento ir Grenadinų žemėlapis]] Sent Vinsentas ir Grenadinai yra salų valstybė Priešvėjinėse Antilų salose, Mažųjų Antilų salų grupėje, kuri yra Karibų jūroje, Šiaurės Amerikoje. Valstybė sudaryta iš pagrindinės Sent Vinsento salos ir dviejų trečdalių šiaurinės Grenadinų salų grupės, kuri driekiasi nuo Sent Vinsento pietų iki Grenados. Valstybės salos apima 390 km² žemės plotą, iš kurio Sent Vinsento sala sudaro 342,7 km² ploto. Valstybės sostinė yra Kingstaunas Sent Vinsento saloje.
Salos
Pagrindinė Sent Vinsento sala yra pati kalnuočiausia ir turi tik mažą dalį lygios žemės. Taip pat yra skirtumų tarp pakrančių kiekvienoje salos pusėje. Priešvėjinė salos pusė yra labai uolėta, tuo tarpu pavėjinė pusė yra sudaryta iš daugelio paplūdimių ir turi daug daugiau įlankų. Taip pat saloje yra aukščiausia salos vieta – Sufriero ugnikalnis (1234 m). Yra keletas mažų salelių netoli kranto, įskaitant Jango salą.
Ronaldo Luís Nazário de Lima
Ronaldo (g. 1976 m. rugsėjo 22 d.) – buvęs brazilų futbolininkas, Brazilijos rinktinės puolėjas.
Sent Vinsento ir Grenadinų geografija
Resursai ir žemės naudojimas
Natūralūs resursai:
Šiupylių pagrindinė mokykla
Šiaulių rajono Šiupylių pagrindinė mokykla – buvusi dieninė, savarankiško mokymosi bendrojo lavinimo mokykla Šiaulių raj., Šiupyliuose, Saulėtekio g. 14, vykdžiusi pradinio, pagrindinio ir papildomo ugdymo programas. Įstaigos kodas 190077054. Steigėjas – Šiaulių rajono savivaldybė.
Sent Vinsento ir Grenadinų geografija
Resursai ir žemės naudojimas
Žemės naudojimas:
Šiupylių pagrindinė mokykla
Istorija
Mokykla uždaryta 2008 m.
Sent Vinsento ir Grenadinų geografija
Resursai ir žemės naudojimas
Drėkinamos žemės: 10 km² (1993 m.)
Ronaldo Luís Nazário de Lima
2008 m. gruodžio 12 d. pasirašė vienerių metų kontraktą, kurį dar gali pratęsti vieneriems metams, su Brazilijos Corinthians klubu. 2011 m. vasario 14 d. paskelbė baigiantis profesionalo karjerą.
Sent Vinsento ir Grenadinų geografija
Resursai ir žemės naudojimas
Natūralūs pavojai:
Ronaldo Luís Nazário de Lima
Nacionalinėje komandoje žaidė nuo 1994 m. kovo 23 d., su rinktine žaidė, , ir 2006 m. pasaulio čempionatuose, 1998 metais išrinktas geriausiu turnyro žaidėju. per pirmas ketverias rungtynes įmušė tris įvarčius bei atliko vieną rezultatyvų perdavimą. 2006 metais tapo rezultatyviausiu visų laikų pasaulio čempionatų finalinių turnyrų žaidėjų, iš viso per 1998, 2002 ir 2006 metų čempionatus pelnęs 15 įvarčių.
Sent Vinsento ir Grenadinų geografija
Resursai ir žemės naudojimas
Aplinkos būklė:
Geografinė pastaba: Grenadinų salų grupės administracinis valdymas yra padalintas į Sent Vinsento ir Grenadinų ir Grenados.
Šakių rajono savivaldybės taryba 2000–2003 m.
Šakių rajono savivaldybės taryba – Šakių rajono savivaldybės atstovaujamoji institucija, išrinkta 2000 m. kovo 19 d.
Veikla
Rajono meru išrinktas Juozas Puodžiukaitis.
Mikroskopas
thumb|Įprastinis optinis mikroskopas ir jo pagrindinės dalys. thumb|right|Stereomikroskopas
Mikroskopas (iš graikų mikrós: mažas; skopein: stebėti) – optinis prietaisas skirtas stipriai padidinti, plika akim neįžiūrimų objektų (arba jų struktūros detalių), vaizdui gauti. Mažų objektų tyrimo mokslas vadinamas mikroskopija.
Žmogaus akis sudaro tam tikrą optinę sistemą, kuri turi atitinkamą skiriamąją gebą, t. y., mažiausią atstumą tarp stebimo objekto elementų, kur tie elementai dar gali būti atskiriami vienas nuo kito. Normali akis per optimaliausią atstumą atitraukta nuo objekto turi apie 0,025 mm skiriamąją gebą (o daugelio žmonių – apie 0,20 mm). Mikroorganizmų, daugelio augalų ir gyvūnų ląstelių, smulkių kristalų, metalų ir lydinių mikrostruktūros detalės ir kt. yra žymiai mažesnio dydžio. Tokių objektų stebėjimui ir tyrimui pritaikyti įvairių tipų mikroskopai. Mikroskopu nustatoma forma, dydis, sandara ir daugelis kitų mikroobjektų charakteristikų. Mikroskopas leidžia skirti struktūras su atstumais tarp jų elementų iki 0,98 µ m.
Mikroskopai skirstomi į tokias grupes:
Istorija
Pirmojo mikroskopo išradimas paprastai priskiriamas Zacharijui Jansenui, kuris pirmąjį mikroskopą sukonstravo apie 1595 metus Nyderlanduose. Kadangi Zacharijus tuo metu buvo labai jaunas, manoma, kad pirmąjį mikroskopą galėjo sukurti jo tėvas Hansas. Šis pirmasis Jansenų sukurtas sudėtinis mikroskopas buvo paprastas vamzdelis su lęšiais abiejuose galuose. Prie pirmųjų mikroskopų tobulinimo prisidėjo ir anglų išradėjas Robertas Hukas (Robert Hooke, 1635–1703). Tokie pirmieji mikroskopai didino nuo 3 iki 9 kartų. Šiuolaikiniai tokio tipo mikroskopai didina virš 400 kartų. Optinio mikroskopo didinimo galimybes riboja difrakcijos fenomenas.
Azerbaidžaniečiai
Azerbaidžaniečiai  – etninė grupė, daugiausiai gyvenanti Azerbaidžane ir šiaurės Irane. Azerbaidžaniečiai yra daugiausiai sunitai ir šiitai. Kalba tiurkų kalbų grupei priklausančia azerbaidžaniečių kalba.
Istorija
Senovės azerbaidžaniečiai šnekėjo senovės azerbaidžaniečių kalba, kuri priklausė indoiranėnų kalbų grupei. XI a. tiurkų etninės grupės pradėjo keliauti Kaukazo link. Tiurkų invazija į Azerbaidžano teritoriją padarė didelę įtaką dabartiniams azerbaidžaniečiams, jų kalbai, kultūrai ir religijai.
Grumbliai
Grumbliai – kaimas Plungės rajono savivaldybėje, 12 km į šiaurės rytus nuo Plungės, į pietus nuo Alsėdžių. Paukštakių seniūnijos ir Grumblių seniūnaitijos centras. Veikia Alsėdžių mokyklos pradinio ugdymo skyrius, biblioteka. Yra lurdo grota (2017 m.), akmenų parkas privačioje sodyboje.
