cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Šilėnai (Pilkalnis)
Katalikų parapija
dešinėje|miniatiūra|260px|Šilėnų katalikų bažnyčia apie 1931 m. Negausi Šilėnų ir apylinkių katalikų bendruomenė iki 1874 m. priklausė Tilžės, vėliau – Bildviečių katalikų parapijai. 1925 m. Šilėnuose pastatyta Šv. Mykolo Arkangelo katalikų bažnyčia, o 1930 m. įkurta nauja Šilėnų parapija. Iki 1945 m. parapija priklausė Tilžės dekanatui ir Varmijos vyskupijai. Parapijoje buvo apie 600 parapijiečių. Sovietmečiu bažnyčia paversta sandėliu: bokštelis nugriautas, langai užmūryti, galinėjė sienoje iškirsta anga sunkvežimiams įvažiuoti.
Anigras
Anigras graikų mitologijoje – Eliso upės dievas Peloponese, pietinėje Graikijoje, potamas. Anigras yra mažas upelis, kuris iš Lapito ir Mintė kalnų įteka į Jonijos jūrą. Jo, kaip ir visų upės dievų, tėvai – Okeanas ir Tetija. Jo vaikai šaltinių nimfos anigridės.
Someljė
thumb|Someljė, [[degustacija|degustuojąs vyną]] thumb|Istoriškai naudotas sidabrinis tastevin indas specialiai vyno kokybei vertinti dabar tarnauja kaip someljė [[simbolis]] thumb|[[Kamščiatraukis (someljė peilis)]]
Someljė  – profesionalus vyno padavėjas, vynininkystės profesionalas. Išmano vyno gamybos technologijas bei geba tvarkyti visus reikalus, susijusius su vyno atrinkimu, užsakymu, laikymu ir pateikimu galutiniam vartotojui. Tai - aukštos kvalifikacijos specialistas, išmanantis vynų derinimą prie patiekalų, pateikimo meną ir taisykles, faktorius, turinčius įtakos vyno kokybei, gebantis atpažinti vynus iš aromato bei skonio.
Darbas aukštos klasės restoranuose, banketuose, aukštuomenės renginiuose sudaro reikšmingą šios profesijos atstovų veiklos dalį, kur šie tiesiogiai dalyvauja svečiams vyną renkantis, pateikiant ar degustuojant, gali patys vesti degustacijas. Vyno pateikimo ritualas turi įtakos svečių nuotaikai, sukuriamai atmosferai. Todėl svarbūs šio darbo elementai yra ryšys su svečiais, erudicija, etiketas, dėmesingumas, taktiškumas, gebėjimas sklandžiai bendrauti bei valdyti konfliktines situacijas.
Someljė ruošimas
Someljė, kaip ir kitų profesijų atstovai, turi savo profesinius susivienijimus įvairiose šalyse. Daugiau nei penkiolika metų veikia Tarptautinė someljė gildija (International Sommelier Guild), kurios nariai yra nacionalinės asociacijos. Seniausia iš nacionalinių asociacijų yra Amerikos someljė asociacija, įkurta 1954 metais.
Vienas pagrindinių asociacijų uždavinių yra šios specialybės prestižo aukštinimas, profesinis lavinimas. Daugelyje šalių someljė studijos trunka keletą metų. Didelę laiko dalį užima praktika: vynuogynų lankymas ir vynų degustavimas.
Vardas „Someljė magistras“ (Master Sommelier) – tai viršūnė, kurios turėtų siekti kiekvienas vynininkystės specialistas. Pirmasis bandymas suteikti tokį įvertinimą buvo 1969 metais Didžiojoje Britanijoje, tačiau oficialiai kvalifikacinis standartas pripažintas tik po dešimties metų, kai Londone įsikūrė geriausių vyno specialistų susivienijimas „Someljė magistrų taryba“ (Court of Master Sommeliers).
Lietuvoje 2005 metais irgi susikūrė Lietuvos someljė asociacija, kurios tikslas yra vienyti Lietuvoje dirbančius gėrimų ir maisto žinovus, – dėstytojus, restoranų, barų darbuotojus, žurnalistus, rašančius vyno tema, atitinkamų produktų gamintojus, prekybininkus, tiekėjus bei kitus gėrimų ir maisto rinkos dalyvius, taip pat skleisti someljė profesiją, palaikyti ir kelti profesinės etikos lygį.
Termino kilmė
Žodis „someljė“ kildinamas iš senosios prancūzų kalbos žodžio bete de somme („nešulinis gyvulys“). Nuo XIV amžiaus pradžios karaliaus dvare someljė pavadintas asmuo, atsakingas už bagažo transportavimą, vėliau – už baltinius, indus, maistą bei vyno rūsį. XVII amžiuje someljė ruošdavo stalo įrankius, parinkdavo vynus prie valgių. Laikui bėgant, dauguma funkcijų atkrito, tapo apibrėžiamas kaip vyno rūsio saugotojas, vynų žinovas ir pateikėjas.
The Guardian
„The Guardian“, iki 1959 m. „The Manchester Guardian“ – britų nacionalinis dienraštis, leidžiamas nuo 1821 m.
Gerveniškė
Istorija
Tarpukariu kaimas priklausė Lenkijai (Breslaujos apskritis, Rimšės valsčius).
The Guardian
Seseriniai laikraščiai – „The Observer“ (sekmadieninis laikraštis) ir „The Guardian Weekly“ (leidžiamas pasauliniu mastu). 2012 m. laikraščio tiražas siekė 209 354, pagal tai jis buvo 3-ias šalyje, po „The Daily Telegraph“ ir „The Times“. Laikraščio internetinė versija, kurią kasdien peržiūri apie 3 mln. lankytojų, yra antra skaitomiausia šalyje, po „Daily Mail“ Mail Online. Spausdinamas berliner formatu. Laikraštis laikosi centro-kairiųjų liberalių politinių pažiūrų. Laikraštis daro įtaką leidinių kompozicijos ir leidybos sferoms, skirdamas daugybę apdovanojimų.
Istorija
Laikraštį Mančesteryje 1821 m. įsteigė prekiautojas medvilne Džonas Edvardas Teiloras (John Edward Taylor), kurį parėmė individualistų verslininkų grupė „Little Circle“.
2005 m. laikraštis nuo broadsheet formato perėjo prie šiek tiek didesnio berliner (arba midi) formato. 2018 m. dar kartą pakeitė laikraščio formatą, šįkart į compact.
Pelicans SC
„Pelicans Sports Club“ – Šri Lankos futbolo klubas iš Kurunegalos miesto.
Istorija
Klubo ištakos siekia ? m.
77-oji Oskarų teikimo ceremonija
Šie Oskarai buvo pirmieji nuo 2001 m. renginio, įvertinti N-14. Pagrindinė priežastis – „šmaikštūs“ komiko Chris Rock pasakojimai, netinkami mažiems žiūrovams. Nuo tada visi Oskarai yra pažymėti N-14.
Sulaukęs 74 metų, Clint Eastwood tapo vyriausiu režisieriumi kada nors laimėjusiu Oskarą.
Oskarų nominantai ir laureatai
right|thumb|150px|[[Clint Eastwood, geriausias režisierius]] thumb|right|150px|[[Jamie Foxx, geriausias aktorius]] thumb|right|150px|[[Morgan Freeman, geriausias antro plano aktorius]] right|thumb|150px|[[Cate Blanchett, geriausia antro plano aktorė]] thumb|right|150px|[[Michel Gondry, geriausias originalus scenarijus]] thumb|right|150px|[[Alejandro Amenábar, geriausias užsienio kalbos filmas]] thumb|right|150px|[[Sandy Powell, geriausias kostiumų dizainas]]
Daugiausia nominacijų ir apdovanojimų
Šie filmai buvo nominuoti daugiau nei vieną kartą:
Vytautas Budnikas (1951)
Vytautas Budnikas (g. 1951 m. gruodžio 20 d. Taujėnėliai, Ukmergės rajonas) – Lietuvos žurnalistas, rašytojas.
