cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Olimpinė liepsna
Olimpinio deglo estafetė
Žaidynių atidarymo dieną, liepsna įnešama į pagrindinį stadioną ir ten yra uždegamas olimpinis aukuras. Ši misija patikima paskutiniam estafetės dalyviui, kurio pavardę stengiamasi išlaikyti paslaptyje iki pat žaidynių atidarymo pradžios. Paprastai ugnies kelionę užbaigia nusipelnęs šalies – olimpiados rengėjos sportininkas.
Olimpinė ugnis aukure dega iki žaidynių uždarymo ceremonijos. 2006 m. Turino žiemos olimpinių žaidynių metu olimpinė liepsna degė 57 metrų aukščio aukure. Tai aukščiausias olimpinės ugnies stovas per visą olimpiados istoriją.
Olimpinio deglo konstrukcija
Dabartinis olimpinis deglas yra laikomas Senovės Graikijos medinio deglo interpretacija. Jis yra gaminamas pagal modernias technologijas. Jo konstrukcijoje medį pakeitė metalinės dalys ir plastikai.
Deglo viduje yra dujų patronas ir degikliai. Deglo liepsna dega apibrėžtą laiko tarpą, kurio pakanka, kad estafetės dalyvis įveiktų savo distanciją bėgte. Turino olimpiadai pagaminti deglai degė mažiausiai 15 minučių.
Šių dienų deglas atitinka specialius reikalavimus. Deglas pagamintas taip, kad jo liepsnos neužpūs vėjas, neužgesins lietus ar sniegas. Deglo liepsna yra aiškiai matoma dieną ir naktį, dega plačiame oro temperatūros diapazone.
Kurianka
Istorija
Nuo VIII a. pr. m. e. iki XIX a. šioje teritorijoje gyveno lietuviams artima baltų gentis – jotvingiai. Nuo XIII-XIV a. iki 1795 m. kaimas priklausė Lietuvos Didžiajai Kunigaikštystei. Pagal 1920 m. liepos 12 d. Lietuvos ir Tarybų Rusijos taikos sutartį kaimas buvo priskirtas Lietuvos Respublikai. 1919-1936 m. priklausė Kuriankos valsčiui. 1975-1998 m. priklausė Suvalkų vaivadijai.
Jonas Goštautas (1800)
Jonas Goštautas (1800 m. liepos 3 d. Šileliai, netoli Baisogalos – 1871 m. liepos 2 d. Rufekas, Šarantos departamentas, Prancūzija) – Lietuvos demokratinės bajorijos veikėjas, rašytojas.
Biografija
Kilęs iš Goštautų giminės. Baigęs Kėdainių gimnaziją iki 1823 m. studijavo Vilniaus universitete. Nuo 1823 m. gyveno tėviškėje, buvo Šiaulių apskrities žemės ribų teisėjas. Prasidėjus 1831 m. sukilimui Baisogaloje suorganizavo sukilėlių būrį ir jam vadovavo, Baisogaloje užėmė ceichgauzą, paėmė į nelaisvę apie 100 rusų kareivių. Vėliau vadovavo Šiaulių apskrities sukilėlių raitininkams. Sukilimui pralaimint su generolo H. Dembinskio daliniais, pasitraukė į Varšuvą, vėliau emigravo į Prancūziją. Priklausė 1832 m. čia įkurtai Lenkijos demokratinei draugijai, 1836 m. pasirašė jos Manifestą, skelbiantį svarbiausią būsimo sukilimo uždavinį – panaikinti baudžiavą ir valstiečiams be išpirkos perduoti turimą žemę. Pažiūras išdėstė Prancūzijoje anonimiškai išleistoje beletrizuotų atsiminimų knygoje „Ponas Teisėjaitis, arba Pasakojimas apie Lietuvą ir Žemaitiją“ (Pan Sędzic czyli Opowiadanie o Litwie i Żmudzi 1839 m., lietuvių kalba 1967 m.). Joje aprašė dvarininkų ūkį, buitį, požiūrį į baudžiauninkus kaip į vergus, valstiečių išnaudojimą, stiprėjančias antibaudžiavines nuotaikas, pateikė žinių apie 1831 m. sukilimą. Kėlė idėją atkurti nepriklausomą demokratinę Abiejų Tautų Respubliką. 1848 m. dalyvavo Poznanės sukilime.
