cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Ilgo plauko istorija
Siužetas
Vienas saulės lašelis nukrenta į žemę ir tampa auksine gėle, turinčia magiškų savybių. Sena ragana vardu Gotel atranda gėlę ir slepia jos gydomąsias savybes, kad galėtų išlaikyti savo jaunystę šimtus metų. Šalia esančioje karalystėje nėščia karalienė mirtinai suserga, taip priversdama karalių ieškoti mistinio augalo. Nepaisant raganos pastangų slėpti gėlę, augalą suranda, iškasa ir sugirdo ligonei kaip vaistus. Vaistai pagydo karalienę, tačiau turi ir šalutinį efektą – princesė gimsta turėdama labai ilgus auksinius plaukus, kuriuose gausu stulbinančių gydomųjų savybių. Ragana, norėdama atsiimti savo nemirtingumą, įsilaužia į karališkąjį lopšelį ruošdamasi nusikirpti kuokštelį princesės plaukų, tačiau paaiškėja, kad nukirpti plaukai praranda savo stebuklingąsias savybes. Taigi ji pagrobia princesę, suteikia jai Auksaplaukės vardą ir augina kaip savo dukterį nuošaliame bokšte. Karalius bei karalienė, pagerbdami savo prarastą dukterį, kasmet per jos gimtadienį paleidžia į dangų klajojančius žibintus, taip tikėdami, kad juos pamačiusi, princesė ras kelią namo.
Lietuvos didžiojo kunigaikščio Gedimino ordino Riterio kryžius
Lietuvos didžiojo kunigaikščio Gedimino ordino šventė yra Vasario 16-oji – Lietuvos valstybės atkūrimo diena.
Ilgo plauko istorija
Siužetas
Aštuonioliktojo gimtadienio proga Auksaplaukė nesėkmingai paprašo motinos Gotel leidimo išeiti iš bokšto ir pamatyti, iš kur atkeliauja nakties žibintai. Tuo pat metu Flinas Raideris su Stabingtonų broliais pavagia prarastosios princesės tiarą. Besivydamas vagį, Maksimas, sargybos kapitono žirgas, atsiskiria nuo savo raitelio, tačiau tęsia paieškas vienas. Flinas pergudrauja savo bendrininkus, pasiima tiarą ir atsitiktinai užtinka Auksaplaukės bokštą. Jis užkopia į tvirtovę, tačiau ten Auksaplaukė parbloškia jį keptuve, taip atimdama plėšikui sąmonę ir paslepia jį spintoje. Kai ragana sugrįžta, Auksaplaukė nori parodyti jai belaisvį, kad galėtų įtikinti, jog yra pajėgi susitvarkyti su pasauliu, esančiu už jos bokšto sienų. Tačiau ragana neleidžia jai pabaigti minties, griežtai nukirsdama, jog Auksaplaukė niekada nepaliks šios tvirtovės. Taigi vietoj to, mergina Gotel paprašo specialių dažų, kurių ingredientams gauti prireikia trijų dienų kelionės. Ragana išvyksta ir Auksaplaukė skuba išlaisvinti Fliną iš spintos. Ji suriša vaikiną savo plaukais ir paskelbia, jog grąžins jam tiarą tik tuo atveju, jeigu jis ją nuves ten, iš kur skrenda žibintai. Po ilgų ginčų, Flinas sutinka. Kelionės metu jis ją nusiveda į užeigą „Puotnuosis ančiukas“, kurioje pilna galų banditų, taip tikėdamasis ją išgąsdinti bei priversti atsisakyti šios kelionės. Tačiau Auksaplaukė sužavi banditus, nes ji įkvepia juos siekti savo svajonių.
Lietuvos didžiojo kunigaikščio Gedimino ordino Riterio kryžius
Istorija
Lietuvos Didžiojo Kunigaikščio Gedimino vardu pavadintas ordinas įsteigtas 1927 m. gruodžio 9 d. ministro pirmininko Augustino Voldemaro iniciatyva. Pirmuosius ordino ženklus sukūrė dailininkas Andrius Lopuchinas. 1929 m. ordiną šiek tiek sumodernino Jonas Buračas. 1928–1930 m. buvo keturių, vėliau penkių laipsnių. Gamino Šveicarijos firma „Huguenin Frères de Le Locle“, kaspinus audė Danijos firma „Morch and Sons“.
Ilgo plauko istorija
Siužetas
Mama Gotel anksti sugrįžta į bokštą – Auksaplaukė dingusi, tačiau ragana suranda tiarą. Ji susijungia su Stabingtonų broliais tam, kad galėtų grąžinti Auksaplaukę namo, o broliai galėtų atkeršyti Flinui. Tuo tarpu sargyba įsiveržia į smuklę ir vejasi Auksaplaukę bei Fliną iki užtvankos, kuri sugriūva. Duetas yra užspendžiamas tamsioje apsemtoje oloje. Manydamas, kad tuoj mirs, Flinas prisipažįsta, kad jo tikras vardas yra Eugenijus Ficherbertas. Savo ruožtu Auksaplaukė prisipažįsta, kad jos plaukai švyti, kai ji dainuoja, iškart suvokdama kad jie gali tai panaudoti ieškodami išėjimo iš olos. Jau išsigelbėjus, Auksaplaukė magiška savo plaukų galia išgydo sužeistą Flino ranką. Vaikinas papasakoja Auksaplaukei, kad yra našlaitis, svajojęs būti panašus į knygos herojų, iš kurio ir pasiėmė šį vardą. Auksaplaukė prisipažįsta, kad jai daug labiau patinka Eugenijus negu Flinas. Kai Flinas išeina rinkti malkų, Gotel prisistato merginai ir bando įrodyti, kad pastaroji Flinui visai nerūpi. Kad tuo įsitikintų, ragana duoda jai tiarą, pasiūlydama ją perduoti savo palydovui. Kitą rytą prisistato Maksimas, sargybos žirgas, pasiruošęs pulti Fliną, tačiau Auksaplaukė sugeba susidraugauti su žirgu ir įtikina jį prisidėti prie jų dueto. Trise jie atvyksta į karalystę, Flinas aprodo princesei miestą ir vakare nusiveda ją žiūrėti žibintų. Auksaplaukė perduoda Flinui tiarą. Šią akimirką vaikinas supranta, kad mergina jam yra kur kas svarbesnė, ir išlipa į krantą, kad galėtų savo sėbrams atiduoti tiarą. Tačiau broliai nokautuoja savo buvusį bendrininką, pririša jį prie valties vairo ir paleidžia valtį ežeru. Auksaplaukei pasirodžius krante, broliai tvirtina, kad Flinas išdavė merginą, nes jie visi bandė ją pagrobti dėl magiškųjų savybių, kurių turi jos plaukai. Tuo metu pasirodo Gotel, išduoda savo trumpalaikius sėbrus ir išgelbėja merginą iš jų nagų, nusitempdama atgal į bokštą. Tačiau Auksaplaukė savo nuotykių mieste nepamiršta, ir vieną akimirką ji staiga supranta, jog yra prarastoji princesė. Tai suvokusi, mergina bando pabėgti iš bokšto. Tuo tarpu Flinas yra suimamas ir nuteisiamas mirti, tačiau jį išgelbėja Maksimas bei galų banditai, sutikti užeigoje. Flinas skuodžia pas Auksaplaukę, užkopia į bokštą ir randą ją surištą bei užkimšta burna. Ragana Gotel sužeidžia Fliną iš užnugario ir ruošiasi besigrumiančią merginą pastumti ten, kur ji negalės pasiekti savo gelbėtojo. Auksaplaukė paprašo Gotel kad leistų jai pagydyti Fliną. Ragana sutinka, tačiau merginai nespėjus prisiliesti prie Flino, jis nukerpa Auksaplaukės plaukus, kurie tuoj pat tampa rudi, ir praranda savo magišką galią, taip priversdami Gotel žaibišku greičiu senti. Iš to siaubo ragana traukiasi į kambario gilumą, tačiau tai baigiasi tuo, jog ji iškrenta pro langą ir tampa dulke. Sutelkdamas paskutines jėgas, Flinas prisipažįsta mylįs Auksaplaukę. Mergina rauda, ir paaiškėja, jog jos ašaros turi magiškųjų galių, kurios atgaivina mylimąjį. Laimingi, kartu jie sugrįžta į karalystę, Auksaplaukė susivienija su karaliumi ir karaliene. Filmo pabaigoje Flinas pasakoja, kad jis susigrąžino savo senąjį vardą ir jie su Auksaplauke susižadėjo bei susituokė.