Biografija
1966 m. baigė Ukmergės vidurinę mokyklą, 1978 m. – Vilniaus prekybos technikumą, 1984 m. – žurnalistiką Vilniaus universitete. 1991 m. stažavo Prancūzijos dienraštyje „La Voix Du Nord“, 1995 m. – Švedijos Lundo universiteto Raulio Valenbergo institute.
Dirbo gamyklose, parduotuvėse, profesinių sąjungų įstaigose. 1989–1990 m. savaitraščio „Lietuvos profsąjungos“ redaktoriaus pavaduotojas, redaktorius, nuo 1991 m. savaitraščio „Pozicija“ vyr. redaktorius, „Pozicijos“ leidybos centro vyriausiasis redaktorius, žurnalų „Kryžkelės“, „Pozicija. Nuomonės“ leidėjas.
1990 m. Lietuvos žmogaus teisių gynimo asociacijos steigėjas ir signataras, jos vicepirmininkas, nuo 2005 m. pirmininkas.
Lietuvos rašytojų sąjungos jaunųjų rašytojų sekcijos narys. NDJ tarybos narys. Lietuvos žurnalistų sąjungos narys nuo 2015 metų.
Vliorės apygarda
Vliorės apygarda  – viena iš 36-ių Albanijos apygardų, esanti šalies pietvakariuose. Priklauso Vliorės apskričiai. 151 314 gyventojai, įskaitant ir pietuose esančią graikų mažumą (2010 m. duomenys). Plotas – 1 609 km². Administracinis centras – Vliorė. Ribojasi su Fierio, Malakasterio, Tepelenės, Girokasterio ir Sarandės apygardomis. Vakaruose apygardos krantus skalauja Adrijos jūra.
Savivaldybės
Vliorės apygarda sudaryta iš 13-os savivaldybių:
Tikrosios strėliukės
Tikrosios strėliukės (Coenagrionidae) – žirgelių (Odonata) šeima.
Vabzdžiai smulkūs. Priekiniai ir užpakaliniai sparnai su stiebelio pavidalo pamatais, vienodos formos ir retu gyslotumu. Patelių pilvelis šviesiai žalias arba rausvas, patinėlių ryškiai mėlynas su juodomis dėmėmis. Randamos upelių pakrantėse, skraido neaukštai. Lervos gyvena nedideliuose stovinčiuose vandens telkiniuose.
Anglicizmas
Anglicizmai ― žodžiai, posakiai, sintaksės ypatybės ir kt., pasiskolinti iš anglų kalbos.
Lietuvių kalboje plačiai žinomi anglicizmai – dizainas, dronas, beisbolas, kompiuteris, lokautas, mačas, mobingas, nokautas, futbolas ir kt.
Atsiranda tiesiogiai iš anglų kalbos verstų posakių, kurie yra nevartotini, pavyzdžiui: >, taisoma į gerai praleisti laiką. Plinta angliški jaustukai ( >, taisoma į oho; tai bent, och; > , taisoma į oi, ai)  ir daugybė kitokių nevartotinų, nereikalingų anglicizmų: adapteris = siejiklis; andergraundas = pogrindis, pogrindžio kultūra; biznis = verslas; čipsai = traškučiai; displėjus = ekranas, monitorius; draiveris = tvarkyklė; draivas = polėkis, įkvėpimas; ekskliuzyvinis = išskirtinis, vienetinis; failas = byla, rinkmena; flešas = atmintukas; fitnesas = lengvasis kultūrizmas; grūvas = emocinis ritmas (kalbant apie muziką); hotdogas = dešrainis; kastingas = atranka; lizingas = išperkamoji nuoma; marketingas = rinkodara; menedžeris = vadybininkas; menedžmentas = valdymas, vadyba; interfeisas = sąsaja; emeilas, imeilas = elekroninis paštas, elektroninis laiškas;  ofisas = raštinė, biuras, kontora; peidžeris = pranešimų gaviklis, ieškas; spamas = brukalas, (elektroninis) šlamštas; steikas = didkepsnis ir kt.
Kadangi anglų kalba priklauso germanų kalboms, anglicizmai yra vieni iš germanizmų.
Šiaurės Čungčongo provincija
Šiaurės Čungčongo provincija, Čungčong Pukto (hangul 충청북도, hanja 忠淸北道 = Ch’ungch'ŏng-pukto) – provincija centrinėje Pietų Korėjoje. Vakaruose ribojasi su Čunčion Namdo, šiaurėje – su Kiongido ir Kanvondo, pietuose – su Šiaurės Džolos, rytuose – su Šiaurės Kiongsango provincijomis. Provincijos sostinė – Čongdžu.
Administracinis skirstymas
Šiaurės Čungčongo provincija padalinta į 3 miestus (si, 시) ir 8 apskritis (gun, 군).
Vabzdžiai
Vabzdžiai (Insecta) – nariuotakojų tipo klasė. Tai gausiausia bestuburių gyvūnų klasė; vabzdžiai sudaro apie 90 proc. visų gyvūnų rūšių.
Išorinė kūno sandara
Vabzdžių kūnas sudarytas iš 3 dalių: galvos, krūtinės ir pilvelio.
Galvos forma ir sandara
Galva yra chitininės dėžutės pavidalo, sudaryta iš 5 suaugusių segmentų. Segmentacijos žymės matomos tik gemalo fazėje. Galvos dalys yra šios: pakaušis, viršugalvis, kakta, skruostai ir smilkiniai.
Tarp galvos ir krūtinės pirmojo segmento gali būti storesnis ar plonesnis kaklas. Be to, galva gali prie šio segmento priglusti ir visu platumu. Kartais galva būna įtraukta į krūtinę, ir tada (žiūrint iš viršaus) ji yra blogai matoma.
Antenos, akys ir burnos organai
Galvoje vabzdžiai turi vieną porą antenų, sudėtines akis ir burnos aparatą. Jeigu burnos organai nukreipti į apačią (žiogų, skėrių), tai tokia galva vadinama ortognatine, o jei į priekį (pvz., žygių) – prognatine, jei į apačią ir atgal – hipognatine (blakučių, cikadų).
thumb|right|310px|Vabzdžio kūno sandara: A. Galva, B. Krūtinė, C. Pilvelis. 1. Antena, 2. Apatinė paprastoji akelė, 3. Viršutinė paprastoji akelė, 4. Facetinė akis, 5. Galvos smegenys, 6. Priešnugarėlė, 7. Aorta (nugarinė arterija), 8. Trachėja su kvėptukais (stigmomis), 9. Vidunugarėlė, 10. Panugarėlė, 11. Antsparniai, 12. Plėviniai sparnai, 13. Malamasis skrandis, 14. Širdis, 15. Kiaušidė, 16. Plonoji, storoji ir tiesioji žarna, 17. Analinė anga, 18. Makštis, 19. Pilvo nervų grandinėlė, 20. Malpigijaus vamzdeliai, 21. Pentinas, 22. Nagai, 23. Letena, 24. Blauzda, 25. Šlaunis, 26. Klubas, 27. Gurklys, 28. Krūtinės nerviniai mazgai, 29. Dubenėlis, 30. Seilių liauka, 31. Aplinkryklinis nervinis žiedas, 32. Burna
Vabzdžių burnos organų sandara labai įvairi ir priklauso nuo maisto pobūdžio ir mitybos būdo. Daugelio vabzdžių suaugėlio ir lervos burnos organai būna skirtingi, nes jie maitinasi skirtingai. Skiriami tokios burnos organų rūšys:
Krūtinė
Vabzdžių krūtinė sudaryta iš trijų segmentų: prieškrūtinio, vidukrūtinio ir pakrūtinio. Kiekvieną iš minėtų segmentų sudaro viršutinis (nugarinis) pusžiedis – nugarėlė (tergitas), apatinis pusžiedis – krūtinėlė (sternitas) ir šonai – pleuritai. Atitinkamai krūtinės segmentams jų nugarėlė vadinama priešnugarėle, vidunugarėle, panugarėle, o krūtinėlė – prieškrūtinėle, vidukrūtinėle, pakrūtinėle.