Geografija
Netoli kaimo eina kelias. Eina rajono kelias į Kulskius o toliau įeina į. Netoli kaimo nutiesta geležinkelio ruožas Kretinga–Šiauliai, tačiau stotis nebuvo pastatyta. Artimiausia yra Tarvainių geležinkelio stotis.
Istorija
XIX a. minimi kaip kaimas Telšių apskrities Bernotavo valsčiuje.
1950–1992 m. buvo kolūkio centrinė gyvenvietė.
Žymūs žmonės
Kaime gimė:
Intervencinis pirkimas
Intervencinis pirkimas – valstybės ar ūkio subjekto produkcijos pirkimas siekiant palaikyti kainas.
Intervenciniai pirkimai dažniausiai vykdomi valstybės supirkti žemės ūkio produkciją ir taip palaikyti jos kainas. Valstybė nustato kokiomis minimaliomis kainomis supirkinės produkciją ir taip psichologiškai palaiko supirkimo kainas, žinoma, dalį produkcijos vis dėlto privalo supirkti. Taip pat intervencinius pirkimus vykdo ir ūkio subjektai. Jie taip kovoja prieš dempingą (produkcijos pardavimą žemiau savikainos), ar tiesiog nori palaikyti kainas. Kartais vienas ūkio subjektas įsipareigoja nupirkti kito ūkio subjekto prekes susitarus, kad kitas ūkio subjektas laikysis kainų. Jeigu produktas nuperkamas vykdant intervencinį pirkimą reiškia, kad jis bus parduotas kitu laikotarpiu.
Barstyčių akmuo
Barstyčių (arba Puokės) akmuo – didžiausias riedulys Lietuvoje, Puokės kaime, Vidurio Žemaičių aukštumos šiauriniame pakraštyje. Akmuo sudarytas iš lauko špato, kvarco, žėručio. Ledynų atvilktas iš Fenoskandijos uolyno, esančio Skandinavijoje. Akmuo taip pat įtrauktas į Lietuvos rekordų knygą.
Istorija
1957 m. melioratoriai, vadovaujami Petro Grigaičio, kasdami griovius, aptiko milžinišką akmenį. Didžioji riedulio dalis buvo ledyninėje sąnašoje, tik akmens ketera kyšojo paviršiuje, todėl nuspręsta jį iškasti visą. Tuomet tyrėjai nustatė, kad akmuo yra netgi didesnis už tuomet didžiausiu Lietuvos akmeniu laikytą Puntuką.
Spėjama, kad akmenį ledynai atnešė nuo Švedijos.
Aprašas
Barstyčių akmuo yra 13,4 m ilgio, 7,5 m pločio ir 3,6 m aukščio. Šis milžiniškas akmuo sveria net 680 tonų.
Legenda
Pasakojama, kad anksčiau akmens vietoje buvo pagonių šventykla, o joje ugnį kurstė vaidilutė. Ji sulaužė savo skaistybės įžadus ir užrūstino dievą Perkūną. Tuomet jis trenkė žaibu į šventovę su akmeniu. Šventykla sugriuvo ir nužudė vaidilutę, o akmuo taip ir liko stovėti.
Ta Dmedžrekas
Ta Dmedžrekas (Ta' Dmejrek) – aukščiausias geografinis taškas Maltoje. Viršukalnė stūkso pietinėje Maltos salos pakrantėje, kalvotose karstinėse aukštumose, ant Dinglio klifų, aukštai iškylančių nuo jūros lygio. Jos aukštis siekia 253 m.
thumb|left|200px|Vaizdas nuo Dinglio klifų. Tolumoje Filflos sala. Klifai pavadinti pagal netoliese esantį Dinglio miestelį, aukščiausiai įsikūrusią gyvenamą Maltos vietovę (240 m). Taip pat netoliese yra Misrah Ghar il-Kbir, priešistorinė vietovė, kurioje yra dėl smėlio erozijos (šlifavimo) susidariusių darinių.
Nuo klifų atsiveria vaizdas į tarpeklį ir tolumoje esančią Filflos sąlą. Ten taip pat stovi aviacijos radarų stotis. Netoliese stovi Marijai Magdalenai skirta koplytėlė.
Geltonpėdiniai
Geltonpėdiniai – baravykiečių (Boletales) eilės grybų šeima.
Lietuvoje auga šios gentys:
Gaurė
Gaurė – miestelis Tauragės rajono savivaldybėje, 12 km į rytus nuo Tauragės, Šešuvies kairiajame krante. Seniūnijos ir seniūnaitijos centras. Stovi medinė Gaurės Šv. arkangelo Mykolo bažnyčia (nuo 1971 m.) ir jos varpinė, paminklas partizanams (nuo 1990 m.), Gaurės ąžuolas. Veikia Gaurės pagrindinė mokykla, biblioteka, paštas (LT-73001).
Gaurės plano struktūra radialinė. Svarbiausi statiniai – XIX a. varpinė su varpu, išlietu 1792 m. Karaliaučiuje, Šv. arkangelo Mykolo bažnyčios (past. 1773 m., 1970 m. sudegė) su liaudiškojo baroko altoriais ir puošyba vietoje – mūrinė bažnyčia, 2009 m., archit. Stasys Prikockis.
Netoliese stūkso Kiukiškių piliakalnis, Fišerio koplyčia.
thumb|left|[[Gaurės bažnyčia]] thumb|left|[[Gaurės pagrindinė mokykla]]
Istorija
Vietovardis minimas 1500 m. – čia, kelyje į Prūsiją, buvo įsikūrusi muitinė. XVI a. pradžioje tvėrėsi Gaurės dvaras, priklausęs įvairiems savininkams. Miestelis formavosi netoliese, apie 2 km į vakarus nuo dvaro. 1561 m. Gaurės vietoje minima karčema, priklausanti Zofijai Gaurai. XVII a. Gaurė buvo valsčiaus centras. 1661–1671 m. veikė evangelikų reformatų bažnyčia. 1670 m. pastatyta katalikų bažnyčia, minimas miestelis.
1701 m. Gaurė gavo turgaus privilegiją, bet XVIII a. pradžioje miestelis nukentėjo nuo maro. 1721 m. gegužės 14 d. tuometinis Gaurės savininkas T. Bilevičius išrūpino gyvenvietei sekmadieninio turgaus privilegiją. Suteikimo priežastimi nurodomos dvi aplinkybės: „kad atkurtų maro nuniokotą Žemaitiją“ ir kad kuriamas miestelis. 1746 m. spalio 13 d. miestelio savininkai M. ir K. Mirskiai dar kartą įtvirtino gautą turgaus privilegiją. 1773 m. kunigo Budrikio ir parapijiečių pastangomis buvo pastatyta nauja medinė Šv. Mykolo Arkangelo bažnyčia, 1970 m. sudeginta. 1821 m. įsteigta mokykla, kurioje mokėsi 11 mokinių. 1834 m. Gaurė sudegė. 1841 m. bažnyčiai priklausė 6 valakai žemės, miestelyje gyveno 172 žmonės. 1853 m. miestelis atkurtas.