FK Užupis Vilnius
Vilniaus „Užupis“ – Lietuvos futbolo klubas iš Vilniaus.
Istorija
Asociacija „Užupio sporto klubas“ yra 2005 m. įkurta ne pelno siekianti organizacija, jungianti nemažą grupę sportui neabejingų žmonių, skatinanti mėgėjišką, tačiau aktyvų sportavimą ir sveiką gyvenseną. Klubas subūrė krepšinio ir futbolo komandas.
Bartkūnai (Biržai)
Bartkūnai – kaimas Biržų rajono savivaldybėje, 4 km į pietryčius nuo Vabalninko, prie kelio.
Afrikinė pelkiažiurkė
Afrikinė pelkiažiurkė (Colomys goslingi) – pelinių (Muridae) šeimos graužikas, priklausantis monotipinei afrikinių pelkiažiurkių (Colomys) genčiai.
Kūnas 14-14,8 cm, uodega 14-18 cm ilgio. Ausys stambios, beveik be plaukų. Uodega apaugusi retais plaukais. Pėda labai ilga ir siaura; pirmasis ir penktasis pirštai trumpesni už vidurinius. Pailgėjusios pėdos, matyt, yra susijusios su gyvenamąja aplinka. Kailis tankus, trumpas ir labai švelnus. Kūno nugarinė pusė nuo šviesiai rudos iki tamsiai rudos ar juodai pilkos spalvos. Pilvas baltas. Ausys pilkos. Už ausų yra po baltą dėmę. Uodegos viršutinė pusė šviesiai ruda ar beveik juoda, o apatinė šviesesnė. Turi 4 poras spenių.
Gyvena drėgnose vietose, nedidelių vandens telkinių pakrantėse, kur pelkėtas dirvožemis. Pusiauvandeninai gyvūnai.
Paplitusios Afrikoje: Kamerūne, Zaire, Gabone, Angoloje, Kenijoje, Zambijoje ir Etiopijoje.
BTV
BTV – komercinis televizijos kanalas, įsikūręs Vilniuje. Kanalas įkurtas 1993 m. balandžio mėnesį.
BTV transliuoja 24 valandas per parą, transliacijos aprėptis – 80 proc. Lietuvos teritorijos.
Transliuotojas – UAB „Laisvas ir nepriklausomas kanalas“.
Istorija
1993 m. balandį įkurta bendra Lietuvos-JAV bendrovė „Baltijos televizija“, jos pagrindiniu akcininku tapo JAV bendrovė „American Equitable Finance Corporation“, vadovaujama Kęstučio Makaičio, o mažesniuoju akcininku tapo Lietuvos Respublikos finansų ministerija. Tais pačiais metais bendrovės įkurta Baltijos televizija pradėjo savo transliacijas. Ši televizija 1994–1995 m. dalijosi tuo pačiu 38 kanalu kaip ir „TV Polonia“. Buvo retransliuojama ir per TELE–3. 1996 m. televizija ėmė plėsti savo korespondentų tinklą – įkurta Kupiškio studija. 1996–1998 m. didžiąją savos programos dalį retransliuodavo BBC ir CNN programas.
1997 m. 30 procentų UAB „Baltijos TV“ akcijų, priklausiusių Lietuvos Respublikos finansų ministerijai, buvo parduotos. Televizijos (jau ėmusios vadintis ir BTV pavadinimu) reitingai dar siekė 6-7 procentus (rinkoje pirmavo LNK ir TV3), tačiau 1997–1998 m. persikėlus nemažai laidų ir žurnalistų iš LNK į BTV, ši tapo trečia pagal žiūrimumą televizija Lietuvoje. 1999 m. 49 proc. televizijos kompanijos akcijų įsigijo Lenkijos „Telewizja Polsat“, o smulkiaisiais televizijos bendrovės akcininkais liko „American Equitable Finance Corporation“ ir Arūnas Valinskas (abu 2000 m. atitinkamai turėjo 49 proc. ir 2 proc. bendrovės akcijų). BTV programos vidutinė dienos auditorija sudarydavo apie 16-17 proc. visos TV auditorijos. 2002 m. pradžioje „Telewizja Polsat“ įsigijo visas „American Equitable Finance Corporation“ ir A. Valinsko turėtas UAB „Baltijos televizija“ akcijas ir gegužės 31 d. BTV pakeitė pavadinimą į TV4.