Judėjimo organai
Prie krūtinės prisitvirtinę judėjimo organai – kojos ir sparnai. Krūtinės segmentų dydis priklauso nuo atliekamo darbo. Kurklys rausiasi priekinėmis kojomis, todėl jo stambiausias yra prieškrūtinis, musės sparnai prisisegę prie vidukrūtinės, todėl šis segmentas yra stambiausias ir t. t. Be to, daugumos vabzdžių išorinėje pusėje matoma nedidelė trikampiška dalis, vadinama skydeliu. Ji yra tarp sparnų pamatų.
Kojos
Vabzdžiai turi 3 poras kojų, kurių kiekviena sudaryta iš dubenėlio, klubo, šlaunies, blauzdos ir letenos. Kojos išaugusios kiekviename krūtinės segmente. Vabzdžių sistematikoje labai svarbus kiekvienos kojų poros letenos narelių skaičius. Jis gali būti užrašomas taip: 5-5-5, 5-5-4, 4-4-4. Kojų atskirų narelių dydis ir forma priklauso nuo gyvenamosios aplinkos. Dirvoje gyvenančių vabzdžių kojos pritaikytos rausti (kurkliai), tai tokios kojos rausiamosios, gyvenančių aukštoje žolėje – šokamosios (žiogai), vandenyje – plaukiojamosios (irkliškos, pvz., dusios), tačiau dažniausiai vabzdžių kojos yra vaikščiojamosios ar bėgiojamosios (žygiai, šokliai).
Sparnai
Vabzdžiai dažniausiai turi 2 poras sparnų. Pirmoji pora, arba priekiniai sparnai, prisitvirtinusi vidukrūtinyje, o antroji, arba užpakaliniai sparnai, – pakrūtinyje. Musės ir uodai turi tik vieną porą sparnų, prisegtų vidukrūtinyje, o pakrūtinyje yra skiautelių ar buoželių pavidalo atrofuotų užpakalinių sparnų rudimentai, kurie vadinami dūzgiais.
Yra ir visiškai besparnių vabzdžių – vieni jų visiškai neturėjo, o kitiems išnyko evoliucijos eigoje (utėlės, blusos). Jonvabaliai patinai turi sparnus, o patelės ne.
Vabzdžių sparnai gali būti plėviški, ragiški, odišiki ir sudėtiniai. Užpakaliniai sparnai visuomet yra plėviški, ploni, permatomi ir su ryškiomis gyslomis. Gyslos būna išilginės ir skersinės. Sparnų gyslotumas labai svarbus vabzdžių sistematikoje. Pagal šį požymį vabzdžiai suskirstyti į būrius: lygiasparniai (Homoptera), tiesiasparniai (Orthoptera), tinklasparniai (Neuroptera), plėviasparniai (Hymenoptera), dvisparniai (Diptera).
Pilvelis
Vabzdžių pilvelyje yra virškinimo ir dauginimosi organai. Pilvelis prie krūtinės prisisega trejopai: priauga visu pločiu (liemeninis pilvelis), susijungęs plonu trumpu stiebeliu ir todėl tarp krūtinės ir pilvelio yra ryškus įsmaugimas (kabantysis pilvelis) ir susijungęs ilgu bei laipsniškai storėjančiu stiebeliu (stiebelinis pilvelis). Pilvelis sudarytas iš 5-11 segmentų, prie kurių gali būti įvairių priedelių: kiaušdėtis, geluonis, cerkai.
Vidaus organų sandara
thumb|right|100px|Tibicen genties cikados nėrimasis thumb|right|200px|[[Kamanė]] Vabzdžių kūno dangą sudaro 3 sluoksniai: kutikula, hipoderma ir bazalinė plėvelė. Kutikula – išorinis dangos sluoksnis. Ji persunkta chitinu, todėl šis sluoksnis kietas ir tvirtas. Po kutikula yra hipoderma. Jos kai kurios ląstelės gamina skystį, tirpdinantį apatinį kutikulos sluoksnį prieš kiekvieną augančios vabzdžio lervos nėrimąsi.
Chitininėje dangoje būna įvairių išaugų, spyglių, plaukelių, šerelių bei žvynelių. Be to, šereliai gali būti susisiekę su egzokrininėmis liaukomis, išskiriančiomis į išorę organizmui reikalingas medžiagas – sekretus. Pavyzdžiui, plaukuotų drugių vikšrų odoje yra liaukų, gaminančių nuodingą skystį. Šios liaukos atlieka apsauginę funkciją.
Bitės, kamanės, amarai ir kiti vabzdžiai turi vašką gaminančias liaukas, atliekančias apsauginę funkciją. Kai kurie vabzdžiai turi kvapiąsias liaukas, kurios gamina įvairias kvapias medžiagas. Jų paskirtis įvairi – vienų atbaidanti, kitų priviliojanti priešingos lyties atstovus (pvz., feromonai) arba skirta pasikeisti informacija tarp atskirų tos pačios rūšies vabzdžių.
Raumenys
Vabzdžių raumenys – labai išlavėję ir specializuoti. Ypač tvirti krūtinės raumenys, prie kurių prisitvirtinę sparnai ir kojos. Didesnė dalis vabzdžių raumenų yra skersaruožiai, todėl gali greitai ir tiksliai susitraukinėti. Pavyzdžiui, bitės sparnais plasnoja iki 440 kartų per sekundę, o žiedmusių – net iki 1000 kartų. Kai kurie žirgeliai gali išvystyti iki 144 km/h greitį.
Virškinimo sistema
Virškinimo sistemą sudaro priekinė, vidurinė ir užpakalinės žarnos. Priekinė žarna skirstoma į burną, burnos ertmę, ryklę, stemplę, gurklį ir malamąjį skrandį. Vidurinėje žarnoje vyksta maisto medžiagų įsiurbimas, nes ji yra su įvairiausiomis raukšlėmis ir ataugomis, padidinančiomis įsiurbimo paviršiaus plotą.
Šalinimo sistema
Šalinimo organų funkcijas atlieka Malpigijaus vamzdeliai, kurių yra nuo 2 iki 150. Vamzdelių vienas galas yra uždaras, o kitas atsiveria į virškinimo kanalą tarp vidurinės ir užpakalinės žarnos.
Vabzdžiai šalina šlapimo druskas (uratus).
Kvėpavimas ir nervų sistema
Kvėpavimo organams priklauso po visą kūną išsišakojusi trachėjų sistema. Oras į trachėjas patenka pro kūno šonuose išsidėsčiusius kvėptukus (stigmas).
Vabzdžių nervų sistemą sudaro centrinė, simpatinė ir periferinė nervų sistema. Centrinei nervų sistemai priklauso galvos ganglijai ir pilvo nervų grandinėlė. Galvos skyrių sudaro stambus viršryklinis mazgas ir mažesnis poryklinis mazgas, kurie abu sujungti aplinkryklinėmis konketyvomis. Ypač gerai išsivysčiusios bendruomeninių vabzdžių galvos smegenys. Nuo nervinių mazgų atsišakoja nervai.
Jutimo organai
thumb|right|180px|[[Pajūrio šoklys turi palyginti ilgas antenas]] Vabzdžiai turi lytėjimo, uoslės, skonio, regėjimo ir klausos organus. Įvairiose kūno dalyse yra išsidėstę juntamieji plaukeliai, atliekantys lytėjimo organų funkciją. Daugiausiai juntamųjų plaukelių yra ūseliuose ir burnos organų čiuopikliuose. Gerai išvystyti uoslės organai, sutelkti antenose. Todėl vabzdžiai suranda maistą, patinai pateles ir pan.