Čumyšas
Čumyšas  – upė Rusijoje, Kemerovo srityje ir Altajaus krašte; Obės dešinysis intakas. Išteka iš Salairo kalvagūbrio dvejomis ištakomis – Kara Čumyšu ir Tom Čumyšu. Aukštupyje teka į pietus, vaga slenkstėta. Vėliau teka šiaurės vakarų, vakarų kryptimi per Bijos-Čumyšo aukštumą, kur upės tėkmė gan lėta, o vaga labai vingiuota. Žemupyje skaidosi į dvi atšakas, įteka į Obę 88 km į vakarus nuo Barnaulo.
Lietuvos didžiojo kunigaikščio Gedimino ordino Riterio kryžius
Istorija
1928–1940 m. penktojo laipsnio Didžiojo Lietuvos Kunigaikščio Gedimino ordinu apdovanota 852 žmonės, tarp jų 68 užsieniečiai.
Ilgo plauko istorija
Veikėjai
400px|right|thumb|„Ilgo plauko istorijos“ veikėjai
Lietuvos didžiojo kunigaikščio Gedimino ordino Riterio kryžius
Istorija
Atkurtas 1991 m. vasario 15 d. Lietuvos Aukščiausiosios Tarybos – Atkuriamojo Seimo sprendimu. Aukštesniųjų laipsnių ordino ženklus gamina Lietuvos monetų kalykla. 1994 m. Lietuvos didžiojo kunigaikščio Gedimino ordino žemesniųjų laipsnių ženklus gamino Vilniaus kombinatas „Dailė“, vėliau jų gamybą perėmė Lietuvos monetų kalykla. Iki 1996 m. ordino kaspinus gamino Lietuvos tekstilės institutas, dabar – „Morch and Sons“.
Čumyšas
Didžiausi intakai:
Upė laivybai tinkama 196 km nuo žiočių ruože (iki Zacharovo prieplaukos). Prie Čumyšo įsikūręs Zarinsko miestas.
Lietuvos didžiojo kunigaikščio Gedimino ordino Riterio kryžius
Aprašas
Riterio kryžių sudaro:
Ordino ženklai numeruojami. Apdovanojimo ženklo numeris įrašomas į apdovanotam asmeniui įteikiamą ordino diplomą. Ordinais apdovanojama nuosekliai – pradedant nuo žemiausio laipsnio: Riterio, Karininko, Komandoro, Komandoro didžiuoju ir Didžiuoju kryžiais.
Kandidatus apdovanoti ordinu teikia: Seimo Pirmininkas ir jo pavaduotojai, Ministras Pirmininkas, Vyriausybės nariai. Teikimai ordinų kancleriui pristatomi ne vėliau kaip prieš du mėnesius iki apdovanojimo dienos. Juose pateikiama kiekvieno kandidato biografija, nuopelnų aprašymas, duomenys apie ankstesnius valstybės apdovanojimus, nurodymas, kokiam apdovanojimui pristatoma, taip pat asmens tapatybę patvirtinančio dokumento kopija.
Lietuvos didžiojo kunigaikščio Gedimino ordino Riterio kryžius segamas ant 32 mm kaspinėlio kairėje krūtinės pusėje.
Ordino kavalieriai
Iki 2006 m. gruodžio 12 d. Lietuvos didžiojo kunigaikščio Gedimino ordino Riterio kryžiumi buvo apdovanoti 589 asmenys. Pirmieji 33, apdovanoti iki 1996 m. sausio 1 d.:
Ilgo plauko istorija
Veikėjai
Nekalbantys veikėjai yra Paskalis, Auksaplaukės naminis chameleonas, ir Maksimas, rūmų sargybos kapitono žirgas. Abu šiuos veikėjus įgarsino Frank Welker. Kiti nekalbantys personažai yra karalius ir karalienė, Ulfas, banditas-mimas.
Produkcija
„Ilgo plauko istorija“ buvo kuriama šešerius metus ir kainavo daugiau nei 260 mln. JAV dol. Iš pradžių, 2007 m. balandį buvo paskelbta, kad filmą režisuos Glen Keane kartu su Annie apdovanojimui nominuotu animatoriumi bei kadruočių dailininku Dean Wellins. 2008 m. spalio 9 d. buvo paskelbta, kad Keane ir Wellins nusišalino nuo režisierių pareigų ir buvo pakeisti režisieriumi Byron Howard bei kadruočių dailininku Nathan Greno, kurie taip pat kūrė 2008 m. „Disney“ pilnametražį animacinį filmą „Boltas“. Keane liko vykdančiuoju prodiuseriu bei animacijos konsultantu, o Wellins toliau kūrė kitus trumpo bei pilno metro filmus.
Ginčai dėl pavadinimo
thumb|left|150px|Filmo plakatas, kuriame dėmesys skiriamas ir Auksaplaukei, ir Flinui Raideriui Kai tik buvo pradėtas kurti, filmas buvo reklamuojamas kaip „Nesusipynusi Auksaplaukė“ (Rapunzel Unbraided), vėliau sutrumpintas iki „Auksaplaukės“. Prieš tai pasirodęs „Disney“ filmas, „Princesė ir varlius“, sukurtas 2009 m., nors ir buvo palankiai priimtas kritikų ir uždirbo beveik 270 mln. JAV dol., nebuvo toks sėkmingas, kokio tikėtasi. „Disney“ išreiškė mintį, kad filme išryškinamos princesės galbūt galėjo atbaidyti berniukus nuo filmo žiūrėjimo. Taigi siekdami, kad ši animacija būtų labiau orientuota į abi lytis, „Disney“ pakeitė filmo pavadinimą iš „Auksaplaukės“ į „Ilgo plauko istoriją“, tuo pat metu pabrėždami Fliną Raiderį, kuris taip pat yra ryškus filmo personažas. „Disney“ buvo kritikuoti, kad pasinaudodami marketingo strategija, perdirbo klasikinę istoriją. Floyd Norman, ankstesnysis „Disney“ bei „Pixar“ animatorius bei kadruočių dailininkas, teigė, „Mintis pakeisti klasikinės istorijos pavadinimą iš „Auksplaukės“ į „Ilgo plauko istoriją“ yra daugiau nei kvaila. Aš esu tikras, jie nieko nelaimės, išskyrus tai, kad publika ims juos matyti kaip beviltiškai bandančius surasti auditoriją.“
Justin Chang iš „Variety“ žurnalo palygino tai su filmo „Mažoji undinėlė“ pakeitimu į „Ištraukta į krantą“ (Beached). Rašydamas „San Francisco Chronicles“ blogui, Margot Magowan kaltino „Disney“ seksizmu, rašydama „Ar galite įsivaizduoti Disney pakeitusius filmo pavadinimą, tam, kad jie nerizikuotų išryškindami pagrindinį vyrišką personažą? Bjauru, kad tokia radikali lyties diskriminacija egzistuoja mažiausiems mūsų žmonėms – mažiems vaikams, kurie atkeliauja į šį pasaulį su didele vaizduote bei siekiais, didelėmis svajonėmis, kurios yra sutrypiamos kelių milijardierių, valdančių didžiules pramogų frančizes.“
Animacija
Filmas buvo sukurtas naudojant kompiuterinę animacija, nors buvo modeliuotas remiantis tradiciniais paveikslais, tapytais aliejiniais dažais. Rokoko laikų prancūzų tapytojo Jean-Honoré Fragonard paveikslai, ypač „Supynės“, buvo panaudoti kaip nuorodos filmo meniniam stiliui, kuris Keane buvo apibūdintas kaip „romantiškas bei prabangus“. Siekiant sukurti paveikslo įspūdį buvo panaudotas stilizuotas vaizdavimas (non-photorealistic rendering).