1863 m. nacionalinis išsivaduojamasis sukilimas neaplenkė ir Gaurės. Pralaimint sukilimui, ir daliai sukilėlių besitraukiant į užsienį, vieno sukilėlių būrio vadas M. Puidokas norėdamas išsaugoti kovotojus 1864 m. juos išskirstė į mažas grupeles, liepęs susirinkti Gaurės miškuose. Carinei valdžiai nuslopinus sukilimą, mokykla buvo surusinta, uždrausta lietuviška spauda ir kalba. Gaurė tapo vienu reikšmingiausių punktų lietuviškos spaudos kelyje į Lietuvą. Juolab, šalia buvo Beržinės „kordona“ – carinės žandarmerijos kontrolinis postas. Knygnešyste ir literatūros platinimu užsiiminėjo ir Gaurės parapijos kunigas K. Šleivys, M. Survila, A. Brožis ir kt. Draudžiama spauda buvo aprūpinami ir miestelio gyventojai. XIX a. Gaurė – Raseinių apskrities miestelis.
Kuriantis nepriklausomai Lietuvai, įsteigta savivaldybė, atkurta lietuviška mokykla, paštas, policijos nuovada, girininkija ir kt. Gaurėje veikė vilnų karšykla, parduotuvės, amatininkų dirbtuvės, smulkaus kredito draugija ir kt., dvare – malūnas ir lentpjūvė. 1926 m. įsteigtas žemės ūkio kooperatyvas „Ūkininkų gerovė“. 1928 m. Gaurės parapijai priklausė 2896 tikintieji. Miestelyje buvo ir žydų maldos namai.
Gaurė įsikūrusi pasienyje, todėl jos neaplenkdavo visi karai. Miestelis nukentėjo ir abiejų okupacijų metais. Naciai išžudė žydų bendruomenę. Bolševikams pokario metais aršiai priešinosi lietuvių partizanai susibūrę Gaurės apylinkės miškuose. Apylinkėse veikė Kęstučio apygardos, Butigeidžio partizanų rinktinės Lietuvos partizanai. Gerai suplanavę akciją, 1945 m. lapkričio 10 d. B. Misevičiaus (slap. Gintaras) ir A. Joniko (Daktaras, Rolandas) vadovaujami Lietuvos partizanų būriai užėmė miestelį, išvadavo kalinius. 1947 m. gegužės 24 d. Kęstučio apygardos partizanai susikovė su enkavedistais Purviškių miške. 1950 m. birželio 16 d. Sakalinės miško 19 kvartale nelygiame mūšyje žuvo 11 partizanų, jų tarpe Visvydo būrio vadas J. Stoškus-Eimutis. Už partizanų palaikymą į Rusijos gilumą buvo ištremta nemaža Gaurės ir apylinkių gyventojų. Gaurės valsčiuje žuvo 46 partizanai. Jų atminimui 1990 m. buvo pastatytas paminklas.
1970 m. sovietiniai piktadariai sudegino parapijos bažnyčią. Naikinamos liepsnos išvengė medinė varpinė ir mūrinė šventoriaus tvora. 1991 m. pradėta statyti nauja bažnyčia.
2004 m. patvirtintas Gaurės herbas.
Chemija
thumb|220px|Chemikalai buteliukuose thumb|150px|Helio atomas
Chemija ( – skystis) – mokslas, tiriantis cheminius elementus bei jų sudaromų vieninių ir sudėtinių medžiagų struktūrą, savybes ir kitimus, vykstančius cheminių reakcijų metu.
Pagrindinis chemijos uždavinys – suprasti medžiagos prigimtį. Pagrindinis būdas, taikomas šio uždavinio sprendimui – medžiagos skaidymas į paprastesnius komponentus ir naujų medžiagų sintezė. Taip buvo sukurta daug medžiagų, kurių negalima sutikti gamtoje.
Medžiagų sandara tiriama atominiame lygmenyje. Taip pat tiriamas dviejų materijos formų – medžiagos ir lauko – tarpusavio ryšys bei vienos formos virtimas kita, skirtingų cheminių elementų atomų sąveika tarpusavyje, susidarant molekulėms bei molekulių tarpusavio sąveika, susidarant viršmolekuliniams kompleksams.
Chemijos pagrindas yra atominė-molekulinė teorija. Pagal šią teoriją visa medžiaga susideda iš labai mažų vienetų, vadinamų atomais. Chemija glaudžiai siejasi su fizika, todėl tarp šių mokslų nėra griežtos ribos.
Fizikinių reiškinių metu vienos medžiagos nevirsta kitomis, o kinta tik jų fizikiniai parametrai (agregatinė būsena, kietumas, klampumas, tankis, elektrinis, šiluminis laidumas ir kt.).
Chemikų tyrimai atsako į tokius klausimus kaip, pavyzdžiui: kodėl ir kaip geležis rūdija; kodėl druskos tirpalas praleidžia elektros srovę, o cukraus – ne; kodėl vieni cheminiai virsmai vyksta greitai, o kiti – ne ir pan.
Chemijos gamyklose nafta, anglis, rūda, vanduo, oras (deguonis, azotas) virsta skalbimo priemonėmis (muilas), dažais, plastikais, vaistais, trąšomis ir kt.
thumb|250px|[[Laboratoriniai indai, naudojami chemijoje]]
Chemijos šakos
Pagrindinės chemijos disciplinos yra:
Kitos chemijos disciplinos:
Istorija
Chemijos ištakas galima rasti viduramžių alchemikų veikloje. XVII–XVIII a. Antuanas Lavuazjė paneigė klaidingą flagistono teoriją, įrodė, kad su degančiais kūnais jungiasi deguonis, susintetino vandenį. 1803 m. Džonas Daltonas suformulavo ir pagrindė atominę medžiagos sandaros teoriją. 1869 m. Dmitrijus Mendelejevas atrado periodinį cheminių elementų dėsnį ir sudarė periodinę elementų sistemą.
Nomenklatūra
Nomenklatūra apibūdina sistemą, pagal kurią pavadinami cheminiai junginiai. Organiniai junginiai vadinami pagal organinių junginių nomenklatūrą, neorganiniai – pagal neorganinių junginių nomenklatūrą.
Atomai
Atomas tai mažiausia chemiškai nedaloma dalelė, susidaranti iš teigiamo krūvio branduolio, kurio sudedamosios dalys – protonai ir neutronai, bei iš elektronų – neigiamo krūvio dalelių. Branduolio ir elektronų suminis krūvis atome visada lygus 0.
Elementai
Cheminis elementas yra atomų, turinčių tą patį branduolio protonų skaičių, klasė. Protonų skaičius vadinamas atomo numeriu (atominiu skaičiumi). Pavyzdžiui, visi atomai, turintys 6 protonus, yra anglies elemento atomai. Patogiausias elementų grupavimas yra pagal periodinę elementų lentelę, kurioje jie sugrupuoti pagal minėtus atominius skaičius, be to, grupėse (stulpeliuose) bei perioduose (eilėse) elementai arba turi panašias savybes, arba lygiuojasi pagal tam tikrų savybių kitimo tendencijas, pvz., atomo spindulys, elektroneigiamumas ir kt. Kai kurie elementai gali turėti kelis izotopus. thumb|170px|Jonų sudėtis [[druska|druskos kristale: melsvi jonai – natris žali jonai – chloras]]
Jonai
Jonas yra atomas arba molekulė, įgijusi arba atidavusi vieną ar daugiau elektronų, tokiu būdu susidarant teigiamam arba neigiamam bendram krūviui. Teigiamo krūvio jonai vadinami katijonais, neigiamo – anijonais. Susijungę jonai gali suformuoti neutralų krūvį turintį junginį, pvz., druskas.