2003 m. lapkritį 74 procentus įmonės akcijų iš „Telewizja Polsat“ antrinės bendrovės „Polsat Baltic“ perėmė Nyderlandų investicinė bendrovė „Polaris Finance“. 2004 m. rugsėjo 17 d. televizijos bendrovė buvo parduota „Achemos grupei“ ir grąžintas BTV pavadinimas. 2012 m. gruodžio 17 d. „Achemos grupė“ 100 proc. BTV akcijų pardavė LNK grupei už viešai nepaskelbtą sumą. 2013 m. birželio 13 d. UAB „Laisvas ir nepriklausomas kanalas“ ir UAB koncernas „Achemos grupė“ užbaigė UAB „Baltijos televizija“ įsigijimo sandorį.
2013 m. vasarą buvo panaikinta atskira žinių tarnyba, o pats kanalas buvo prijungtas prie LNK grupės. Po šio įsigijimo į BTV programų tinklelį perkelta nemažai su LNK grupe bendradarbiavusių prodiuserinių kompanijų (pvz., UAB „Be tabu“) laidų (pvz., „Yra kaip yra“, „Info diena“).
Nuo 2018 m. gruodžio 1 d. televizija transliuojama HD raiška.
Programa
Programos tinklelį sudaro daugiausiai užsienietiška programa, kuri įgarsinama LNK televizijoje. Kanalas savo atskiro biuro ir filmavimo studijų neturi, tad lietuviškas laidas perka iš prodiuserinių kompanijų. Taip pat BTV transliuoja Lietuvos krepšinio lygos (LKL) rungtynes.
Adomas (žurnalas)
Adomas – iliustruotas žurnalas, 1991–1994 m. ėjęs Vilniuje. 200px|thumb|right|2003 m. žurnalo viršelis
Istorija
Leido UAB „Politika“ kas pusmetį. Rašė apie žmonių tarpusavio santykius, žmonių ir aplinkos sąveiką. Tiražas 1991 m. – 20 000 egz., 1994 m. – 5000 egz.
Redaktorė Audronė Guigaitė.
Kumpynės
Kumpynės – viensėdis Anykščių rajono savivaldybėje, 7 km nuo Surdegio.
Kelmės valsčius
Kelmės valsčius – buvęs administracinis-teritorinis vienetas dabartinės vakarų Lietuvos teritorijoje. Centras – Kelmė.
Istorija
Minimas nuo XIII a., 1567 m. prijungtas prie Kražių valsčiaus. Caro laikais valsčius įkurtas XIX a. Kauno gubernijoje. 1947 m. dalis teritorija perduota Liolių valsčiui. Valsčius panaikintas 1950 m. birželio 30 d., jo teritorija perduota Kelmės rajonui (9 apylinkės).
1053 m.
1053 m. buvo nekeliamieji metai, prasidedantys šeštadienį pagal Grigaliaus kalendorių.
Gimtadieniai
Nedatuota
Negatyvus įrodymas
Negatyvus įrodymas – teiginys, kad kažkas neegzistuoja, jei tai nebuvo stebėta. Nors „gyvenimišku“ požiūriu toks teiginys atrodo labai racionalus, formaliosios logikos požiūriu jis yra klaidingas. Įrodymo nebuvimas dar nėra nebuvimo įrodymas.
Paplitusios negatyvaus įrodymo argumentą paneigiančios frazės „įrodymo nebuvimas nėra nebuvimo įrodymas“ klaidinga interpretacija yra manymas, kad kvestionuojamas objektas greičiausiai egzistuoja, tik kol kas tam nėra įrodymų. Taip bandoma „įrodyti“ sielos, Dievo ir kitų panašių dalykų egzistencija. Tuo tarpu žiūrint formaliai logiškai, toks objektas turi vienodas galimybes tiek egzistuoti, tiek neegzistuoti. Praktikoje prisilaikoma požiūrio, kad jis greičiausiai neegzistuoja, kitaip tektų sutikti su prielaida, kad galbūt egzistuoja begalybė dalykų, kokius tik kieno vaizduotė pajėgi išgalvoti. Kadangi jokių kvestionuojamo objekto buvimo įrodymų nėra, tektų sutikti, kad žmogus jį sugalvojo atsitiktinai. Suprantama, tikimybė, kad atsitiktinai sugalvota fantazija sutaps su iš tikro egzistuojančiu objektu yra menka.