Glen Keane norėjo, kad filmas atrodytų kaip tradicinis, ranka pieštas „Disney“ filmas 3D formatu ir surengė seminarą, pavadintą The Best of Both Worlds, kur jis, kartu su 50-čia „Disney“ kompiuterinės bei tradicinės animacijos menininkų, sutelkė dėmesį į kiekvieno stiliaus privalumus bei trūkumus. Dėl kompiuterinių technologijų ribotumo, dauguma esminių animacijos principų, naudotų tradicinėje animacijoje, nebuvo naudojami kompiuterinės animacijos filmuose, tačiau technologinis progresas palengvino galimybę sujungti abu šiuos būdus, suderinant šių stilių stipriąsias puses. Keane kelis kartus konstatavo, jog jis bandė priversti kompiuterį „nusilenkti menininkui“, o ne menininkui derintis prie kompiuterio diktuojamo meninio stiliaus bei filmo vaizdo. Padarant kompiuterį „lanksčiu tarsi pieštukas“, Keane‘o vizija apie „trijų dimensijų piešinį“ atrodė pasiekiama, menininkui kontroliuojant technologijas. Dauguma būdų bei įrankių, kurių reikalavo Keane’as kurdamas šį filmą, neegzistavo, taigi „Disney“ turėjo pati juos sukurti. Keane sakė, „Nėra realistinių plaukų. Aš noriu įmantrių (luscious) plaukų, ir mes pamažu atrandame naujus būdus to pasiekti. Aš noriu įnešti šilumą bei intuityvų jausmą tarsi šis vaizdas butų ne sukurtas kompiuteriu, o pieštas ranka.“
Vienas iš pagrindinių tikslų animatoriams buvo sukurti judesį, kuris atkartotų švelnų grakštumą ranka pieštų menų, kurie buvo ankstesniuose „Disney“ filmuose. Keane priskyrė Kyle Srawitz, „Disney“ 3D animatorių, kad padėtų sujungti CGI su tradiciniu, ranka pieštu stiliumi. Jis paėmė namą iš „Snieguolės ir septynių nykštukų“, perkurė jį, kad jis atrodytų tarsi suplotas piešinys, staiga pradėjęs judėti ir turintis dimensijas, taip pat išlaikęs visas švelnius, apvalius linkius, turintis akvarelės potėpius. Kyle padėjo mums gauti Fragonard tapytą merginos ant supynių vaizdą. Mes naudojame popaviršinę sklaidą (subsurface scattering) ir visapusį apšvietimą (global illumination) ir visas naujasias technikas, kad sėkmingai sukurtume įtikinančius žmogiškus veikėjus bei turtingas vietoves. „
Egzistuojanti kompiuterinio sukurto vaizdo animacijos technologija ir toliau buvo sudėtinga: tikras iššūkis buvo animuotieji plaukai. Vyresnysis programinės įrangos inžinierius Kelly Ward praleido 6 metus kurdamas programas, kurios priverstų plaukus judėti taip, kaip nori kūrėjai. Net ir 2010 m. sausį, režisieriai dar nebuvo tikri ar Auksaplaukės plaukų ilgis bus toks, kokio reikia. Šios problemos išsisprendė tų pačių metų kovo mėnesį. Buvo patobulinta ir pritaikyta Dynamic Wires – animaciniam filmui „Boltas“ sukurta – plaukų simuliacijos programa. Kad plaukai įtikinamai plūduriuotų vandenyje ir įveiktų kitus iššūkius, buvo panaudota diskrečioji diferencialinė geometrija (discrete differiantial geometry), siekiant sukurti pageidaujamus efektus, taip išlaisvinant animatorius nuo kiekvienos specifinės užduoties atskiro atlikimo, kuris būtų užtrukęs ne minutes, o dienas.
Vietoj koncentravimosi į realizmą, 3D komanda panaudojo estetinį priėjimą. Robert Newman, filmo patarėjas stereoskopiniais klausimais, pasakė, jog „Naudojame ryškį artistiškiau nei bet kada, ir ne taip rūpinamės tiksliu ryškio perrašymu tarp kameros ir projektoriaus, nes mes tai interpretuojame.“ Kad tai padarytų, jie naudojo naują būdą, pavadinimu daugiaįranga (multi-rigging), kuris yra sukurtas kelių porų virtualių kamerų. Kiekviena pora yra naudojama individualiai kiekvienam atskiram elementui, kad pridėtų scenai ryškį, pvz., foną, pirmą planą ar veikėjus, nemontuojant to su kitomis poromis. Produkcijos etape šie sluoksnius sudėjus kartu, gautas rezultatas atrodo visiškai neįmanomas realiame pasaulyje, tačiau tai padėjo sukurti patrauklų vaizdą filmui.
Sukurti Fliną Raiderį buvo nelengva užduotis. Animatoriai surengė „karšto vyruko susirinkimą“, kuriame visos moterys, dalyvaujančios filmo kūrime pasakojo, kaip Flinas turėtų atrodyti. Kiekvienas žmogus turėjo įdėją, kas padėtų. Buvo pernelyg paprasta pavaizduoti jį kaip mačo ar gražuolį. Tai užtruko ilgai, tačiau galiausiai kūrėjai viską sudėjo į vieną piešinį.
Atributika
Kaip ir kitų naujausių „Walt Disney Animation Studios“ animacijų, „Ilgo plauko istorija“ turi mažmeninės prekybos parduotuves, kuriose pilna žaislų bei kitos atributikos šio filmo tematika. Dauguma Auksaplaukės lėlių akcentuoja jos plaukus, o kai kurie įtraukia ir garso klipus iš filmo. Taip pat yra išleisti ir kitus personažus atspindintys žaislai, pvz., Flinas Raideris, Ragana Gotel, Paskalis ir Maksimas. Auksaplaukė tapo oficialia „Disney“ princese 2011 m. spalio 2 d.
Namų medijos
2011 m. kovo 29 d. „Ilgo plauko istorija“ buvo išleista „Walt Disney Studios Home Entertainment“ kaip keturių diskų pakuotė. Pakuotėje yra Blu-ray 3D, Blu-ray, DVD bei skaitmeninė kopija. Taip pat yra išleisti dviejų diskų Blu-ray/DVD pakuotė bei tik DVD. Blu-ray leidime yra papildoma medžiaga, tokia kaip ištrintos scenos, dvi alternatyvios įžanginės dalys, dvi prailgintos dainos versijos bei galimybė susipažinti su filmo kūrimo procesu. DVD leidime yra dvi Originalios pasakos įžangos bei 50 animuotų filmų atvirkštinis skaičiavimas (50th Animated Feature Countdown).
„Ilgo plauko istorijos“ pardavimai viršijo 95 mln. JAV dol. iš DVD bei Blu-ray pardavimų, o tai yra didžiausias uždarbis iš DVD per metus. Namų video pardavimai buvo didesni nei bilietų pardavimai pirmąją savaitę kino teatruose. Per pirmąją savaitę animacija pardavė rekordinį skaičių vienetų – 2 970 052 (uždirbti 44 521 079 dol.), o tai yra didžiausias DVD pardavimas 2011 m.. 2012 m. liepos 18 d. duom., 2 savaites filmas dominavo DVD pardavimuose ir pardavė 6 657 331 kopijų (102 154 692 dol. ). 2011 m. gegužės 29 d. duom., buvo parduoti 2 518 522 Blu-ray leidimo vnt. (59 220 275 dol.).