Junginiai
frame|P4O10 molekulės struktūra Cheminiu junginiu vadinama cheminė medžiaga, turinti pastovų jam būdingą jį sudarančių cheminių elementų santykį ir organizaciją (struktūrą). Pvz., vanduo yra junginys, kurį sudaro vandenilis ir deguonis, santykiu 2:1, išsidėstę taip, kad deguonies atomas yra tarp vandenilio atomų, susidarant 104,5° kampui. Junginiai susidaro arba paverčiami kitais junginiais cheminių reakcijų pagalba.
Medžiaga
Cheminė medžiaga gali būti cheminis elementas, cheminis junginys arba jų mišinys. Dauguma dalykų, su kuriais susiduriama kasdien, yra mišiniai, pvz., oras, lydiniai ir pan.
Cheminiai ryšiai
thumb|300px|[[Elektronas|Elektronų atominės ir molekulinės orbitalės, žr. Elektronų konfigūracija]]
Cheminis ryšys nusako santykį tarp kelių atomų, jų krūvių ir kitų požymių. Cheminį ryšį formuoja (laiko atomus, molekules ar kristalus kartu) skirtingų krūvių trauka, vienodų krūvių atstūmimas, energijos charakteristikos, išsidėstymas. Paprastų cheminių junginių ryšiams paaiškinti galima naudoti valentingumo teoriją ir kt. Klasikinės fizikos teoriją galima pritaikyti joninėms struktūroms. Sudėtingesniems junginiams, pvz., metalų kompleksams naudojamasi kvantinės chemijos principais, pvz., molekulinių orbitalių teorija (žr. diagramą).
Medžiagos savybės
Fizikinės
Biologinės
Cheminės
Mankaičiai
Istorija
XX a. pr. buvo Monkaičių kaimas ir dvaras Raseinių apskrities Skaudvilės valsčiuje.
Šveicariškoji sistema
Šveicariškoji sistema - sporto turnyrų organizavimo sistema, kai stengiamasi, kad kiekviename rate susitiktų panašaus pajėgumo žaidėjai (surinkę tiek pat taškų, arba bent panašų jų skaičių). Pirmą kartą ši sistema panaudota 1895 m. šachmatų turnyre Ciuriche, Šveicarijoje (nuo to ir pavadinimas).
Šveicariškosios sistemos pranašumas yra tas, kad turnyre gali dalyvauti daug žaidėjų (kaip ir naudojant vieno minuso sistemą), bet pralaimėjusieji neiškrenta. Ji paprastai naudojama, kai dalyvių yra bent 20.
David Card
thumb|Deividas Cardas Deividas Cardas – amerikiečių ekonomistas, Kalifornijos universiteto (Berklis) profesorius.
David Card apgynė mokslų daktaro disertaciją Princetono universitete 1983 m. Profesorius yra gavęs reikšmingų Amerikos ekonomistų sąjungos apdovanojimų, buvo svarbių ekonomikos mokslinių žurnalų Journal of Labor Economics ir Econometrica redaktorius.
Deividas Cardas tapo žymus kartu su kolega Alanu Kriugeriu paskelbęs eksperimentinių tyrimų išvadas, jog minimalaus darbo užmokesčio įvedimas nepadidina nedarbo. Nors darbas buvo daug sykių mėginamas užginčyti, eksperimentiškai jis taip ir nebuvo paneigtas. Dalis ekonomistų, tarp jų ir Nobelio premijos laureatų, pripažįsta šių tyrimų korektiškumą ir sutinka su jų rezultatais.
The Boy Who Knew Too Much
„The Boy Who Knew Too Much“ yra 2-asis studijinis Did. Britanijos atlikėjo Mika albumas, išleistas 2009 m. rugsėjo mėn. 21 d.
Albumo kūrimas
Prie albumo Mika dirbo kartu su Gregu Wellsu, kuris prodiusavo ir ankstesnį dainininko albumą - jo debiutinį „Life In Cartoon Motion“. Dainos pradėtos kurti 2008 m. birželį. Pradžioje buvo įrašinėjama „Olympic Studios“ Londone, vėliau - „Rocket Carousel Studios“ Los Andžele (JAV).
Singlai
Buvo išleisti singlai: „We Are Golden“, „Blame It on the Girls“ (tapo Nr. 1 Japonijoje) ir „Rain“.
Tarptautinė vaikų gynimo diena
miniatiūra|Tarptautinė vaikų gynimo diena [[Ukraina|Ukrainoje]] Tarptautinė vaikų gynimo diena švenčiama birželio 1-ąją.
Ši diena – tai priminimas visuomenei apie būtinybę saugoti ir gerbti vaikų teises. Tai pagrindinė sąlyga kuriant ir formuojant humanišką, teisinę ir dvasiškai sveiką visuomenę.
Istorija
1949 m. Tarptautinėje moterų federacijos sesijoje buvo įteisinta Birželio 1-oji – Tarptautinė vaikų gynimo diena, o pirmą kartą ji paminėta 1950 m.
Esesmanas
thumb|right|200px|Esesmano apykaklės antsiuvas. Esesmanas ( SS vyras) – žemiausias karinis laipsnis SS organizacijoje, egzistavęs 1925–1945 m. Atitiko vermachto eilinio laipsnį.
1938 m. įsteigtoje SS kariuomenėje esesmano laipsnį pakeitė šiucės ('šaulio') laipsnis. O bendrojoje SS esesmano laipsnis išliko.
Abrikosas
Abrikosas (Prunus armeniaca) – erškėtinių (Rosaceae) šeimos slyvinių (Prunoideae) pošeimio slyvų genties slyvų pogenties augalas.
Abrikosai pradėti auginti Kinijoje prieš 4000 metų. Persai dėl auksinės spalvos juos vadino „saulės kiaušiniais“. Buvo auginami Nabuchodonosaro kabančiuose soduose Babilone. Senovės Romoje laikytas brangiu skanėstu ir iš ten paplito po pietų Europą.
Augalų morfologija
Vidutinio dydžio medis su plačia ir tankia lapija. Lapai maždaug 8 cm pločio, širdelės formos. Žiedai balti. Vaisius – minkštas, sultingas rausvai geltonas kaulavaisis.
Mityba
Maistui vartojami vaisiai, sėklos, kurios yra panašios į migdolo sėklas.
Sosių miškas
thumb|255px|Miškas tarp Lažų ir Miegėnų
Varputėnų pagrindinė mokykla
Istorija
miniatiūra|250px|left|Buvusi mokykla 2015 m.
Sosių miškas
Sosių miškas yra Kėdainių rajono šiaurėje, į pietvakarius nuo Surviliškio. Pietuose siekia Naujųjų Lažų kaimą, senovėje siekė Liaudės upės krantus, ties Paberže, Užupe, Lažais, Bakainiais ir Surviliškiu. Ant Liaudės upelio įtekančio į Nevėžį yra įsikūrus Užupės amatininkų gyvenvietė, senovėje vadinta karališkuoju kaimu, nes jis priklausė karaliui, ir čia žmonėms nereikėjo eiti lažo. Miškas taip pat vadinosi karališkuoju ir miško pavadinimas Sosiai kilo nuo lenkiškojo karalių pavadinimo Saksai. Pokariu Sosių miške veikė Vyčio apygardos, Krištaponio partizanų rinktinės partizanai.