Žiogai, skėriai, svirpliai, kai kurios blakės (pavyzdžiui, giedančios cikados) turi ir klausos organus, kurie vadinami būgniniais. Tai maži plėvelės pavidalo ploteliai su daug juntamųjų plaukelių.
Vystymasis
Vystymosi stadijos yra dvi :
Klasifikacija
thumb|right|100px|Evoliucija: vabzdžių [[Antena (biologija)|antenų įvairovė]] Būriai:
Pagal kai kuriuos šaltinius vabzdžių klasei priskiriami dar 3 būriai, kurie dabar dažniausiai priskiriami paslėptaburnių (Entognatha) klasei - beūsiai (Protura), dviuodegiai (Diplura) ir kolembolos (Colembola).
Zenata
Zenatai (berberų k.: ⵉⵣⵏⴰⵜⵏ Iznaten) – berberų genčių sąjunga, viduramžiais paplitusi vidurio Magrebe nuo Rifo kalnų iki Šelifo. Zenata laikoma viena iš trijų svarbiausių berberų gentinių sąjungų, greta Sanhadži ir Masmudų.
Ši gentis į šiaurės vakarų Alžyrą atkeliavo iš Tuniso dar prieš islamo laikus. Zenatams priklausė tokios svarbios gentys kaip magravai, ifranidai ir džeravai.
Viduramžiais zenatų gentys buvo pagrindinė politinė jėga Alžyre, Tunise ir Maroke. Iš jų kilo tokios dinastijos kaip Ziridai (Alžyre), Hamadidai (Alžyre), Marinidai (Maroke), Zajanidai (Tlemsene), Rustamidai (Alžyre) ir kt.
Nuorodos
Berberų gentis – Zenata
Mveru Vantipa
Mveru Vantipa  – ežeras šiaurės rytų Zambijoje, Šiaurės provincijoje, įsiterpęs tarp Mveru (40 km į vakarus) ir Tanganikos (25 km į rytus) ežerų. Telkšo Didžiajame riftiniame slėnyje. Ežero dydis priklausomai nuo sezono smarkiai kinta, įprastas ilgis siekia 65 km, plotis 20 km. Mveru Vantipą supa dideli pelkynių, maršų plotai. Kartais Kalungvišio upe susisiekia su Mveru ežeru. Ežero vanduo yra silpnai druskingas, drumstas.
Ežeras ir jį supančios šlapynės paskelbtos Mveru Vantipos nacionaliniu parku. Greta ežero yra Kaputos miestas.
Vakarų Sibiro lyguma
thumb|250px|Vakarų Sibiro lygumos tyrai Vakarų Sibiro lyguma, Vakarų Sibiro žemuma – viena didžiausių akumuliacinių lygumų Žemėje. Plyti Rusijoje, Vakarų Sibire, tęsiasi nuo Karos jūros šiaurėje iki Kazachijos kalvyno ir Altajaus priekalnių pietuose. Rytuose riboja Vidurio Sibiro plokščiakalnis, vakaruose – Uralo kalnai. Plotas ~3 mln. km². Paviršius plokščias, su nedideliais aukščio skirtumais (50-300 m). Vyrauja platūs, plokšti tarupiai, su pavieniais kalvagūbriais, skliautkalvėmis ir aukštumomis. Išskiriama Vasiuganės žemuma, Barabos, Išimo, Kulundos stepės. Pagrindiniai aukštumų masyvai – Paobės plynaukštė, Sibiro skliautagūbriai.
Klimatas kontinentinis, daugiausia vidutinių platumų bei subarktinis. Vidutinė sausio temperatūra -16 – -28 °C, liepos 4 d.- 22 °C. Per metus iškrenta nuo 200 mm kritulių stepėse ir tundroje iki 600 mm taigoje. Lygumos teritorija gausiai išraižyta upių. Didžiausios – Obė, Irtyšius, Jenisėjus, Ketė, Tazas, Tobolas, Puras. Daug ežerų (Čanų, Ubinsko ir kt.) iš kurių dalis druskingi. Labai gausu pelkių. Dirvožemį kausto amžinasis įšalas.
Šiaurėje vyrauja tundra ir miškatundrė, einant į pietus prasideda milžiniški pelkėtos taigos (eglės, balteglės, kedrai, pušys, maumedžiai) su lapuočių (uosių, beržų) ruožais plotai. Pietuose plyti miškastepių ir stepių plotai.
Žeimių dvaras
Žeimių dvaras – vėlyvojo klasicizmo architektūros paminklas, esantis Žeimių miestelyje, Jonavos rajone. Prie dvaro yra Žeimių koplyčia, XVIII a. įveistas išlikęs parkas, kuriame yra apie 20 rūšių augalų ir liepų alėja (Žeimių liepos), dvaro svirnas, ledainė, kumetynas, arklidė. Adresas – Draugystės g. 28, Žeimiai, LT-55066.
Istorija
1387 m. Jogaila Žeimių dvarą užrašė Skirgailai. Vėliau dvaras atiteko Zavišoms. XVII a. dvaras atiteko Medekšoms. 1676–1690 m. D. Medekša pastatė centrinius dvaro rūmus. 1780 m. dvaras atiteko Kosakovskiams.
1890 m. surašytas Žeimių dvaro inventorius, atliktas remontas. 1940 m. dvaras nacionalizuotas. Po Antrojo pasaulinio karo čia įrengti butai, biblioteka. 1959–1965 m. Žeimių dvare veikė žemės ūkio technikumas, vėliau įrengtas moksleivių bendrabutis.
Dabartis
Dvaras privatizuotas. Atkuriamas privačiomis, taip pat viešomis lėšomis (ES ir kt. projektų pagalba). Dvare ir jo prieigose vyksta edukaciniai, kultūriniai renginiai. Dvaro rūmai restauruojami.
Telmanovas (Richau)
Telmanovas (,, iki 1907 m. Gut Richau, nuo 1946 m. rugsėjo 7 d. ) – gyvenvietė Rusijoje, Kaliningrado srities centrinėje dalyje, Gvardeisko rajone, nuo 2005 m. Znamensko kaimo gyvenvietės kaimas.
Istorija
Notangos žemės kaimo pavadinimas vokiškos kilmės. 1818–1871 m. Prūsijos karalystės Rytų Prūsijos provincijos, 1871–1918 m. Vokietijos imperijos, 1918–1933 m. Veimaro respublikos, 1933–1945 m. Trečiojo reicho Karaliaučiaus apygardos Vėluvos apskrities kaimas. 1947–2005 m. Bolšaja Polianos apylinkės kaimas.
Pavlovas
Pavlovu vadinama:
Donghojaus oro uostas
Donghojus oro uostas – mažas regioninis oro uostas vakarinėje Vietnamo dalyje, Donghojaus mieste, šalia Kvangbinio provincijos gyvenvietės. Atidarytas 2008 m.
Maršrutai
Šiuo metu reguliarieji skrydžiai iš Donghojus oro uosto nevykdomi.
Frydrichas Barčas
Frydrichas Barčas (,, 1552 m. balandžio mėn. Braunsberge, dab. Branevas, Lenkija – 1609 m. lapkričio 21 d. prie Smolensko) – SJ, kunigas, teologas, pedagogas.
Biografija
prūsų kilmės. Nuo 1569 m. studijavo filosofiją ir teologiją Romoje ir Vienoje. Nuo 1572 m. jėzuitas. Nuo 1576 m. vadovavo Braunsbergo vyskupijos ir popiežiškajai kunigų seminarijoms, bajorų konviktui. 1584-1590 m. Braunsbergo jėzuitų kolegijos, 1592-1595 m. – Vilniaus akademijos rektorius. Nuo 1598 m. Lenkijos jėzuitų provincijos lietuviškosios dalies viceprovincijolas.
1586 m. dalyvavo rengiant „Ratio studiorum“. Išleido asketikos ir konfesinės polemikos raštų, pamokslų.