Kritikų vertinimas
„Ilgo plauko istorija“ sulaukė teigiamų atsiliepimų iš kino kritikų. Rotten Tomatoes praneša, kad 90 % kritikų filmui parašė teigiamas apžvalgas (remiantis 183 apžvalgomis), ir filmą įvertino vidutiniškai 7,5/10 balų. Ši svetainė filmą apibendrina taip: „Nors tai tikrai ne geriausias „Disney“ filmas, „Ilgo plauko istorija“ yra vizualiai stulbinantis, visiškai žiūrovą įtraukiantis studijos klasikinės animacijos kanono papildymas.“ Kitas apžvalgų agregatorius Metacritic šiam filmui suteikė 71 balo įvertinimą, remiantis 34 apžvalgomis. CinameScore apklausos, vykdytos pirmajį filmo demonstravimo savaitgalį, atskleidė, kad kino lankytojai vidutiniškai įvertino filmą “A+” skalėje nuo A+ (geriausias) iki F (prasčiausias).
James Berardinelli savo apžvalgų tinklalapyje ReelViews pakomentavo, kad filmas „įtraukiantis ir smagus, bet neypatingas.“ Berardinelli taip pat paminėjo, kad Auksaplaukė „nėra tokia įsimenanti kaip Snieguolė, Arielė ar Belle“ ir kad „filmo dainos nėra nei užkabinančios, nei įsimenančios“. Todd McCarthy, „The Hollywood Reporter“ filmų apžvalgininkas, savo apžvalgą pradėjo žodžiais „būtų buvę malonu, jei Disney jubiliejinis 50-asis animacinis filmas būtų vienas iš studijos geriausiųjų – toks, kuris galėtų garbingai stovėti šalia visų klasikinių kūrinių, tačiau pasauliui teks pasitenkinti „Ilgo plauko istorija“, vos trumpam įtraukiančiu, padriku senosios ir naujosios animacijos technikų, emocijų bei komercinių paskaičiavimų mišiniu.“ Sandie Angulo Chen iš Common Sense Media suteikė filmui penkių iš penkių žvaigždučių įvertinimą, parašydamas „fantastiškas princesės nuotykis yra linksmas ir kupinas puikių žinučių.“
Pasaulyje
„Ilgo plauko istorija“ uždirbo 200 821 936 JAV dol. Šiaurės Amerikoje ir 389 900 000 dol. kitose šalyse, taip pasauliniu mastu surinkdamas iš viso 590 721 936 dol. Tai yra 17-tas didžiausią pinigų sumą uždirbęs animacinis filmas pasaulyje ir 8-asis didžiausią sumą uždirbęs animacinis filmas 2010 m. (jį aplenkė tik „Žaislų istorija 3“ ir „Šrekas. Ilgai ir laimingai“). Jis taip pat yra vienas iš trijų „Walt Disney Animation Studios“ filmų, atsidūrusių 10-ies geriausiųjų 2010 m. filmų sąraše. Galiausiai, tai yra antras iš didžiausią sumą pasaulyje uždirbusių „Walt Disney Animation Studios“ prodiusuotų filmų, nusileidžiantis tik „Liūtui karaliui“.
Paryžiuje jis debiutavo lapkričio 17 d. ir dvi savaites buvo ekskliuzyviai rodomas „Grand Rex“ kino teatre prieš jo oficialią nacionalinę premjerą. Pačią pirmąją dieną į jo seansus buvo parduota daugiau nei 3 800 bilietų, ir jis sumušė filmų, rodomų viename kino teatre rekordą. Per premjerinį savaitgalį visame pasaulyje iš viso buvo uždirbti 86,1 mln. dol. Pasaulinio bilietų pardavimo piką jis pasiekė savo vienuoliktąjį demonstravimo savaitgalį (2011 m. vasario 4–6 d.), kai buvo uždirbo 24,9 mln. dol.
Šiaurės Amerika
„Ilgo plauko istorija“ savo debiutavimo trečiadienį uždirbo 11, 9 mln. dol. , sulaužydamas prieš-Padėkos dienos trečiadienio premjeros rekordą, kuris iki tol priklausė jungtiniam „Disney-Pixar“ studijų animaciniam filmui „Žaislų istorija 2“. Pirmajį savaitgalį jis uždirbo iš viso 48,8 mln. dol., aplenkdamas Liūtą karalių (2012 m. jį patį aplenkė filmas „Ralfas Griovėjas“), šioje laiko kategorijoje tapdamas antru pelningiausiu filmu po „Hario Poterio ir Mirties relikvijų. Pirmos dalies“, kuris uždirbo 49,1 mln. dol. Ilgo plauko istorija yra šeštasis sąraše filmų, kurie savo premjeros savaitgalį uždirbo dideles pinigų sumas, nors ir nedebiutavo pirmoje vietoje. Per tradicinį trečiadienio-sekmadienio Padėkos dienos šventimo periodą, jis uždirbo 68,7 mln. dol., vėlgi finišuodamas antrojoje vietoje. „Ilgo plauko istorija“ taip pat pažymėjo antrą didžiausią trijų ir penkių dienų Padėkos dienos debiutą, atsilikdamas tik nuo „Žaislų istorijos 2“. Antrojo savaitgalio metu (po Padėkos dienos), „Ilgo plauko istorija“ krito 56 % iki 21,6 mln. dol., tačiau šoktelėjo iki pirmosios vietos bilietų pardavimuose. Su uždirbta 200,8 mln. dol. galutine suma, šis filmas yra 10-asis tarp daugiausiai uždirbusių juostų 2010 m. , ir 10-asis 200 milijonų dolerių sumą 2010-aisiais pasiekęs filmas. Kaip bebūtų, tai ketvirtasis lėčiausiai šią sumą pasiekęs filmas. Nepritaikius infliacijos padarinių, tai ketvirtasis didžiausią sumą uždirbęs filmas, prodiusuotas „Walt Disney Animation Studios“ – jį lenkia „Liūtas karalius“ (422, 8 mln. dol.), „Gražuolė ir pabaisa“ (219 mln. dol.) ir „Aladinas“ (217,4 mln. dol.).
Už Šiaurės Amerikos ribų
Savo premjerinį savaitgalį, jis uždirbo 17,4 mln. dol. 8-iose teritorijose ir tapo antruoju tą savaitgalį, aplenktas „Hario Poterio ir Mirties relikvijų. Pirmos dalies“ (117,3 mln. dol.). Jis pasiekė pirmają vietą savaitgalio bilietų pardavimuose už Šiaurės Amerikos ribų, iš viso tris kartus 2011 m. . Už Šiaurės Amerikos ribų, jis tapo septintuoju daugiausiai pelniusiu 2010 m. filmu ir trečiuoju daugiausiai pelniusiu 2010 m. animaciniu filmu. Daugiausiai pinigų už Atlanto jis uždirbo Vokietijoje (44,2 mln. dol.), Prancūzijoje ir Magribo regione (39,4 mln. dol.) bei Jungtinėje Karalystėje, Airijoje ir Maltoje (39,2 mln. dol.).
Apdovanojimai
Filmas buvo nominuotas dešimčiai apdovanojimų. Holivudo užsienio spaudos asociacija nominavo „Ilgo plauko istoriją“ dviem Auksinių gaublių statulėlėms už geriausią animuotą ilgametražį filmą bei geriausią originalią dainą „I See the Light“, tačiau šiose kategorijose pralaimėjo „Žaislų istorijai 3“ ir „Burleskai“. Šiose dviejose kategorijose jį nominavo ir Transliuotojų filmų kritikų asociacija, bet jis nusileido „Žaislų istorijai 3“ ir „127 valandoms“, kaip ir Annie apdovanojimuose, kur jis buvo nominuotas geriausio ilgametražio animacinio filmo ir geriausio filmo scenarijaus kategorijose. „ Ilgo plauko istorija“ taip pat buvo nominuotas dviem Fynikso filmų kritikų draugijos apdovanojimams – geriausio animuoto filmo ir geriausios originalios dainos už kūrinį „I‘ve Got a Dream“, kurie atiteko filmams „Žaislų istorija 3“ ir „Burleska“. Daina „I See the Light“ buvo nominuota geriausios originalios dainos kategorijoje 83-iuose Oskaro apdovanojimuose, tačiau čia nusileido kūriniui „We Belong Together“ iš „Žaislų istorija 3“. Jis taip pat buvo nominuotas geriausio animuoto filmo kategorijoje 37-uosiuose Saturn apdovanojimuose.