Varputėnų pagrindinė mokykla
Istorija
Iki 1999 m., kai Antanas Griškevičius iš Los Andželo atkūrė nuosavybės teises į Varputėnų dvarą, mokykla veikė dvaro rūmuose, vėliau perkelta į vaikų darželio pastatą kaimo centre. 2008 m. mokykla uždaryta.
Sosių miškas
thumb|left|200px|Paminklas Sosių miške žuvusiems Vyčio apygardos partizanams 250px|thumb|Kelias pro Sosių mišką į Naujuosius Lažus
Sosių miškas yra Kruosto ir Liaudės vandenskyroje – teka Žalčiupys, Viešnautas. Žemas, pelkėtas, auga daugiausia eglynai ir beržynai. Prie miško įsikūrę Naujieji Lažai, Naujieji Bakainiai, Jogniškiai, Puodžiai, Alksnupiai.
Pranciškus Salezijus Potockis
Pranciškus Salezijus Potockis (1700/1720 – 1772 m. spalio 22 d.) – Lenkijos valstybinis ir karinis veikėjas, pulko vadas, magnatas, Kijevo ir Voluinės vaivada, Karūnos didysis raikytojas.
Vienas iš tų ATR visuomenės veikėjų, kurio prasta socialinė politika tapo tragiškų įvykių priežastimi ir mirtimi daugelio nekaltų žmonių, netiesiogiai pagreitinęs ATR žlugimą.
Biografija
Karūnos didysis raikytojas nuo 1736 metų, Voluinės vaivada nuo 1755 metų, Kijevo vaivada nuo 1756 metų. Vienas iš savo laiko turtingiausių magnatų, savininkas didžiulių turtų, Ukrainoje, pramintas „Rusios karalaičiu“.
Kartu su savo šeima palaikė karalių Stanislovą Leščinskį, dalyvavo Dzikovo konfederacijoje, kurios vardu buvo pasiuntiniu į Turkiją. OPo konfederacijos pralaimėjimo kurį tai laiką praleido tremtyje, 1736 metais grįžo į tėvynę ir susitaikė su karaliumi Augustu III. Be to jis buvo Saksonijos priešininku ir vienas iš lyderių respublikonų partijos, ir po savo tėvo Juozapo Felicijono Potockio ir Mykolo Potockio mirties tapo Potockių klano galva.
Butent Kolijivščinos metu buvo Umanės miestelio savininkas ir Ivano Gontos senjoru, kuris, aukodamas savo visuomenine padėtimi ir savo šeimos saugumu, galimai, periešindamasis Potockio Baro konfederacijai, perėjo į kariavusių prieš konfederatus pusę, gaidamakus, kas tapo Umanės skerdynių priežastimi.
Šeima ir vaikai
thumb|left|Pranciškaus Salezijaus Potockio antroji žmona Ana Potockytė Buvo vedęs du kartus. Jo pirma žmona buvo Sofija Rečickaityė (m. 1741), nuo santuokos su kuria vaikų neturėjo. 1742 metais vedė antrą kartą Aną Potockytę (m. 1772), Poznanės vaivados Stanislovo Potockio (m. 1760) ir Marijos Lašč (m. 1731) dukterį. Vaikai:
Džalalabato sritis
Džalalabato sritis yra sritis vakarų Kirgizstane. Srities administracinis centras yra Džalal Abadas. Srities plotas – 33 700 km².
Istorija
Džalalabato sritis buvo sudaryta 1939 m., bet 1959 m. prijungta prie Ošo srities. Atkurta 1990 m.
Geografija
thumb|250px|Srities kraštovaizdis nuo Džalalabato–Ošo kelio
Administracinis suskirstymas
Rajonai:
2009 m. srityje buvo 7 miestai (Kara Kulis, Kerbenas, Kok Džangakas, Mailu Su, Taš Kumyras, Džalalabatas, Kočkor Ata) 7 miesto tipo gyvenvietės ir 420 kaimų.
Paleistuvystė
Paleistuvystė (arba ištvirkavimas) – seksualinių veiksmų ir troškimų visuma, savo lytinių troškimų tenkinimas vardan malonumo, pažeidžiant tradicines dorovės normas. Įvairiose religijose (krikščionybėje, islame, judaizme, dalyje Rytų religijų) paleistuvystė yra laikoma itin nuodėminga. Paleistuvystė religijos požiūriu pasireiškia lytinių partnerių keitimu, prostitucija, svetimavimu, neatsakingais, nesantuokiniais santykiais, iškrypimais, neskaistumu.
Azoto monoksidas
Azoto monoksidas – cheminis junginys, kurio formulė yra NO, dujos. Neturėtų būti painiojamas su diazoto monoksidu N2O ar azoto dioksidu NO2.
Azoto monoksidas yra svarbus biomediatorius žinduolių organizme, įskaitant žmogų, taip pat ir nuodingas oro teršalas.
Azoto monoksido molekulė yra laisvasis radikalas, todėl labai reaktingas. Ore reaguoja su deguonimi, susiformuoja azoto dioksidas.
Biologinė reikšmė
Azoto monoksidas dalyvauja įvairiuose biologiniuose procesuose, įskaitant kraujagyslių išplėtimą, plaukų ciklo modifikavimą, erekciją; aukštumose gyvenančių žmonių organizmuose NO gaminamas didesniais kiekiais, taip išvengiant hipoksijos. NO taip pat išskiriamas žmogaus imuninės sistemos makrofagų bei neutrofilų, kadangi jis yra nuodingas bakterijoms ir kitiems žmonių patogenams, nors daugelis patogeniškų bakterijų jau yra įgiję atsparumą. NO taip pat naudingas gydantis apsinuodijus parakvatu (piktžolių naikinimo chemikalas).
Pritaikymas technikoje
Nors tiesioginis NO panaudojimas yra santykinai mažas, jis pagaminamas dideliais kiekiais azoto rūgšties iš amoniako sintezėje (Ostvaldo procesas). Naudojamas puslaidininkių pramonės procesuose. Gali būti naudojamas polimerų paviršiaus radikalams aptikti.
NO aplinkoje
Termodinaminiu požiūriu, NO yra nestabilus, linkęs virsti į O2 ir N2, nors be katalizatorių tokia reakcija yra labai lėta. Norint susintetinti NO iš molekulinio azoto bei deguonies, reikalingos labai aukštos temperatūros, virš 1000 °C (endoterminė reakcija). Pagrindinis natūralus azoto monoksido šaltinis atmosferoje yra žaibas. Vidinio degimo variklių naudojimas smarkiai padidina šio junginio kiekius aplinkoje (viena iš automobilių katalizatorių funkcijų yra paversti NO į deguonį ir azotą).
Azoto monoksidui (taip pat ir kitiems azoto oksidams) esant ore ir reaguojant su drėgme, gali susiformuoti azoto rūgštis, kuri patenka į kritulius (rūgštusis lietus). NO taip pat naikina stratosferos ozono sluoksnį.
Reakcijos
Esant deguoniui, NO virsta NO2:
Vandenyje NO reguoja su deguonimi ir vandeniu, susiformuojant HNO2, manoma, kad vyksta tokia reakcija:
NO reaguoja su fluoru, chloru ir bromu, susiformuojant nitrozilo halidams, pvz., nitrozilo chloridui. Gali reaguoti taip pat su jodu, tačiau pastarasis junginys labai trumpalaikis (nestabilus).