2009 m. Lietuvos lengvosios atletikos čempionatas
2009 m. Lietuvos lengvosios atletikos čempionatas vyko Kaune Dariaus ir Girėno stadione rugpjūčio 1-2 dienomis. Čempionatas taip pat buvo atrankinės varžybos į 2009 m. Pasaulio lengvosios atletikos čempionatą.
Broken Hilas
Broken Hilas  – miestas Australijoje, vakarinėje Naujojo Pietų Velso dalyje. Geležinkelio stotis, plentai į Adelaidę, Njinganą, Burongą, Tibūburą. Broken Hilas itin toli nutolęs nuo visų didesnių šalies miestų (artimiausias – Adelaidė, už 500 km), įsikūręs sausringame krašte, todėl vadinamas Australijos užkampių (outback) sostine. Mieste ir jo apylinkėse, priešingai nei likusioje valstijos dalyje, galioja UTC+9:30 laikas, Svarbus kalnakasybos pramonės centras: požeminiu būdu kasamas cinkas, švinas, sidabras, randama kadmio, kobalto, aukso, vario, silicio.
Yra karo memorialas, paminklas žuvusiems kalnakasiams, viešbutis, restoranas.
Istorija
1841 m. vietovę pasiekė tyrinėtojas Thomas Mitchell, o 1844 m. čia tyrinėjo Charles Sturt. Broken Hilas įkurtas 1883 m., pradėjus kasti sidabrą ir šviną. Broken Hilo rūdynas buvo vienu turtingiausių pasaulyje. 1888 m. miestą pasiekė geležinkelis. Kalnakasyba vykdoma iki šių dienų.
Rio Grandė
Rio Grandė (isp. Río Grande; „didžioji upė“) yra keleto vietovių pavadinimai:
Smartfish
Daugumos orlaivių koncepcija yra kurta atsižvelgiant į įvairių skraidančių gyvūnų kūno sudėjimą, leidžiantį jiems skraidyti ir pasiekti vienokį ar kitokį reikiamą efektą. Smartfish – turbūt vienintelis orlaivis, kurio koncepcija nusižiūrėta nuo žuvies – tuno.
Bartkūnai (Joniškis)
Bartkūnai – kaimas Joniškio rajono savivaldybėje, 8 km nuo Rudiškių.
1054 m.
1054 m. buvo nekeliamieji metai, prasidedantys sekmadienį pagal Grigaliaus kalendorių.
Tekstūruoti sojos baltymai
thumb|right|280px|Įvairaus dydžio tekstūruotų sojos baltymų gabaliukai. Tekstūruoti sojos baltymai arba sojos mėsa – maistui naudojamas daug baltymų turintis sojos produktas. Daugeliu atvejų tai nedideli, sausi, lengvi gelsvos spalvos gabaliukai, turintys nestiprų pupelių skonį. Verdant sugeria nemažai vandens, išsiplečia, suminkštėja, įgauna savitą, mėsą primenančią tekstūrą. Naudojami gaminant įvairius patiekalus, neretai kaip mėsos imitacija vegetariškuose valgiuose, taip pat ir kaip priedas, padidinantis pramoninių mėsos gaminių tūrį.
Sojos mėsa gaminama iš mažai aliejaus turinčių sojos miltų, juos verdant aukštame slėgyje, taip pakeičiant baltymų struktūrą. Iš gautos masės ekstruzijos būdu formuojami norimo dydžio gabaliukai, kurie galiausiai išdžiovinami. Galutinis produktas turi apie 50% baltymų, 30% angliavandenių, mažai riebalų, yra geras kalio, fosforo, kalcio, magnio, geležies, cinko šaltinis.
Kumpiniškis (Anykščiai)
Kumpiniškis – viensėdis Anykščių rajono savivaldybėje, 7 km nuo Surdegio.