Lietuvos someljė asociacija
right|200px Lietuvos someljė asociacija (LSA) – profesionalius someljė ir kt. vyno ekspertus vienijanti organizacija Lietuvoje.
2005 m. įsteigta. Nariais gali būti tik fiziniai asmenys, asocijuotais nariais – įmonės ir fiziniai asmenys (rėmėjai).
2009 m. tapo Tarptautinės someljė asociacijos (ASI) nare.
Vadovybė
Jie renka asociacijos valdybą ir asociacijos prezidentą. 2005–2006 m. Lietuvos someljė asociacijos prezidente buvo Rasa Sužiedelienė. Nuo 2007 m. – Arūnas Starkus.
Veikla
Kartu su nacionaline vyno paroda „Vyno dienos“ kasmet organizuoja Lietuvos vyno čempionatą. Jame vyno žinovai renka geriausius Lietuvoje parduodamus vynus.
Kasmet rengia Lietuvos someljė čempionatą. 2006 m. geriausiu Lietuvos someljė tapo Dainius Vasiliauskas, geriausias 2007 m. Torres Grand Prix Lietuvos someljė – Arminas Darasevičius, geriausias 2008 ir 2009 m. Mouton Cadet Grand Prix Lietuvos someljė – Arminas Darasevičius. Geriausias 2010 m. Casillero del Diablo Grand Prix Lietuvos someljė – Arminas Darasevičius. Geriausias 2011 m. Planeta Grand Prix Lietuvos someljė – Arminas Darasevičius.
Nuo 2010 m. LSA organizuoja Vyno ir desertų derinių varžybas.
Gerduvėnai
Gerduvėnai – kaimas Klaipėdos rajono savivaldybėje, 2 km į šiaurės vakarus nuo Vėžaičių. Seniūnaitijos centras. Stūkso Gerduvėnų piliakalnis. Pranui Lukauskui atminti yra pavadinta gatvė, artimųjų rūpesčiu pastatytas medinis kryžius.
Etimologija
miniatiūra|left|Senosios kapinės
Gyventojai
miniatiūra|[[Vaizdas:Lentelė.jpg|miniatiūra|Atminimo kryžiaus lentelė Pranui Lukauskui prie Lukauskų sodybos Gerduvėnuose.]]
Palenkės Sokoluvo herbas
right|thumb|Palenkės Sokoluvo herbas Palenkės Sokoluvo herbas  – Palenkės Sokoluvo miesto heraldinis simbolis.
Aprašas
Herbo skydo auksiniame lauke vaizduojamas ant žalios ąžuolo šakos su lapais tupintis rudas sakalas sparnais virš nugaros balta krūtine, raibu pilvu ir auksiniais snapu ir kojomis nei nagais, snape laikantis sidabrinį žiedą.
Virš herbo vaizduojama iš raudona mūro karūna.
Magnolijažiedžiai
Magnolijažiedžiai (Magnoliidae) – magnolijūnų (Magnoliophyta) skyriaus magnolijainių (Magnoliopsida) klasės augalų poklasis.
Palenkės Sokoluvo herbas
Simbolika
Herbe vaizduojamas sakalas simbolizuoja miesto pavadinimą.
Juozas Kėdainis
thumb|120px|Juozas Kėdainis. [[Konstantinas Sirvydas Vilniaus universitete, 1979 m.]] Juozas Kėdainis (1915 m. gruodžio 31 d. Karaliūniškis, Kupiškio valsčius – 1998 m. lapkričio 12 d. Kaunas ) – Lietuvos skulptorius.
Biografija
Baigė Kupiškio gimnaziją. 1933–1939 m. mokėsi Kauno meno mokykloje. 1945–1946 m. Kauno vidurinėje dailės mokykloje dėstė piešimą, 1946–1951 m. Kauno taikomosios ir dekoratyvinės dailės institute – piešimą ir skulptūrą, 1951–1989 m. Lietuvos dailės instituto dėstytojas, nuo 1970 m. profesorius. Mokiniai: Rimantas Daugintis.
Kūryba
Iš medžio, granito, marmuro, aliuminio, geležies, vario, terakotos sukūrė buitinės tematikos kamerinių („Kolūkio arklininkas“, „Arkliaganis“, abi 1957 m., reljefai „Naujakuriai“ 1948 m., „Arimų legendos“ 1985 m.), dekoratyvinių („Poilsis“, Druskininkai, 1959 m., reljefai „Neringos“ kavinei Vilniuje, Panevėžio dramos teatrui, 1968 m.) skulptūrų (ant Žaliojo tilto Vilniuje, 1952 m., Miko Petrausko Palūšėje, 1973 m.), biustų (Konstantinas Sirvydas Vilniaus universitete, 1979 m.), antkapinių paminklų (Petras Cvirka, Rasų kapinėse, 1950 m., Marcė Katiliūtė, Petrašiūnų kapinėse, 1972 m.), medalių. Tarp heraldikos darbų – Kupiškio herbas, sukurtas 1969 m.
Kūriniai darnios kompozicijos, jiems būdingas ritmiškumas, saikingi apibendrinimai, dažniausiai vaizduojamas žmogus. Prisidėjo prie vario kalybos atgaivinimo Lietuvoje. Nuo 1944 m. dalyvavo parodose, individuali paroda 1976 m. surengta Vilniuje.
Kukuris
Kukuris (Gomphocarpus) – stepukinių (Apocynaceae) šeimos augalų gentis. Auga Afrikoje, Arabijoje.
Gentyje yra apie 20 rūšių: ir kt.
Algirdas Antanas Kulbokas
Algirdas Antanas Kulbokas (g. 1936 m. balandžio 13 d. Kirmėliuose, Raguvos valsč. (dab. Anykščių raj.)) – jūrininkas, laivų kapitonas, 40 metų darbo praleidęs laivuose.
Biografija
1954 m. baigė Panevėžio rajono Raguvos vidurinę mokyklą, 1957 m. baigė Klaipėdos jūreivystės mokyklą (laivavedyba).
Buvo Žvejybos laivyno kapitonų asociacijos vadovu, tolimojo plaukiojimo kapitonu, vėliau vadovavo gelbėjimo laivui-kranui „Rambynas“. Pasitraukęs iš laivyno ir išėjęs į pensiją, dėsto Klaipėdos laivininkų mokyklos moksleiviams, yra aktyvus visuomenininkas.
Visuomeninė veikla
1989 m. gegužės 27 d. Klaipėdoje A. A. Kulbokas suorganizavo 58 jūrininkų susirinkimą, buvo jo pirmininkas. Šiame susirinkime buvo priimtas sprendimas atkurti iki 1940 m. veikusią Lietuvos jūrininkų sąjungą, iškelti laivuose Lietuvos vėliavą ir pereiti prie lietuvių kalbos vartojimo. Šios sąjungos veikloje A. A. Kulbokas dalyvavo vienintelis iš tuo metu plaukiojusių kapitonų.
Ivanas Pavlovas
Atliko esminius etiologinius tyrimus ir pagrindė kone visas naujesnes mokymosi teorijas.
Pavlovas buvo įsitikinęs, kad elgesys yra sąlygojamas refleksų. Jis atskyrė ir pagrindė sąlyginius (įgytus) ir nesąlyginius refleksus. Žymiausias mokslininko projektas ir tyrimas – vad. Pavlovo šuns eksperimentas. Jame remtasi Nobelio premija įvertintomis fiziologinėmis studijomis.
Pavlovas nustatė, kad šuns seilių sekrecijos liaukos seiles išskiria ne ėdimo metu, o jau vos pamačius ėdalą. Jų išskyrimą taip pat gali sąlygoti koks nors dirginimas, pavyzdžiui, skambutis, reguliariai girdėtas prieš pat ėdimą. Tai Pavlovas paaiškino kaip daugkartinį dirginimo pasikartojimą ir vėlesnį sutapimą, kuris susijęs su tolesniu fiziologinių (šiuo atveju – mitybos) poreikių tenkinimu. Nustatyta, kad vėliau pakanka tik kurio nors vieno dirginimo (pavyzdžiui, skambučio) tam, kad seilės būtų išskiriamos. Pavlovas tai pavadino sąlyginiu refleksu.