„Ilgo plauko istorija“ laimėjo geriausio 3D kūrinio apdovanojimą antruosiuose kasmetiniuose tarptautiniuose 3D Society Creative Arts apdovanojimuose. „ Ilgo plauko istorija“ taip buvo nominuotas kaip mėgstamiausias filmas British Academy Children geriausių filmų apdovanojimuose, ir čia kovojo prieš tokius filmus kaip „Haris Poteris ir Mirties relikvijos. 1 dalis“, „Transformeriai: tamsioji Mėnulio pusė“, „Ratai 2“ bei „Kung Fu Panda 2“.
Garso takelis
Originali muzika filmui buvo sukurta 8-kart Akademijos apdovanojimo laimėtojo, kompozitoriaus Alan Menken, o žodžius parašė Glenn Slater. Menken prisipažino bandęs sulieti viduramžių muziką su 1960-ųjų folkloriniu roku naujoms dainoms sukurti.
Santanderas
Santanderas – uostamiestis Kantabrijoje (šiaurės Ispanija), prie Biskajos įlankos; Kantabrijos sostinė. Išvystyta metalurgijos, mašinų, tekstilės, chemijos, maisto pramonė. Svarbus klimatinis kurortas, klesti turizmas, veikia universitetas.
Ilgo plauko istorija
Garso takelis
Menken taip pat pranešė, kad filme turėjo būti meilės daina pavadinimu „You Are My Forever“, kurią Gotel motiniškai dainavo Auksaplaukei, tačiau vėliau ji buvo pakeista ir romantiškai perdainuota Flino Raiderio. Originali idėja buvo pakeista kitomis dvejomis dainomis, „Mother Knows Best“ ir „I See the Light“.
Dainą „Something That I Want“, kurią atliko Grace Potter iš grupės „Grace Potter and the Nocturnals“, galima išgirsti filmo pabaigoje, pasirodžius uždaromiesiems kreditams. Įrašinėjant šią versiją, dalį žodžių pakeitė ir perdainavo pati Potter. Ispaniška Lotynų Amerikos dainos versija, pavadinimu „Algo quiero querer“, buvo įrašyta kolumbietės pop dainininkės Fanny Lú.
Albumas, susidedantis iš filme panaudotų dainų, pasiekė 44 vietą Billboard 200-tuko tope, 7-tą vietą Garso takelių tope, ir 3-iąją vietą Geriausių vaikų albumų tope.
Dainų sąrašas
Visas dainas parašė ir sukomponavo Alan Menken su Glenn Slater, išskyrus 20-ąją dainą, kurią parašė ir sukomponavo Grace Potter. Visus originalius garso kūrinius sukomponavo Menken.
Lietuvoje
„Ilgo plauko istorijos“ premjera Lietuvoje įvyko 2011 m. sausio 28 d. . Filmą platino UAB „Forum Cinemas“. Lietuviškai filmą įgarsino: ir kiti.
Tranzas (1997 albumas)
Tranzas – antrasis Andriaus Mamontovo solinis albumas, kuriame dominuoja eksperimentinė-elektroninė [techno] muzika.
Kumburiai
Kumburiai – viensėdis Rokiškio rajono savivaldybėje, 3 km nuo Žiobiškio.
Roundelis
thumb|Medici šeimos herbas. Auksiniame skydo lauke šeši skrituliai išdėstyti 1-2-2-1. Penki raudoni reiškia Kristaus kraują. Mėlynas yra papuoštas trimis auksinėmis lelijomis. Tokį herbą turėjo popiežiai [[Leonas X, Klemensas VII, Pijus IV ir Leonas XI.]]
Roundelis, kartais bezant, skritulys – ant skydo vaizduojama skritulio formos heroldinė figūra.
Anglų heraldikoje naudojamas terminas – roundel, prancūzų – besant et tourteau, italų – bisanti e torte. Neretai heraldiniai roundeliai vadinami bezantais, nors iš tikrųjų bezantas yra tik auksinis roundelis.
Heraldikoje ši heroldinė figūra laikoma viena iš seniausių. Aptinkama net XII a. herbuose ir skyduose.
Taip pat skaitykite
Heroldinės figūros
Keltiberai
Keltiberai – vėlyvosios Lateno kultūros keltų gentys, gyvenusios Romos imperijos laikais Ispanijos pusiasalyje, daugiausia dabartinės Ispanijos centrinėje dalyje šiaurinėje Portugalijoje Romos respublikos ir imperijos laikais. Ši tauta atsirado, kai keltai migravo iš Galijos (dabar Prancūzija) ir susimaišė su vietiniais iberais. Kad dvi tautos susimaišė, galima spręsti iš gališkų vardų keltiberų aukštuomenėje.
Keltiberų kalba yra žinoma iš kelių trumpų užrašų, tačiau galima teigti, kad ši kalba skyrėsi nuo šiaurinių galų kalbos. Protokeltų *ku atitinka q, kaip airių kalboje, o ne p kaip galų kalboje.
Iberoj
Regina Drūsienė
Regina Drūsienė (g. 1958 m. lapkričio 1 d. Lygainiuose, Kauno raj.) – Lietuvos pedagogė.
Biografija
1966–1969 m. mokėsi Vosiškių pradinėje mokykloje, 1969–1970 m. – Varekonių pradinėje mokykloje, 1970–1977 m. baigė Babtų vidurinę mokyklą. 1982 m. baigė Vilniaus universiteto Matematikos fakultetą, įgijo matematikos dėstytojos specialybę.
1982–1986 m. Anykščių Jono Biliūno gimnazijos matematikos mokytoja, 1986–2005 m. – direktoriaus pavaduotoja. Nuo 2005 m. šios mokyklos direktorė.
Michailas Kaliadka
Karjera
Minske gimęs, bei FK Minsk jaunimo sistemoje išugdytas futbolininkas. Didžiąją karjeros dalį žaidė įvairiuose Gudijos futbolo klubuose. 2012 m. žaidė Lenkijoje.
2017 m. atvyko į Lietuvą ir tapo FK Atlantas Klaipėda nariu.
Vosiliškis
Vosiliškis (arba Vosyliškis) – kaimas Raseinių rajono savivaldybėje, 9 km į pietvakarius nuo Grinkiškio. Seniūnaitijos centras. Greta (į pietvakarus) esantis kaimas Dievogala paprastai laikomas Vosiliškio dalimi (kelio ženklai pažymi tik Vosiliškį). Stovi Vosiliškio Šv. Juozapo bažnyčia (nuo 1812 m.). Veikia biblioteka, paštas (Vosiliškio: LT-60460, Dievogalos: LT-60466). Iki 2012 m. veikė Žaiginio P. Šivickio pagrindinės mokyklos skyrius (iki 2010 m. Vosiliškio pagrindinė mokykla). Vosiliškio dvaras neišliko, tik parko likučiai rodė jį buvus.
Michailas Kaliadka
Karjera
2018 m. vasarą, kai klaipėdiečiai pateko į finansinė duobę, perėjo į FK Kauno Žalgiris. Iš karto tapo tvirtu pagrindo žaidėju. Marškinėlių numeris buvo 7.
2019 m. žaidė FK Slavija-Mazyr, tačiau tais pačiais metais perėjo į FK NFK Minsk, 2020 m. klubas vėl persivadino ir tapo Minsko „Krumkačy“.