Enciclopedia Libre Universal en Español
thumb|300px|Enciclopedia Libre ekranvaizdis 2006 m. balandžio 1 d. thumb|300px|Straipsnių skaičiaus Enciclopedia Libre (mėlyna) ir ispaniškoje Vikipedijoje (raudona) palyginimas
Enciclopedia Libre Universal en Español – nepriklausomas ispaniškos Vikipedijos klonas, atsiskyręs nuo jos apie 2002 metus.
Enciklopedija remiasi GFDL bei naudoja MediaWiki. Rašoma ispanų kalba. 2003 metais projektas pagal turinį lenkė Vikipediją, ir 2004 metais tebebuvo rimtas varžovas. Tačiau šiuo metu ispaniška Vikipedija turi keliolika kartų daugiau straipsnių nei Enciclopedia Libre.
Serverį enciklopedijai nemokamai suteikė Sevilijos universitetas.
Bendruomenės skilimo priežastys
Enciclopedia Libre nėra nepriklausoma iniciatyva, ji atsirado suskilus ispaniškosios Vikipedijos bendruomenei, pasitraukus iš jos ženkliam narių skaičiui. Pagrindinės skilimo priežastys :
Vėliau, padėčiai pastebimai pagerėjus, sumažėjo ir nepriklausomo projekto motyvacija, todėl jis ilgainiui ėmė atsilikinėti. 2003 metais Vikipedijoje buvo iniciatyva vėl sujungti turinį, tačiau Enciclopedia Libre atsisakė nė nespėjus oficialiai to pasiūlyti. Skilimo iniciatoriai šiuo metu pripažįsta jog Enciclopedia Libre nėra pavykęs ir aktyvus projektas, tačiau tebėra įsitikinę, jog jis rimtai darė įtaką Vikipedijos raidai, padėdamas jai tapti tokia, kokia ji buvo 2011 metais.
Jauniūnų seniūnija
Jauniūnų seniūnija – administracinis-teritorinis vienetas Širvintų rajono savivaldybės pietryčiuose.
Spėjama, kad seniūnijos teritorijoje buvo sudegintas ir palaidotas Ldk Algirdas (Gudulinės ir Turlojiškių kaimuose). Tautinė seniūnijos gyventojų sudėtis 2001 m.: 36,8 proc. lietuvių, 58,4 proc. lenkų.
Gyvenvietės
Seniūnijos gyvenvietės (sąrašas sudarytas 2022-01-31 „Registrų centro“ ir 2011–2021 m. gyventojų surašymų duomenimis):
Seniūnaitijos
2009 m. įkurtos 6 seniūnaitijos:
Kodos kunigaikštystė
Kodos kunigaikštystė  – chantų (ostiakų) genčių sąjunga Vakarų Sibire, gyvavusi nuo XV a. vidurio iki XVI a. pabaigos. Jos teritorija driekėsi už Uralo kalnų, Obės žemupyje (dab. Chantų Mansija, Oktiabrsko rajonas). Ji yra laikoma svarbiausia tuometine chantų valstybe, nors jos gyventojų skaičius vargu ar viršijo 5000.
Kunigaikštystė pavadinimą gavo nuo pagrindinės gyvenvietės Kodos (Nangakaro). Iš viso jai priklausė apie 12 gyvenviečių Obės slėnyje (šiauriausia – Berezovas), kurių visos turėjo savo kunigaikščius. Šiaurėje kunigaikštystė ribojosi su Obdoro kunigaikštyste, vakaruose – su Liapino kunigaikštyste, o pietuose – su Belogoro kunigaikštyste. Rytuose prasidėjo retai gyvenamos žemės.
Istorija
Ankstyvuoju laikotarpiu Nangakaro gyvenvietės kunigaikščiai įgijo hegemoniją kitų prekybinių gyvenviečių atžvilgiu. Kunigaikštis buvo pagrindinis mokesčių rinkėjas, teisėjas, bet ir religinis vadas. Nors Kodos kunigaikštystė nebuvo palankiose geografinėse sąlygose, ji užėmė centrinę vietą tarp kitų ugrų kunigaikštysčių, dalyvaudama jų tarpusavio santykiuose.