Daržinė pupelė
thumb|Pupelės ankštys
Žolinis, krūminis (20-60 cm) arba vijoklinis (2-3 m), dažniausiai vienmetis augalas. Lapai trilapiai.
Sudėtis
Pupelių sėklose yra aminorūgščių, 50 % angliavandenių, iki 20 % lengvai pasisavinamų baltymų, fosforo, kalio (daugiau nei kitose daržovėse), ląstelienos, mineralinių druskų, 2 % riebalų, vitaminų B, C,
Ankštyse yra vitaminų A, B, C.
Mityba
Dėl savo sudėties, subrendusios pupelių sėklos dalinai gali pakeisti mėsos patiekalus. Šviežios nesubrendusios pupelės maistui vartojamos virtos, keptos, šaldytos, konservuotos.
Vaistinės augalo savybės
Pupelės skatina skrandžio sulčių išsiskyrimą.
Pupelių tyrelė – dietinis maistas, tinkantis sergant gastritu, sumažėjus skrandžio sulčių sekretui.
Ankščių nuoviru gydomos inkstų, šlapimo pūslės ligos, hipertonija, širdies nusilpimas, lėtinis reumatas, podagra, mažinamas viduriavimas.
Išaižytų ankščių nuoviras – žudo bakterijas, taip pat geras vaistas nuo diabeto, sumažina cukraus kiekį kraujyje. Gydant lengvą diabetą, ruošiamas toks nuoviras:
Pupelių miltai vartojami kaip pabarstai opoms, egzemoms gydyti. Iš miltų ir medaus daromi paplotėliai, kurie dedami ant pūlinių ir furunkulų, kad greičiau pribręstų.
Mochanda
Mochanda  – užgesęs ugnikalnis Anduose, šiauriniame Ekvadore, Imbaburos ir Pičinčos provincijose, į pietus nuo Otavato miesto. Aukštis – 4263 m.
Vytautas Budnikas (1943)
Vytautas Budnikas (1943 m. gruodžio 20 d. Vilniuje – 2019 m. rugsėjo 14 d. Kaune) – Lietuvos gydytojas, habilituotas biomedicinos mokslų daktaras.
Mochanda
Mochanda – sudėtingas geologinis kompleksas, kurio pagrindą dabar sudaro didelė kaldera, likusi po smarkaus Plinijaus tipo išsiveržimo prieš 200 tūkst. metų. Tuoj į vakarus yra Fuja Fuja ugnikalnio liekana. Vėlyvajame pleistocene kalderoje susidarė keletas vulkaninių kūgių.
Vytautas Budnikas (1943)
Biografija
1966 m. baigė Kauno medicinos institutą. 1995 m. habilituotas biomedicinos mokslų daktaras.
Mochanda
Mochandos kalderoje telkšo trys vaizdingi ežerai – Karikoča, Janakoča ir Huarmikoča. Jie dažnai lankomi turistų. Aukštikalnėse plyti kalnų pievos (paramos), naudojamos gyvulių ganymui, žemiau dunkso rūko miškas.
Vytautas Budnikas (1943)
Biografija
Nuo 1966 m. Kauno medicinos instituto (nuo 1998 m. Kauno medicinos universitetas) dėstytojas; nuo 2001 m. profesorius. 1995–1997 m. Sveikatos apsaugos ministerijos sekretorius. Su kitais 1995 m. įkūrė Valstybinę vaistų kontrolės tarnybą, kuriai vadovavo iki 2002 m. Jam vadovaujant atlikti 27 vaistų, gautų pritaikius naujas technologijas, tyrimai, kuriais remiantis į Lietuvos medicinos praktiką įdiegtas somatogenas, bovitocinas (oksitocinas), kalcitrino užžandžių tabletės, nitroperkutenas. Trijų išradimų bendraautoris.
Takaši Šimoda
(g. 1975 m. lapkričio 28 d.) – karjerą baigęs japonų futbolininkas, rungtyniavęs Japonijos rinktinėje.
Nacionalinėje komandoje žaidė 1999 m., su ja dalyvavo 2000 m. AFC Azijos taurės turnyre.
SC Rot-Weiß Essen
Eseno „Rot-Weiß“ – Vokietijos futbolo klubas iš Eseno.
Istorija
1907 m. vasario 1 d. įkurtas SV Vogelheim. Kitados rungtyniavo aukščiausioje šalies lygoje.
1955 m. tapo šalies čempionais. Tai vienintelis toks pasiekimas klubo istorijoje. Vėliau prasidėjo nuopolis.
2021/22 m. žaidė Regioninėje lygoje, Vakarų grupėje buvo stipriausi. Po sezono perkelti į aukštesnę pakopą.
2022/23 m. rungtyniavo Trečioje lygoje.
Skėstaakiai laumžirgiai
Skėstaakiai laumžirgiai (Gomphidae) – žirgelių (Odonata) šeima.
Žirgeliai vidutinio dydžio (pilvelio ilgis 30-40 mm, atstumas tarp išskėstų sparnų – 65-75 mm). Ramioje būklėje sparnai laikomi išskėsti į šonus. Užpakaliniai sparnai ties pamatais aiškiai platesni už priekinius. Galva ir krūtinė geltona arba žalsva, su juodomis juostelėmis. Akys viršugalvyje nesusiglaudžia.
Lietuvoje 4 rūšys:
thumb|left|200px|Geltonkojis laumžirgis (Ophiogomphus flavipes)
Dainavos seniūnija (Kaunas)
Istorija
thumb|left|„Dainavos“ prekybos centras
2005 m. balandžio 1 d. iš pietinės Dainavos seniūnijos dalies atskirta Gričiupio seniūnija.
Laumena (Elektrėnų sav.)
Laumena – ežeras Lietuvoje, Elektrėnų savivaldybėje, 4 km į šiaurę nuo Semeliškių miestelio. Ežero ilgis iš šiaurės vakarų į pietryčius – 0,16 km, plotis – iki 0,14 km. Altitudė 104,8 m. Krantai aukštoki, ištisai apaugę medžiais ir krūmais. Aplinkui auga miškeliai, plyti krūmynais apaugusios pievos. Pietuose išteka upeliukas link Vuolastos upelio (Elektrėnų marių intakas). Šalia įsikūręs Stančikų kaimas.
Pussycat Dolls: Live from London
„Pussycat Dolls: Live from London“ – DVD albumas, kuriame yra gyvas „Pussycat Dolls“ koncertas Londone, filmuota medžiaga, vaizdo klipai ir interviu su kiekviena „Pussycat Dolls“ nare. DVD režisavo Chris Applebaum ir Benny Boom.
Bakalas
Istorija
Bakalas įkurtas 1757 m., o miesto statusą įgijo 1951 m.
Kserofitas
Kserofitai (🇬🇷 'sausas' + 🇬🇷 'augalas') – daugiamečiai augalai, toleruojantys karštį ir nuolatinę ar periodinę sausrą, augantys dykumose, pusdykumėse, stepėse ir smėlinguose dirvožemiuose. Daugiau kaip 80 % kserofitų rūšių aptinkama karštuose ir sausuose pasaulio kraštuose, pavyzdžiui, Afrikoje, Centrinėje Azijoje, Vidurio ir Pietų Amerikoje. Kserofitai yra išskirtiniai augalai ne tik dėl gebėjimo išgyventi ekstremalias sausras, bet ir dėl sugebėjimo žaliuoti, žydėti ir daugintis. Jų buveinės svyruoja nuo visiškai sausų akmenuotų dirvožemių iki šiek tiek drėgnesnių ir derlingesnių smėlių.
kairėje|miniatiūra|325x325px|[[Kaktusai]]
Kserofitų prisitaikymas
Drėgmės trūkumas yra aplinkos veiksnys, ribojantis augimą, todėl kserofitai specifiškai prisitaikę prie aplinkos. Evoliucijos eigoje kserofitai prie drėgmės trūkumo prisitaikė morfologinėmis ir anatominėmis savybėmis, dėl kurių geba išgyventi drėgmės trūkumą ir aukštą temperatūrą. Augalai su tokiais morfologiniais prisitaikymais vadinami kseromorfiniais.