Gamyba
Pramonėje gaminama oksiduojant amoniaką 750–900 °C (paprastai 850 °C) temperatūroje, naudojant platiną kaip katalizatorių:
Nekatalizuojama O2 ir N2 reakcija, kuriai reikalinga aukšta temperatūra (kaip žaibo) nėra paplitusi pramonėje:
Abakano kalnagūbris
Abakano kalnagūbris  – kalnagūbris esantis Rytų Sibiro pietvakarinėje dalyje, patenkantis į Vakarų Sajano sudėtį. Didžioji dalis plyti Chakasijoje, patenka į Kemerovo sritį ir Altajaus Respubliką. Kalnagūbris yra Kuznecko Alatau aukštumų tęsinys, pietuose susijungiantis su Korbu kalnagūbriu Altajuje. Klimatas – kontinentinis, su šalta, snieginga žiema ir gana šiltomis vasaromis. Kalnuotoje kalnagūbrio dalyje per metus iškrenta iki 1500 mm kritulių. Kai kuriuose golcuose sniegas išbūna visą vasarą.
Abakanas iš šiaurės rytų į pietvakarius driekiasi apie 300 km. Vidutinis aukštis – 1400–1700 m virš jūros lygio. Aukščiausias taškas – 1984 m (bevardė Čočeko kalnagūbrio viršūnė). Antra pagal aukštį viršūnė – Didysis Atalykas (1900 m). Kitos reikšmingesnės viršūnės – Didžioji Koltaiga (1883 m), Mažoji Koltaiga (1770 m).
Turizmas
Abakano kalnagūbryje nėra išsiskiriančių viršūnių ir kalnų perėjų. Aukščiausi kalnagūbrio taškai įtraukti į 2-3 sudėtingumo kategorijos pėsčiųjų ir slidininkų maršrutus. 4 kategorijos pėsčiųjų maršrutai dažnai baigiasi plaukimu Abakano upe ir jos intakais. Abakano kalnagūbris dažnai lankomas vandens turistų, nes jį kerta trumpiausias maršrutas nuo Teleckojės ežero iki Didžiojo Abakano aukštupio.
Poliarchija
Poliarchija – daugelio žmonių, nepriklausomai nuo jų socialinės padėties, valdžia. Politinė sistema, kurioje valdžia yra paskirstyta (nesukoncentruota).
Terminas atsirado kaip nepasitenkinimo demokratijos terminu, kuris turėjo per daug reikšmių ir naudotas įvairiuose kontekstuose, rezultatas. Terminas paprastai naudojamas apibūdinti šiuolaikines Vakarų demokratijas. Termino autorius Robertas Dalas.
Chrizoberilas
Chrizoberilas – oksidų klasės mineralas, berilo aliuminio oksidas BeAl2O4.
Šis mineralas žinomas seniai, nors pavadinimą gavo tik 1981 metais. Chrizoberilo spalva būna gelsva, ruda, raudona, violetinė. Įvairius atspalvius suteikia geležies ir chromo priemaišos. Taip pat pasitaiko ir bespalvių chrizoberilo atmainų. Patys brangiausi chrizoberilai turi katės akies efektą. Šie chrizoberilai vadinami cimofanais. Kita chrizoberilo atmaina yra aleksandritas. Šie akmenys padirbinėjami seniai ir dažnai. Ypač dažnai sutinkamas sintetinis chrizoberilas.
Radimvietės
Chrizoberilai kasami Madagaskare ir Šri Lankoje.
Piliakiemiai
Piliakiemiai – kaimas Molėtų rajono savivaldybės pietvakariuose, 4 km nuo Giedraičių.
Istorija
Kaimas minimas 1775 m. Giedraičių bažnyčios mirusiųjų metrikų knygoje.
Pilkasis baltikas
Pilkasis baltikas – baltikinių (Tricholomataceae) šeimos, baltikų (Tricholoma) genties grybų rūšis.
Spygliuočių, ypač pušynai, mišrieji miškai. Antra vasaros pusė, ruduo. Kepurėlė pilkos, rusvai pilkos spalvos, lakšteliai ir kotas balsvi.
Vaisiakūniai nedideli. Kepurėlė 3–5 cm skersmens, jauna - kūgiška, vėliau - iškiliai paplokščia, su gūbreliu, labai plaušuota, žvyneliuota, pilka, rusvai pilka, pelės pilkumo. Lakšteliai tankūs, balti, pilkšvi, priaugtiniai. Kotas 3–5×0,5–1 cm, vienodo storio, baltas, pilkas, plaušuotas. Trama plona, balta, nestipraus miltų kvapo, nekarti. Sporos 5–8×4–5 μm.
Būdingi požymiai: vaisiakūniai smulkesni nei raibojo baltiko, trama balta. Abi rūšys labai panašios, sunkiai atskiriamos.
Auga grupėmis. Valgomas, skanus grybas. Labai dažnas.
Literatūra
Lietuvos grybų atlasas, Vincentas Urbonas, Kaunas, Lututė, 2007, ISBN 978-9955-692-59-1, 150 psl.
Grand Terkas
Grand Terkas  – sala Vest Indijoje, Terkso ir Kaikoso teritorijoje, didžiausia Terkso salų grupėje. Plotas 18 km². Saloje gyvena apie 3,7 tūkst. gyventojų. Čia įsikūrusi Terkso ir Kaikoso salų sostinė Kobern Taunas. Yra oro uostas.
Pavadintas pagal saloje augančius, Turko kepurę primenančius kaktusus (Melocactus).
Asketizmas
Asketizmas, askezė ( iš ασκεω askeo – „lavintis, stropiai dirbti“) – etinė žmogaus pozicija, dėl įvairių priežasčių, sąmoningai atsisakant malonumų. Paprastai susijęs su dvasine praktika (vienuolyste, atsiskyrimu, taip pat koncentracija ir meditacija), nors pasitaiko atvejų, kai asketizmą nulemia filosofinės pažiūros arba tiesiog auklėjimas (nors pats asmuo gali būti visiškai nereligingas).
Religinis asketizmas
Dėl religinių idealų visiškai atsisakoma kūno ir nereliginių malonumų. Pasireiškia kūno marinimu, maldomis, plakimusi, kartais net nukryžiavimu.
Asketizmą propagavo dauguma misterinių kultų, tokių kaip Mitros, Ačio, Kibelės, taip pat kai kurios senovės Graikijos filosofinės mokyklos: pitagoriečiai, orfikai, cinikai, stoikai. Taip pat paplitęs didesnėse religijose: hinduizme, budizme, džainizme, judaizme, krikščionybėje.
Viena asketizmo pasireiškimo formų yra vienuolynai.
Asketizmo problemas nagrinėja – asketika.
Žakaimė
Žakaimė – kaimas Šilalės rajono savivaldybėje, 3 km į rytus nuo Upynos, ryčiau Agluonos ištakų, prie pat Tauragės ir Šilalės rajonų ribos.
Mėsmusės
Mėsmusės (Calliphoridae) – dvisparnių (Diptera) vabzdžių šeima.
Tai gana didelės, tvirto sudėjimo musės, dažniausiai metališkos ar blizgančios spalvos. Plačiai paplitusios visame pasaulyje. Gana didelė jų dalis yra sinantropinės, neretai žmogui sukeliančios problemų įvairiose srityse. Plačiai paplitusios mėlynosios (Calliphora) ir žaliosios (Lucilia) mėsmusės.