Vosiliškis
Istorija
Vosiliškio apylinkėse buvo Vosiliškio (Belozariškio) dvaras, apie jį rašytiniuose šaltiniuose užsimenama XVI a. Dvarą 1536 m. valdė Mikalojus Radvila, po jo dvaras atiteko Belazarų giminei.
Michailas Kaliadka
Karjera
2022 m. sezone rungtyniavo FK Belšina Babrujsk.
Rinktinės
Buvo kviečiamas į Baltarusijos U-17 ir U-19 jaunimo rinktines.
Šiaka
Šiaka – Italijos miestas Sicilijoje, Agridžento provincijoje.
Istorija
Miestas buvo įkurtas graikų V a. pr. m. e. kaip Selinuntės pirtys. Čia atvykę jie maudydavosi San Kalogero kalno, kuris yra už miesto, sieringuose šaltiniuose. Nežinoma ar Selinuntės nepriklausomybės laikais čia buvo miestas, bet šiais šaltiniais buvo naudojamasi nuo senų laikų. Romėnų laikais šie šaltiniai neprilygo šiaurėje buvusiom Imeresės pirtim. Nors Plinijus Vyresnysis teigė, kad romėnų kolonija buvo pietuose, tikima, kad jis klydo ir sumaišė Selinuntės pirtis su Imerese.
Dabartinis miestas buvo įkurtas IX a. saracėnų. Nors dėl pavadinimo netyla ginčai, manoma, kad jis kilo nuo arabiško žodžio xacca (شاقة), kuris reiškia vandenį. Saracėnai pastatė sienas ir išklojo gatvių grindinį, kurį išplėtė normanai.
Šiaka buvo ištikima Manfredui per Anžu invaziją. 1268 m. miestą apgulė Karolis I Anžu ir kitais metais užėmė. Po Sicilijos mišparų Šiaka tapo nepriklausoma komūna. Per Angevinų ir Aragono karus miestas buvo apgultas daugybę kartų. Peralta šeima užėmė jame valdžią po karo ir iš Sicilijos karaliaus gavo teisę kalti savo monetas. Kitus kelis šimtmečius mieste vyko rietenos tarp Luna ir Perolo šeimų, per kurias gyventojų skaičius sumažėjo dvigubai. 1647 m. nuskurdęs miestas sukilo prieš ispanų valdžią.
Liuminiforas
Liuminiforas – medžiaga turinti liuminiscencinių savybių. Tai medžiagos, kurios spinduliuoja šviesą, kurios kilmė nėra šiluma. Ši šviesa atsiranda dėl cheminių reakcijų, elektros energijos, atominių virsmų ar kristalų įtampų.
Liuminiforai skirstomi į:
Liubarto pilis
thumb|220px|Liubarto bokštas. Virš vienintelio įvažiavimo į pilį matosi dvi užmūrytos angos (platesnė ir siauresnė) - seniau per jas piliavietėn patekdavo atitinkamai ratuotieji ir pėstieji. thumb|220px|Valdovo (dar vadinamas ir Vyskupo) bokštas thumb|220px|right|Liubarto pilis XIX a. Pompėjaus Batiuškovo piešinys, 1850 m. Liubarto pilis arba Lucko aukštutinė pilis – gynybinių statinių kompleksas Lucke (Ukraina). Kartu su greta esančia Šalutine pilimi sudarė gynybinių statinių kompleksą, kelis šimtmečius saugojusi Haličio-Voluinės sostinę Lucką nuo užpuolikų. Iki Liublino unijos - tai svarbiausia Lietuvos kunigaikščių rezidencija Voluinėje. 1429 m. Kunigaikščių rūmuose (neišliko) įvyko Europos valdovų suvažiavimas.
Priešistorė
Archeologų tvirtinimu medinė pilaitė toje vietoje stovėjo dar X a. Ji 1085 m. atlaikė šešis mėnesius trukusią Boleslovo II Drąsiojo kariuomenės apgultį, kariniai įtvirtinimai bei aplinkiniai pelkynai padėjo apsisaugoti ir nuo 1150 m. kraštą užpuolusio Jurijaus Dolgorukio. 1259 m. pilį užėmė totorių vado Kuremsos vadovaujami raiteliai. Po dvejų metų kunigaikštis Vasilko Romanovičius totorių chano Burundajaus reikalavimu išardė ir tvirtovės likučius.
Istorija
1331 m. Lietuvos didžiojo kunigaikščio Gedimino sūnus Liubartas vedė Haličo-Voluinės kunigaikščio dukterį Agripiną. Kadangi Luckas tuo metu gynybinių įrenginių neturėjo, atvykęs į miestą jis davė nurodymą išardytos medinės pilies vietoje statyti mūrinę. Aštriu kampu išsikišusiame Stryjaus upės sudarytame pusiasalyje gerai tiko užapvalinta trikampė piliavietė, apsaugota aukštomis sienomis ir gynybiniais bokštais. Kartu upėje buvo įrengti slenksčiai - tokiu būdu pakeltas vanduo ir apsunkintas patekimas į pilį ne per tiltą. 1340 m. Liubertas išrenkamas Haličo-Volynės didžiuoju kunigaikščiu ir perkelia kunigaikštystės sostinę iš Vladimiro į Lucką, taip galutinai įsikurdamas pastarajame mieste.
Po Liubarto mirties, pilies vadovu tampa jo sūnus Teodoras. Tuo metu prasidėjęs Lietuvos-Lenkijos karas atnešė permainų ir į Lucką. 1387 m. į miestą įžengė Lietuvos didysis kunigaikštis Vytautas su dvariškiais, o 1392 m. Luckas galutinai atitenka Lietuvos didžiajai kunigaikštystei. Vytautas tiek miestui, tiek ir piliai skiria ypatingą dėmesį, Luckas yra vadinamas pietine LDK sostine. Buvo dar paaukštintos sienos, statomas trečiasis (Valdovo) bokštas. Panaudotų plytų forma ir mūrijimo technologija identiška Vytauto Senajai piliai Gardine, todėl tyrinėtojai mano, kad abiejuose miestuose dirbo tie patys statybininkai. Pertvarkyti buvo ir Valdovų rūmai, kuriuose Vytautas Didysis 1429 m. sušaukė visos Europos valdovų suvažiavimą.
Vytautui mirus Lietuvos didžiuoju kunigaikščiu tampa Švitrigaila. Tapęs pilies valdovu, jis toliau ją stiprino. Medinės sienos keičiamos mūrinėmis, aukštyn pakeltas Stryjaus bokštas (nuo to laiko vadinamas ir Švitrigailos). To laikotarpio statyboje jaučiamas Vokiečių ordino fortifikacijos įtaka, bokštas turi panašumo su kryžiuočių statytas Čersko pilimi. Nepatenkintas Švitrigailos vykdoma savarankiška politika ir ryšių su Lenkija nutraukimą, Lenkijos karalius pasiunčia į Voluinę kariuomenę. Nors Lucko pilis apgultį atlaikė, Švitrigaila buvo priverstas pasirašyti paliaubų sutartį su Lenkijos karalyste.
Sutvirtinus Aukštutinę pilį susirūpinta greta esančia Šalutine. 1473 m. miestą aplankęs žinomas venecijiečių keliautojas Ambrozijus Kontarinis matė pastarąją dar medinę. 1500 ir 1502 m. Turkijos kariuomenės puolimas galutinai įtikino rekonstrukcijos būtinumu. 1502 m. Šalutinėje pilyje prasidėjo statybos: buvo sumūryti keturi bokštai, o keturi liko medinai.