Kserofitų antžeminė dalis yra daug mažesnė už požeminę. Kserofitams būdingos gilios arba plačiai išsikerojusios šaknys, kuriose kaupiamos maisto ir vandens atsargos. Gilios, 7-10 m ilgio šaknys leidžia pasiekti gruntinius vandenis. Daugelio kaktusų šaknys yra negilios, plačiai išsikerojusios ir sugeba sugerti didelį lietaus vandens kiekį. Kai kurie kaktusai gali sugerti drėgmę iš rūko ar rasos per epidermį ir dyglius. Kserofitų šaknys geba siurbti net sūrų vandenį.
Lapai
Lapai maži, smulkiai suskaldytais kraštais, lapalakščio gyslų tinklas tankus, sausringuoju metų laiku nunykstantys arba visai sunykę lapai. Vertikali lapo padėtis riboja saulės spindulių patekimą ant lapo, mažina vėjo pasipriešinimą. Lapų adaptacijos būna trijų tipų. Vienų kserofitų lapai siauri, susisukę į vamzdelį. Toks prisitaikymas sumažina lapo paviršiaus plotą, todėl išgarinama mažiau vandens transpiracijos metu. Kitų kserofitų lapai platesni, bet padengti tankiais, pilksvos spalvos plaukeliais, kurie apsaugo augalą nuo perkaitimo ir staigių temperatūros pokyčių. Dar kitų lapų – epidermis su stora kutikule ir vaško sluoksniu, kuris suteikia lapams melsvą ar pilkai žalią spalvą. Ši dviguba apsauga skirta nuo per didelio vandens išgarinimo. Kaktusai turi pakitusius lapus – spyglius, kurie riboja vandens netekimą trimis būdais: atbaido plėšrūnus, uždengia stiebus ir sulaiko drėgmę šalia augalo. Taip pat būdingi suplokštėję stiebai – filokladijos bei plokšti lapkočiai – filodijos.
miniatiūra|345x345px|Žiotelės su pagalbinėmis ląstelėmis sukulentų lapuose
Žiotelės
Žiotelės svarbios anglies dioksido pasisavinimui ir deguonies išskyrimui, vandens garinimo reguliavimui. Žiotelės išsidėsčiosios abaksialinėje (apatinėje) lapo dalyje, o bendras jų skaičius lapo paviršiuje sumažėjęs. Šios adaptacijos leidžia augalams apsisaugoti nuo per greito vandens išgarinimo dėl saulės ir vėjo daromo poveikio. Kai kurie augalai, pavyzdžiui, pušys, turi giliai įdubusias žioteles spyglių paviršiuje, o kaktusai – atveria žioteles tik naktį, kai aplinkos temperatūra žemesnė, o drėgmė didesnė. Žiotelės yra paracitinio tipo su dviem pagalbinėmis ląstelėmis, išsidėsčiusiomis išilgai varstomųjų ląstelių.
Medžiagų apykaita
Gebėjimas žioteles atverti tik naktį priklauso nuo metabolinio prisitaikymo, vadinamo CAM fotosinteze. CAM kelias leidžia augalams dienos metu uždaryti žioteles ir taip išvengti per didelio vandens netekimo. Pirmą kartą CAM medžiagų apykaita nustatyta storlapinių (Crassulaceae) šeimoje, tačiau šį metabolinį kelią naudoja ir 30 kitų šeimų augalų, įskaitant kaktusus ir orchidėjas. Šie augalai naktį sugeria ir fiksuoja CO2, kaupdami jį obuolių rūgšties pavidalu veiksmingesnei fotosintezei kitą dieną. Dėl didelės CO2 koncentracijos prieinamos pagrindiniam anglies fiksacijos fermentui RuBisCO, šis fermentas tampa efektyvesnis ir kompensuoja obuolių rūgšties sintezės sąnaudas.
Vandens atsargų kaupimas
Kserofitai vandenį kaupia sultinguose lapuose, stiebuose ar net šaknyse. Juka, alavijas, šilokas ir daugelis kitų augalų vandenį kaupia lapuose. Kaktusams būdingi sultingi stiebai, kurie reikalingi ne tik vandens saugojimui, bet ir fotosintezei. Lapuose ir stiebuose vandenį kaupiantys augalai taip pat turi storą vaškinę kutikulę, todėl mažiau vandens prarandama transpiracijos metu.
Kserofitai pasaulyje
Daugiausia kserofitų auga aridinėse srityse, ten kur metinis kritulių kiekis mažesnis už išgarinama vandens kiekį analogiškam ploto vienetui.
Krūmai kserofitai: efedra, džuzgūno (Calligonium), eglūno (Tamarix), eukaliptų, akacijų rūšys.
Kserofitai Lietuvoje
miniatiūra|226x226px|Kalninė pušis (Pinus mugo Turra.)
Pagal morfologinius ir anatominius požymius kserofitai skirstomi į 8 tipus: ilgašakniai, belapiai, redukuotaisiais lapais, smulkialapiai, kietalapiai, susuktalapiai, plaukuotalapiai ir sultingieji (sukulentai) kserofitai. Lietuvos pušynuose dominuoja kietalapiai kserofitai. Jų lapai kieti ir standūs, padegti stora kutikule, gerai išvystyta ramstinių audinių sistema.
Tipingi kietalapių kserofitų pavyzdžiai Lietuvoje yra Kuršių nerijoje augančios pajūrinės zundos (Eryngium maritimum L.). , taip pat aptinkamos smiltyninė druskė (Salsola kali), smiltyninė kulkšnė (Astragalus arenarius).
Smulkialapių kserofitų tipui priskiriami šilinis viržis (Calluna vulgaris (L.) Hull.), paprastasis čiobrelis (Thymus serpyllum L.), tyrulinė erika (Erica tetralix L.) yra prisitaikę mažinti transpiraciją. Šie augalai auga atvirose vietose smėlingame dirvožemyje arba retuose pušynuose. Viržio, erikos, bruknės lapų kraštai užsirietę į apačią
miniatiūra|229x229px|Paprastoji šilagėlė (Pulsatilla vulgaris Mill.)
Plaukuotalapiai kserofitai yra apaugę šviesiais, smulkiais plaukeliais, kurie atspindi Saulės spindulius ir apsaugo nuo vėjo, taip sumažindami vandens išgarinimą. Pilksvus ir plaukuotus lapus turi dvinamė katpėdė (Antennaria dioica (L). Gaertn.), vienagraižė kudlė (Pilosella officinarum F. W. Schulz et Sch. Bip.), taip pat šiai kserofitų grupei priskiriamos tūbės (Verbascum sp.), pievinė (Pulsatilla pratensis (L.) Mill.) ir paprastoji (Pulsatilla vulgaris Mill.) šilagėlės.
Smėlingose pušyno vietovėse taip pat galima aptikti ir sukulentų – didžiąją vilkpupę (Hylotelephium maximum (L.) Holub.), šilinę perkūnropę (Jovibarba globifera (L.) J.Parn), šiloką (Sedum sp.). Ilgai negaudami vandens, sultingieji kserofitai sulėtina transpiraciją. Šių augalų šaknys labai šakotos ir pasiskleidusios dideliame žemės paviršiaus plote, taip pat geba surinkti rasos drėgmę.