Labai vislios: vienu kartu patelė padeda 50–400 kiaušinių. Per sezoną viena musė deda 4–5 kartus. Lervos paprastai vystosi gyvūnų lavonuose, mėsos atliekose, fekalijose, rečiau gyvūnų mėšle bei buitinėse atliekose. Prieš virsdamos lėliuke, lervos migruoja tolyn nuo mitybinio substrato ir užsikasa į žemę apie 10 cm. Žiemoja lėliukės arba suaugėlio stadijoje.
Suaugėliai neretai perneša mikrobus ir helmintų kiaušinius, be to, kai kurios gali dėti kiaušinius į atviras žaizdas ir sukelti fakultatyvines miazes, bet ši savybė jau yra panaudojama ir medicinoje – žaizdoms gydyti.
Naujieji Verkiai
Naujieji Verkiai – Vilniaus miesto dalis, esanti Verkių seniūnijoje, į šiaurės rytus nuo Verkių, 9 km į šiaurę nuo miesto centro. Yra elektrinė, parduotuvė, vaikų darželis. Naujuosius Verkius aptarnauja 35 ir 65 maršrutų autobusai (Vaikų darželio, Naujųjų Verkių st.).
Geografija
Naujieji Verkiai šiaurėje ribojasi su Krempliais, rytuose ir pietuose su Staviškėmis („Verkių“ sodais), iš vakarų supa Verkių miškas. Pro Naujuosius Verkius giliu slėniu teka Turniškių upelis, kiek tolėliau šiaurėje įtekantis į Riešę. Telkšo Naujųjų Verkių ežeras, yra keletas apleistų tvenkinių.
Naujieji Verkiai patenka į Verkių regioninį parką.
Istorija
1836 m. buvo įkurtas Naujųjų Verkių popieriaus fabrikas (1847 m. jame dirbo 43 darbininkai). 1850 ir 1912 m. fabrikas smarkiai nukentėjo nuo gaisrų. 1905 ir 1914 m. fabriko darbininkai rengė streikus prieš carinę valdžią. Lenkų okupacijos metais jis dirbo su pertrūkiais, o II pasaulinio karo metu vokiečiai dalį įrangos išsivežė. 1953 m. fabrikas restauruotas.
Gyventojai
1905 m. Riešės valsčiaus Naujųjų Verkių gyvenvietėje (Švarco valda) gyveno 52 žmonės.
Dauguma žmonių atsikėlė į Naujuosius Verkius vėlyvuoju sovietmečiu pastačius gamyklas. Dauguma gyventojų lietuviai. Taip pat gyvena nemažai lenkų. Likusieji gyventojai – rusai, gudai.
Turtuolis, vargšas...(filmas)
Turtuolis, vargšas… – 1984 m. Lietuvos kino studijoje pagal Irvino Šo (Irwin Shaw, g. 1913, JAV – m. 1984, Šveicarija) romaną sukurtas keturių serijų filmas apie vokiečių emigranto šeimos gyvenimą JAV nuo 1945 m. iki šių dienų.
Kęstutis Stoškus
Kęstutis Stoškus (1951 m. kovo 13 d. Dūdlaukyje) – fotografas, muziejininkas.
Biografija
Gimė 1951 m. kovo 13 d. Dūdlaukyje. 1973 m. baigė Vilniaus universitetą, Pramonės ekonomikos fakultetą. Nuo 1994 m. dirba Lietuvos nacionaliniame muziejuje. Nuo 2000 m. Lietuvos fotomenininkų sąjungos narys, 2005 m. suteiktas meno kūrėjo statusas. Daugiausiai fotografuoja Vilniaus architektūrą, dalyvauja parodose Lietuvoje ir užsienyje. Kūrinių yra privačiose kolekcijose Lietuvoje ir užsienyje.
Verbūnų mokykla
Šiaulių rajono Verbūnų pagrindinė mokykla – buvusi dieninė, savarankiško mokymosi bendrojo lavinimo mokykla Šiaulių raj., Verbūnuose, Radvilų g. 3, vykdžiusi pradinio, pagrindinio ir papildomo ugdymo programas. Įstaigos kodas 190077392.
Istorija
Verbūnų pagrindinė mokykla įkurta 1922 m. buvusiame Naryškino dvaro sandėlyje. 1950 m. atidaryta septynmetė mokykla, 1951 m. rudenį – aštuonmetė. Vėliau sumažėjus mokinių skaičiui, mokykla tapo pradine. 1982 m. rugsėjo 1 d. duris atvėrė nauja dviejų aukštų aštuonmetė mokykla. Į naująją mokyklą susirinko 140 mokinių, daugiausia iš Verbūnų, Luponių, Žiogų, Epušėlių, Maniušių, Radvilių kaimų. Mokykla tuo metu naudojosi kolūkio „Gegužės 9-oji“ sporto sale, kitais metais buvo atidarytas 25 metrų ilgio baseinas. Prie mokyklos įrengtas stadionas, sporto aikštynas, teniso kortai. Mokykla buvo aprūpinta naujais baldais, suolais, spintomis, technine aparatūra.
XXI a. pradžioje mokykla tapo daugiafunkciu centru, o 2019 m. uždaryta.
Piteo
Piteo (SV Piteå, vietiniu dialektu – Pite) – miestas šiaurės Švedijoje. Mieste gyvena 22 500 gyventojų, viso Piteo savivaldybėje (švediškai – Piteå kommun) gyvena 40 800 gyventojų.
Geografija
Piteo savivaldybė užima didelį plotą, ji yra į šiaurę nuo Piteo upės, šalia Botnijos įlankos. Didelę dalį Piteo savivaldybės sudaro salynas. Tai yra viena iš priežasčių, kodėl ši vieta vasarą ir žiemą yra labai populiari tarp turistų. Čia yra labai aukštos kokybės smėlėtas paplūdimys, kuris yra vadinamas šiaurės rivjera. Gamta labai patraukli žvejams, taip pat pasivaikščiojimams gamtoje.
Rekursija
thumb|200px|Arbatos pakelis, ant kurio pavaizduotas toks pats arbatos pakelis, ant kurio aišku pavaizduotas ir vėl tas pats arbatos pakelis ... (begalinė rekursija) Rekursija yra funkcijos atkartojimas. Funkcija arba procedūra gali kreiptis į save pačią ir tuo pačiu atkartoti savo pačios veiksmus vėl nuo pradžios, tik su kitais parametrais. Šis atkartojimas vadinamas rekursija. Funkcijos kuriose yra kreipinių į jas pačias, vadinamos rekursinėmis.
Piteo
Istorija
Piteo gavo miesto teises 1621 m. gegužės 12 d. 1666 m. liepą visas miestas sudegė. Jis buvo atsatytas XVII amžiuje. Vienintelis išlikęs pastatas iš to laikotarpio yra miesto bažnyčia, kadangi miestas buvo sugriautas 1721 m. kariaujant su Rusija.
Gyventojų skaičius ėmė stipriai augti XIX amžiuje. 1870–1920 m. mieste gyveno apie 2 500 gyventojų.