Po Liublino unijos Luckas kartu su Voluine atitenka Lenkijai. Pilis buvo pritaikyta gintis šaunamaisiais ginklais, o Švitrigailos bokštas perstatytas. Laikui bėgant Liubarto ir Šalutinė pilys prarado savo karinę reikšmę. 1795 m., po ATR Trečiojo padalijimo, jos kaip ir visa Voluinė atitenka Rusijos imperijai. Piliavietės centre stovėjusi ''Šv. Jono cerkvė nugriaunama, pastatomi vienaaukščiai Vyskupo rūmai''. Aukštutinėje pilyje įsikuria archyvas. Po 1845 m. mieste kilusio gaisro ji buvo ardoma, o plytos naudojamos Lucko gyvenamiesiems namams atstatyti. Taip buvo elgiamasi ir vėliau, galiausiai pilis atsidūrė avarinėje būklėje. Po Pirmojo pasaulinio karo atiteko naujai susikūrusiai Lenkijos valstybei, buvo pradėti restauravimo darbai. Po 1963 m. juos tęsė jau tarybiniai restauratoriai. 1985 m. įkurtas Valstybinis istorijos ir kultūros draustinis.
Užminijai
Užminijais vadinami du kaimai Telšių rajone:
Bartešiškės
Bartešiškės – kaimas Kupiškio rajono savivaldybėje, 9 km nuo Šimonių.
Jalovas (Augustavo apskritis)
Jalovas, Jolavas – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, Liepinės valsčiuje, Augustavo apskrityje, Palenkės vaivadijoje. Kaimas įsikūręs ant Zandro Jalovskių Salos (Wyspie Jałowskiej) arba Kępie jałowskiej (Jalovskiej salelė), kuris yra Bebro upės slėnyje. Iš vakarų kaimas ribojasi su Bebro nacionaliniu parku.
Istorija
Nuo VIII a. pr. m. e. iki XIX a. šioje teritorijoje gyveno lietuviams artima baltų gentis – jotvingiai. Nuo XIII-XIV a. iki 1795 m. kaimas priklausė Lietuvos Didžiajai Kunigaikštystei. Pagal 1920 m. liepos 12 d. Lietuvos ir Tarybų Rusijos taikos sutartį kaimas buvo priskirtas Lietuvos Respublikai. 1975-1998 m. priklausė Suvalkų vaivadijai.
Albinas Bernatavičius
Biografija
1960–1963 m. choro dirigavimo mokėsi Vilniaus kultūros – švietimo technikume (dėst. S. Mikolovienė). 1965–1980 m. su pertraukomis choro dirigavimą neakivaizdiniu būdu studijavo Lietuvos valstybinėje konservatorijoje (dėst. V. Budrevičius ir doc. A. Lopas).
Nuo 1963 m. dirbo Varėnos rajoninių kultūros namų meno vadonu, vadovavo mišriajam chorui ir vokaliniams ansambliams. 1977 m. choras koncertavo Lenkijoje ir Čekoslovakijoje. 1974 m. subūrė Varėnos miško įmonių susivienijimo vyrų vokalinį ansamblį ir su juo nemažai koncertavo. Keletą metų Varėnos vidurinėje mokykloje dėstė muziką ir dainavimą, vadovavo vaikų ir vyresniųjų klasių moksleivių chorams bei vokaliniams ansambliams.
Nuo 1965 m. Varėnos vaikų muzikos mokyklos mokytojas, akordeonistų orkestro vadovas, nuo 1973 m. direktorius.
Šaltiniai
Boleslovas Zubrickas. Pasaulio lietuvių chorvedžiai: enciklopedinis žinynas. Vilnius, 1999.
Čerčilis (Hadsono įlanka)
Čerčilis – upė centrinėje Kandoje, Saskačevane ir Manitoboje. Prasideda Il a la Kroso ežere. Tačiau neretai Čerčilio ištakomis laikoma Biverio upė, prasidedanti Albertoje. Teka Didžiosiomis lygumomis į rytus ir šiaurės rytus. Prateka ežerų virtinę (Hairoko, Grenvilio, Pietų Indiano, Gauerio). Įteka į Hadsono įlanką ties Čerčilio miestu.
thumb|left|240px| Čerčilio baseinas
Oskaro Koršunovo teatras
thumb|right|Oskaro Koršunovo teatro logotipas Oskaro Koršunovo teatras (nuo 2004 m. OKT/Vilniaus miesto teatras) - teatras Vilniuje, įsteigtas 1999 metais.
Steigėjai: Oskaras Koršunovas kartu su Martynu Budraičiu ir Gintaru Sodeika.
Istorija
Oskaro Koršunovo teatras susikūrė 1999 m. kaip nepriklausomas teatras ir tuo metu neturėjo dotacijų, nuolatinės scenos, patalpų.
Teatras pradėjo statyti Lietuvos scenoje dar nerodytą dramaturgiją, skelbdamas, kad laikai pasikeitė ir šiuolaikinis teatras privalo atspindėti šiandienybę.
Tuo pačiu metu ėmė formuotis „sava“ O. Koršunovo teatro publika, OKT tapo ir daugiausiai užsienyje gastroliuojančiu Lietuvos teatru.
Naująją teatro realybę vaizduojantys spektakliai buvo parodyti garsiausiose scenose ir svarbiausiuose Prancūzijos, Vokietijos, Skandinavijos festivaliuose. Teatras apsilankė Pietų ir Šiaurės Amerikos bei Azijos šalyse, o garsiojo Avinjono festivalio pagrindinėje programoje buvo pristatytas jau keturis kartus.
Išlikdamas nepriklausomas, Oskaro Koršunovo teatras rėmėsi kryptinga meninės programos strategija. Jis netapo paskirų projektų gamintoju, o sukūrė tvirtą repertuarą, apimantį tiek šiuolaikinės dramaturgijos, tiek klasikos pastatymus. Pagrindinis teatro repertuaro kredo: statyti klasiką kaip šiuolaikinę dramaturgiją, o šiuolaikinę dramaturgiją – kaip klasiką.
Teatras subūrė savą, gana didelę trupę, kurioje nuolat dirba 15 aktorių.
2004 m. teatrui buvo suteiktas Vilniaus miesto teatro vardas. Pirmas didelis teatro projektas – kartu su Vilniaus miesto savivaldybe organizuotas tarptautinis teatro festivalis Sirenos. Į šį renginį kviečiamos ne tik įdomiausios užsienio trupės, jame pristatoma ir geriausių pastarojo meto lietuviškų spektaklių programa.
Petras Kurlavičius
Petras Kurlavičius (g. 1952 m. gegužės 5 d. Ažubaliuose, Rokiškio raj.) – Lietuvos miškininkas, ekologas, ornitologas, habilituotas biomedicinos mokslų daktaras.
Kadagių slėnis
Kadagių slėnis – botaninis draustinis Arlaviškių kaimo (Taurakiemio sen., Kauno raj.) pakraštyje, stačiame Nemuno kilpos šlaite apaugęs paprastaisiais kadagiais. Slėnis yra Arlaviškių botaninio draustinio dalis.
Guntis Ulmanis
Guntis Ulmanis (g. 1939 m. rugsėjo 13 d. Rygoje) – ekonomistas, Latvijos politikas, nuo 1993 iki 1999 m. Latvijos prezidentas.
Kadagių slėnis
Geografija
left|120px Priklauso Kauno marių regioniniam parkui. Kadagių slėnis yra Šilėnų girininkijos 61, 62 kvartaluose. Tai savaiminės kilmės paprastaisiais kadagiais apaugęs Kauno marių šlaitas. Kadagynas veši šalia Ronakalnio, vienos gražiausių Nemuno slėnio atodangų. Tai vienintelė vieta slėnio pažintiniame take, kur galima visiškai priartėti prie marių pakrantės su būdingomis įsigraužusiomis Nemuno griovomis.
Petras Kurlavičius
Biografija
1974-2001 m. dirbo Zoologijos ir parazitologijos institute (nuo 1989 m. Ekologijos institutas). Nuo 1992 m. Lietuvos edukologijos universiteto, 1995-2000 m. ir Lietuvos žemės ūkio universiteto dėstytojas, nuo 2001 m. profesorius.
Guntis Ulmanis
Karlio Ulmanio brolio jaunesnysis sūnus.