Kserofitų praktinė nauda
Kalninė pušis (Pinus mugo Turra.), muilinė guboja (Gypsophila paniculata L.) nėra natūraliai išplitę augalai Lietuvos pajūrio smėlynuose. Juos įveisė žmonės, kadangi ilgos ir išsišakojusios šaknys stabdo biraus smėlio judėjimą ir padeda susiformuoti kopoms. Muilinės gubojos šaknis gali pasiekti net 10–15 m gylį.
kairėje|miniatiūra|254x254px|Muitinė guboja (Gypsophila paniculata L.)
Lumangvės krioklys
thumb|250px|Lumangvės krioklys sausuoju laikotarpiu
Lumangvės krioklys  – krioklys šiaurės rytų Zambijoje, Šiaurės provincijoje, Kalungvišio upėje (įteka į Mveru ežerą). Tai vndeningiausias ir plačiausias vien tik Zambijos teritorijoje esantis krioklys. Jo aukštis siekia 30-40 m, plotis 160 m. Lumangvės krioklys pats vandeningiausias būna gegužės-birželio mėnesiais, tada purslų srautas virš jo pakyla iki 100 m.
Krioklys pasiekiamas Kavambvos-Mporokoso keliu. 6 km žemiau Lumangvės krioklio krenta Kabvelumės krioklys.
Gerviniai (Trakai)
Gerviniai – kaimas Trakų rajono savivaldybėje, 9 km nuo Tolkiškių.
Multipleksas
Multipleksas ( – daugialypis) – universalus stereofotogrametinis instrumentas, skirtas apdoroti aerovaizdams anaglifų metodu.
Sudarytas iš stalo su ekranu, kelių projektorių sistemos aerovaizdams į ekraną projektuoti ir matavimo stalelio, kurį galima stumdyti po visą ekraną. Projektorių galima sukioti ir stumdyti įvairiomis kryptimis. Projektoriais aerovaizdai orientuojami vienas kito atžvilgiu, gautas stereoskopinis vietovės vaizdas orientuojamas išoriškai. Pagal matavimo stalelio markę ekrano plokštumoje braižoma vietovės situacija ir reljefas.
Maud Adams
Biografija
Mod gimė Gustavo ir Thyra Wikström šeimoje Liuleo mieste, esančiame netoli poliarinio rato.
Jos kelias į populiarumą prasidėjo 1963 m., kuomet ją parduotuvėje pastebėjo fotografas. Įkalbėjęs nusifotografuoti, jis vėliau jos nuotraukas nusiuntė grožio konkurso „Mis Švedija“ organizatoriams žurnalui „Allers“.
Mod tapo modeliu ir eilę metų sėkmingai dirbo agentūroje „Eileen Ford“ Paryžiuje bei Niujorke.
1970 m. ji sulaukė kvietimo filmuotis. Debiutiniame filme „The Boys in the Band“ pradiniuose juostos kadruose ji suvaidino fotografui pozuojančią manekenę. Vėliau ji dar pasirodė atskirose įvairių serialų („Kojak“, „Hawaii Five-O“) dalyse.
1974 m. Mod tapo žinoma visame pasaulyje, kuomet buvo pakviesta į bondiados filmą „Žmogus su auksiniu pistoletu“ suvaidinti piktadarę ir Rodžerio Mūro priešininkę.
Vėliau ji filmavosi fantastinėje juostoje „Rollerball“ (1975), trileryje „Tattoo“ (1981), kol prodiuseris Albertas R. Broccoli 1983 m. vėl pasiūlė jai vaidmenį filme apie agentą 007. Šį kartą tai buvo filmas „Aštuonkojė“ ir vienas pagrindinių juostos vaidmenų, kuriame Mod įkūnijo deimantų kontrabandininkę. Aktorei tuo metu buvo 37 ir ji tapo antrąja pagal amžių vyriausia Bondo mergina (vyriausia nuo 1964 m. filmo „Auksapirštis“ buvo 38 m. Honor Blackman).
1985 m., paskutiniame bondiados Rodžerio Mūro filme „Žvilgsnis į žmogžudystę“, Mod gavo epizodinį vaidmenį, suvaidinusi moterį minioje.
1983-84 m. ji filmavosi JAV seriale „Emerald Point NAS“. Vėliau ji atliko dar keletą vaidmenų įvairiuose TV filmuose ir serialuose, taip pat ir gimtojoje Švedijoje. Paskutinis jos vaidmuo buvo 2010 m. trumpametražiame filme „The Rooneys“.
Asmeninis gyvenimas
1966 m. Mod ištekėjo už fotografo Roy Adamso, su kuriuo išsiskyrė 1975 m.
1999 m. ji ištekėjo antrą kartą – už buvusio teisėjo Charleso Rubino. Pora gyvena Los Andžele. Vaikų neturi.
Aktorė moka 5 kalbas: švedų, prancūzų, vokiečių, italų ir anglų.
Apdovanojimas
1984 m. – „Academy of Science Fiction, Fantasy & Horror Films“ – geriausia antrojo plano aktorė („filmas Aštuonkojė“).
Varšuvos generalgubernija
Varšuvos generalgubernija  – administracinis-teritorinis vienetas, sudarytas 1915 m. Vokietijos imperijos Rytų fronto kariuomenės okupuotose Rusijos imperijos žemėse. Regionas buvo sudarytas iš buvusios Lenkijos Kongreso karalystės šiaurės vakarinių žemių: Kališo, Varšuvos, Plocko, Lomžos gubernijų ir dalies Petrakavo bei Sedlcų gubernijų. Generalgubernija ribojosi su Rytų Prūsija, Oberosto Balstogės-Gardino ir Lietuvos sritimis, Liublino Generalgubernija bei Austrija-Vengrija.
Istorija
Prasidėjus Pirmajam pasauliniam karui, Vokietijos imperija 1914–1915 m. užėmė dalį Rusijos imperijos vakarinių gubernijų, iš kurių suformavo karinį administracinį vienetą – Oberostą. Iš pradžių ir ši generalgubernija buvo priskirta Oberostui, bet nuo 1915 m. rugpjūčio 24 d. buvo įkurta kaip atskiras regionas. Generalgubernija išliko su savarankiška administracija net ir 1916 m. Centrinių valstybių sąjungai įkūrus marionetinę Lenkijos karalystę. Generalgubernijos administracija buvo įsikūrusi Varšuvos pilyje, iš kurios visą regiono egzistavimo laiką valdė generalgubernijos vadovas Hans Hartwig von Beseler.
1916 m. spalio 18 d. buvo įkurta nauja bendra administracija šiai generalgubernijai ir Liublino generalgubernijai. Nauju vadovu buvo išrinktas Wolfgang von Kries. 1916 m. gruodžio 9 d. jo įsakymu buvo įkurtas Lenkijos centrinis bankas, kuris pradėjo spausdinti naują valiutą – Lenkijos markes. Regiono okupacijos metu vokiečių valdžia išvežė dalį vietinių gyventojų darbams į Vokietiją, kur jie pakeitė fronte kovojančius vokiečių karius. Generalgubernija buvo panaikinta 1918 m. rudenį ir įėjo į naujai susikūrusios II Lenkijos respublikos sudėtį.
Antonov An-225
Antonov An-225 (,, liet. Svajonė) – buvo didžiausias ir galingiausias pasaulyje transportinis lėktuvas. Pagamintas Kijeve įsikūrusiame aviaciniame mokslo-techniniame komplekse Antonov.
1984–1988 m. buvo suprojektuoti ir statomi du unikalūs lėktuvo egzemplioriai. 1988 m. gruodžio 21 d. pirmasis lėktuvas atliko pirmąjį skrydį. XXI a. trečiojo dešimtmečio pradžioje buvo baigta apie 70% antrojo egzemplioriaus surinkimo darbų. Lėktuvo registracijos numeriai buvo CCCP-82060 (Sovietų Sąjunga), vėliau – UR-82060 (Ukraina).