Rekursija
Rekursinis funkcijos apibrėžimas
Pavyzdžiui, faktorialą galima apibrėžti kaip sandaugą:
arba, rekursiniu būdu:
Programavime tai užrašoma funcija, kurioje yra kreipinys į ją pačią:
„Laipiojimo po medį“ uždaviniai
Rekursija gerai tinka įvairiems „laipiojimo po medį“ algoritmas, kuomet kiekviename žingsnyje bandomi įvairūs variantai, kiekvienam variantui rekursiniu būdu kreipiantis į sprendimo ieškančią funkciją. Ši funkcija grąžina arba „sprendimas rastas“ arba „sprendimas nerastas“. Šiuo atveju rekursinėje funkcijoje paprastai būna keletas kreipinių į save pačią, po vieną kiekvienam bandomam kelio tęsiniui.
Sužinojus jog nueita klaidingu keliu (galimų tolimesnių žingsnių nebėra, o sprendimas irgi nerastas), daromas tiktai vienas žingsnis atgal ir iš čia vėl bandome eiti kitaip. Jei visi variantai jau mėginti, žengiamas dar vienas žingsnis atgal ir t. t., kol pasiekiamas taškas, iš kurio veda bent vienas dar neišbandytas kelias. Jei taip galop sugrįžtama į pradinę uždavinio padėtį, sprendimo nėra.
Įprastiniai tokio tip uždaviniai yra kelio paieška labirinte, lentos apėjimas šachmatų žirgu, šachmatų figūrų išdėstymas lentoje taip, kad būtų tenkinamos tam tikros sąlygos kiti uždaviniai, kurie dėl sprendimo paieškos sudėtingumo dažnai pateikiami kaip galvosūkiai.
Rekursija ir ciklas
Bet kokiai programai užrašyti pakanka trijų valdymo struktūrų: sakinių sekos, sąlyginio sakinio ir ciklo. Tačiau galimas ir kitas trejetas: sakinių seka, sąlyginis sakinys ir rekursiją. Kadangi rekursija yra abstraktesnė už ciklą, ją labiau mėgsta teoretikai. Ciklus labiau vertina praktikai, nes juose konkrečiau nurodoma veiksmų atlikimo tvarka. Programos su ciklais yra ekonomiškesnės negu tuos pačius veiksmus aprašančios rekursinės programos, nes kiekvieną kartą funkcijai kreipiantis į save pačią tenka ir vėl išskirti atmintį ten esantiems kintamiesiems bei perduodamiems parametrams. Ciklo pakartojimui papildoma atmintis nebūtina.
Teoriškai kiekvieną rekursiją galima pakeisti ciklu, ir atvirkščiai.
Veja (žurnalas)
Veja – literatūros, meno ir kultūros laikraštis, žurnalas, leistas 1919–1920 m. Kaune.
Istorija
Ėjo dukart per mėnesį. Leido „Vejos“ bendrovė. Spausdino Valstybės spaustuvė Kaune. Išėjo 3 numeriai.
Bendradarbiavo Vytautas Bičiūnas, Liudas Gira, Faustas Kirša, Antanas Kriščiukaitis-Aišbė, J. Mikuckis, Antanas Sutkus, Kazys Šimonis, Mykolas Vaitkus, Adomas Varnas ir kt.
Redagavo Kazys Binkis, Antanas Vienuolis.
Fondo palyginamasis indeksas
Fondo palyginamasis indeksas – rodiklis, su kuriuo lyginami investicijų fondų veiklos rezultatai. Pavyzdžiui, akcijų investicijų fondo vieneto vertės pokytis turėtų būti lyginamas su atitinkamos rinkos akcijų indeksu. Fondų valdytojai lyginamuosius indeksus pasirenka atsižvelgdami į fondo rūšį, investavimo strategiją, tikslus, geografinį ir sektorinį investicijų paskirstymą. Būtent palyginamasis indeksas parodo, kaip keičiasi investicinė fondo aplinka, kurioje jis veikia.
Vėliava (laikraštis)
Vėliava – visuomenės laikraštis, leistas nuo 1938 m. spalio 29 d. iki 1940 m. vasario pabaigos Kaune, Kęstučio g. 14 kartą per savaitę.
Istorija
Ėjo vietoje laikraščio „Vakarų vėtra“. Leido Jurgis Macelis. Spausdino Kauno spaustuvė.
Tauragės Aušros progimnazija
Tauragės „Aušros“ progimnazija – dieninė, savarankiško mokymosi bendrojo lavinimo mokykla Tauragėje, Aerodromo g. 6, vykdanti priešmokyklinio, pradinio, pagrindinio ir papildomo ugdymo programas lietuvių kalba. Įstaigos kodas 190469094. Steigėjas Tauragės rajono savivaldybės taryba.
2018 m. pasaulio sportinio šaudymo čempionatas
2018 m. pasaulio sportinio šaudymo čempionatas – 52-asis geriausių pasaulio sportinio šaudymo sportininkų čempionatas, kuris vyko rugsėjo 2 d. – rugsėjo 14 d. Pietų Korėjos mieste Čangvone.
Vėliava (laikraštis)
Istorija
Spausdino naujausias savaitės žinias, korespondentų pranešimus, Lietuvos ir pasaulio naujienas, grožinės literatūros kūrinius; turėjo skyrelį „Moteris šeimoje“; skelbė radijo programas.
Redagavo Pranas Virakas.
Juozas Grikienis
Juozas Grikienis (g. 1927 m. kovo 6 d. Sriubiškiuose, Pandėlio valsčius, Rokiškio apskritis) – Lietuvos filologas, fotožurnalistas.
Biografija
1952 m. baigė Vilniaus universiteto Istorijos–filologijos fakulteto klasikinės filologijos (sen. graikų ir lotynų kalbų) specialybę.
Nuo 1953 m. žurnalo „Tarybinė moteris“ fotokorespondentas, dirbo žurnalo „Jaunimo gretos“ redakcijoje, vėliau žurnalų „Mokslas ir gyvenimas“, „Kultūros barai“ fotokorespondentas, fotografas bei iliustracijų skyriaus vadovas. Bendradarbiavo žurnale „Katalikų pasaulis“, „Naujasis židinys-Aidai“, kituose leidiniuose. Fotografijos darbų paskelbė įvairiuose rinkiniuose ir albumuose, demonstravo parodose šalyje ir užsienyje.
2018 m. pasaulio sportinio šaudymo čempionatas
Pasaulio rekordai
Pasaulio rekordai pasiekti čempionato metu:
Olimpinės kvotos
2018 m. pasaulio čempionate išdalintos pirmosios olimpinės kvotos į 2020 m. vasaros olimpines žaidynes. Individualiuose rungtyse pakvietimą gavo pirmas keturias vietas užėmę sportininkai, o mišrių porų rungtyse - pirmos dvi šalys.
Kvotų suvestinė:
Tauragės Aušros progimnazija
Filialas: Tauragės „Aušros“ vidurinės mokyklos Norkaičių skyrius.
Istorija
1990 m. rugpjūčio 1 d. buvusio miesto politechnikumo pastate – Tauragės pilyje atidaryta Tauragės 6-oji vidurinė mokykla. 1993 m. mokykla išsikėlė į naują (nebaigtą statyti) pastatą naujame miesto Aerodromo mikrorajone. 1993 m. rugsėjo 1 d. vyko pirmoji rugsėjo šventė naujame mokyklos pastate. 1996 m. spalio 16 d. mokyklai suteiktas „Aušros“ vidurinės mokyklos vardas. 2006 m. reorganizuota į pagrindinę mokyklą.