Kadagių slėnis
Geografija
Slėnis pasiekiamas vykstant rajoniniu keliu Piliuonos kryptimi. Toliau vykstama keliu iki Viršužiglio, ten pasukant pagal nuorodas į Arlaviškes ir Kadagių slėnį.
Petras Kurlavičius
Mokslinė veikla
Mokslinių tyrimų sritys – miško paukščių bendrijos, paukščių buveinių pasirinkimas, rūšių apsaugos biologiniai pagrindai, kraštovaizdžio planavimas. Paskelbė apie 150 mokslinių straipsnių.
Guntis Ulmanis
Biografija
Nuo 1941 iki 1946 m. Ulmanio šeima gyveno tremtyje Sibire, Krasnojarsko krašte. 1963 m. baigė Latvijos universiteto Ekonomikos fakultetą. 1993 m. birželio mėn. išrinktas Seimo deputatu. 1993 m. liepos 7 d. Seimas išrinko Guntį Ulmanį Latvijos Respublikos prezidentu, jis tapo Latvijos Valstiečių sąjungos Garbės pirmininku. 1996 m. birželio 18 d. išrinktas antrai kadencijai. Latvijos stojimo į NATO ir ES šalininkas. 2000 m. kovo 17 d. įkūrė Prezidento Ulmanio fondą.
Kadagių slėnis
Istorija
1992 m. įkūrus marių regioninį parką, dėl unikalaus kadagių slėnio ir aplinkinių teritorijų gamtinės įvairovės buvo išskirtas Arlaviškių botaninis draustinis. 2004 m. įsteigta Arlaviškių kadagyno „Natura 2000“ teritorija, kurioje akivaizdžios kadagyno, šaltinių su besiformuojančiais tufais, stepinių pievų buveinės. Vėliau sudarytas gamtos tvarkymo planas, pagal kurį buvo naikinamos svetimų žemių medžių ir krūmų rūšys, sudarant kuo geresnes sąlygas retiems augalams ir kadagiams augti.
Guntis Ulmanis
Biografija
Vedęs Ainą Ulmanę (Aina Ulmane). Pora turi dukterį Guntą ir sūnų Alvį.
Šaltiniai
1 nominalus valstybės vadovas nuo Latvijos Nepriklausomybės atkūrimo (1991–1993)
Kadagių slėnis
Pažintinis takas
thumb|left|250px|Slėnio šlaitas
Matamo regionas
Matamo regionas  – vienas iš 11 Senegalo regionų, esantis šalies šiaurės rytinėje dalyje, Mauritanijos pasienyje. Administracinis centras – Matamas.
Kadagių slėnis
Pažintinis takas
Kadagių slėnio viršutinėje dalyje, ant skardžio krašto įrengtas pažintinis pėsčiųjų takas. Tai atlikta 2010 m., įgyvendinant Valstybinės saugomų teritorijų tarnybos vykdomą projektą „Saugomų teritorijų tvarkymas (I etapas)“. Visas takas yra 1,3 km ilgio, tame tarpe – 501 m pakylėto lentinio tako. Už jo prasideda įprastas miško takelis, supamas prieš 50 metų pasodinto miško želdinių juostos.
Matamo regionas
Administracinis suskirstymas
Regionas padalintas į 3 departamentus:
Kadagių slėnis
Pažintinis takas
Take įrengta minimali rekreacinė įranga lankytojams su slėnio apžvalgos aikštelėmis, jis pritaikytas neįgaliesiems. Įrengti gruntiniai laiptai šlaite, 6 informaciniai ir 1 teminis stendas, nukreipiančiosios rodyklės. Atlikti gamtos sutvarkymo darbai – miško retinimas, svetimų žemių augalų kirtimai. Nuo tako atsiveria marių kraštovaizdis su natūralia augmenija apaugusiomis salomis bei pusiasaliais, kitame krante ant kalvelių boluojančiomis pavienėmis sodybomis.
Tvarkymo darbai
thumb|right|250px|Slėnis prieš žiemą Skubotai želdinant Nemuno šlaitus, nauji augalai ėmė stelbti kadagius, šie ėmė skursti ir nykti. Teko sudėtingomis sąlygomis ant stačių šlaitų šienauti ir naikinti bei išgabenti amerikinius uosius, raugerškius, alyvas, erškėčius, sedulas. Dubravos mokomoji urėdija ateityje planuoja kadagyne apgyvendinti bandą ožkų. Tikimasi, kad jos maitintųsi slėniui nereikalinga augmenija, vengdamos tik spygliuotų kadagių.
Augmenija
Kadagių slėnio šlaituose aptinkama įvairiausių augalų. Daugelis jų itin reti. Augalams sąlygos čia iš tiesų unikalios, nes šlaito atokaitoje įšilęs oras atsimuša į mišką, todėl visi žolynai klesti, tankiu sodriu kilimu nuklodami žemę. Prie pat pažintinio tako aptiktas ir labai retas visoje Europoje gauruotasis gvazdikas. Perėjus taką, patenkama į unikalią ąžuolų ir liepų giraitę. Netoliese anksčiau žmonių ganytose pievose užveistas maumedynas su nedidelėmis įvairesnės augalijos salelėmis.
Išskirtinė kadagyno ypatybė yra oro grynumas, nes kadagys – vienintelis augalas Lietuvoje, išskiriantis ypatingai daug fitoncidų (dezinfekuojančių ir gydančių medžiagų).
Lea Salonga
Lea Salonga-Chien (g. 1971 m. vasario 22 d.) – mecosopranas, aktorė ir Disnėjaus Legenda (Disney Legend) iš Filipinų, geriausiai žinoma dėl Kim vaidmens miuzikle Miss Saigon, už kurį ji gavo Olivier, Tony, Drama Desk, Outer Critics ir Theatre World apdovanojimus.
Lietuvos Respublikos ekonomikos ir inovacijų ministerija
miniatiūra|Buveinė (2021) miniatiūra|Buveinė (2010)
Lea Salonga
Ji buvo pirmoji azijietė, kuri atliko Fantinos ir Eponinos vaidmenis miuzikle Les Misérables (Vargdieniai) Brodvėjuje. Ji taip pat įgarsino dvi Disney princeses: Jasmine (Džasminą) animaciniame filme Aladdin (Aladinas) (1992) ir La Mulan filme Mulan (1998) ir Mulan II (2004). 2011 Salonga buvo apdovanota Disney Legend apdovanojimu už jos darbą kompanijoje.
Lietuvos Respublikos ekonomikos ir inovacijų ministerija
– Lietuvos Vyriausybės ministerija, valdanti šalies ekonomiką ir inovacijas.
Lea Salonga
Karjera
Salonga profesionaliai debiutavo 1978 m. būdama septynerių miuzikle King and I Filipinuose. Ji gavo pagrindinį vaidmenį miuzikle Annie ir prisijungė prie kitų miuziklų, tokių kaip Cat on a Hot Tin Roof, Fiddler on the Roof, The Rose Tattoo, The Sound of Music, The Goodbye Girl, Paper Moon ir The Fantasticks.
Lietuvos Respublikos ekonomikos ir inovacijų ministerija
Vadovauja ministras, kurį premjeras teikia prezidentui.
Lea Salonga
Karjera
Pirmasis jos albumas Small Voice buvo išleistas jai būnant dešimties ir tapo auksiniu. Duetas "Happiness" albume buvo pirmasis jos bendras darbas su jaunesniuoju broliu Gerard Salonga, kuris vėliau dirbo jos muzikos arba kūrybos direktoriumi. Antrasis jos albumas Lea buvo išleistas 1988 m.
Lietuvos Respublikos ekonomikos ir inovacijų ministerija
Istorija
1918 m. lapkričio 11 d. pirmuoju LR finansų, prekybos ir pramonės ministru paskirtas Martynas Yčas. Nuo 1923 m. vid. pramonės, prekybos sritys atskirai neišskiriamos, o perduotos finansų ministerijai, kurioje vėliau buvo organizuotas atskiras pramonės departamentas.