Turėdami nedidelę kontroliuojamą teritoriją, Kodos gyventojai nuolat kariavo su kitomis tautomis ir kunigaikšystėmis. Todėl prekyba ir karai buvo pagrindinis turto šaltinis. Jie ne kartą puolė už Uralo buvusias teritorijas. Dėl to 1484-85 m., Kodą valdant Moldanui, Maskvos Didžioji kunigaikštystė surengė baudžiamąją ekspediciją į „Kudą“, o vėliau ją pakartojo 1499 m., vadovaujant Simeonui Kurbskiui. Koda patyrė pralaimėjimą ir ėmė mokėti Maskvai duoklę.
XVI a. viduryje Maskvos kontrolei Vakarų Sibire nusilpus, tuometinis Kodos kunigaikštis Alačas sudarė sąjungą su Sibiro chanu Kučiumu prieš Rusiją. Tačiau Jermako žygio metu Kučiumui pralaimėjus, 1583 m. Kodos kunigaikštis perėjo Rusijos pusėn ir Koda tapo jos vasale, tačiau išlaikė autonomiją. Maža to, ji dar sugebėjo prisijungti ir gretimą Belogoro kunigaikštystę.
Tapus Rusijos vasale, Alačo žmonos Anastasijos iniciatyva Koda priėmė krikščionybę. Vėliau valdė Alačo sūnus Igičėjus, kuriam mirus kunigaikščiu tapo Michailas. Jam būnant mažamečiu, už jį valdė jo motina Ana Purtejeva. Būdama labai energinga moteris, ji bandė suorganizuoti sukilimą prieš Rusiją, vienydama kitus ugrų diduomenės atstovus. Jos bandymas nepasisekė.
Nepaisant bandymų atkurti nepriklausomybę, Kodos kunigaikštystės gyventojai padėjo Rusijai kolonizuojant Sibirą. Rusų ekspedicijose dalyvavo nemažai jų atstovų, kurie steigė naujas gyvenvietes ir kovojo su priešais. Kuomet Rusija Sibire įsitvirtino, pastatydama tvirtoves ir nutiesdama kelius, Kodos kunigaikštystės egzistencija tapo nebepageidaujama. Dėl to 1642 m. kunigaikštis Dmitrijus buvo apkaltintas šovęs į cerkvės kryžių ir patrauktas baudžiamojon atsakomybėn Maskvoje. 1643 m. kunigaikštystė buvo panaikinta ir paversta Rusijos sritimi, o Dmitrijus gavo valdų prie Vyčegdos. Iš jo kilo Rusijos didikų giminė Alačevai, kuri išmirė jau XVII a. pbaigoje.
Šaltiniai
Kodos kunigaikštystės istorija (ru.)
Kozlodujus
Kozlodujus  – miestas šiaurės vakarų Bulgarijoje, Vracos srityje, netoli sienos su Rumunija, Dunojaus dešiniajame krante. Kozlodujaus savivaldybės administracinis centras, kuris yra sudarytas iš vieno miesto ir keturių kaimų. Nutolęs 80 km nuo Vracos ir 200 km nuo Sofijos.
Mieste veikia vienintelė šalyje Kozlodujaus atominė elektrinė (veikia nuo 1974 m.).
Istorija
Rašytiniuose šaltiniuose paminėtas XVI a. XVIII a. miestas buvo žinomas kaip Kotozluk ir Kozludere. Iki 1877 m. lapkričio 23 d. miestą valdė Osmanų imperija. Tądien Rumunijos aštuntasis kavalerijos pulkas, vadovaujamas Aleksandru Pereco, išlaisvino miestą nuo osmanų.
Išaugo statant atominę elektrinę.
Fidžio regbio rinktinė
Fidžio regbio rinktinė – Fidžiui atstovaujanti nacionalinė regbio komanda. Fidžis yra dalyvavęs aštuoniuose pasaulio regbio čempionatuose, kur 1987 ir 2007 m. pateko į ketvirtfinalius.
Jaronimas Kastytis Juodikaitis
Jaronimas Kastytis Juodikaitis (1932 m. vasario 1 d. Degučiai, Obelių valsčius – 2000 m. balandžio 1 d. Grigiškės) – Lietuvos grafikas.
Biografija
1960 m. baigė Lietuvos dailės institutą. Sukūrė, daugiausia medžio raižinio ir linoraižinio technika lakštinės grafikos kūrinių (estampų ciklas „Ratas“ 1969 m.), ekslibrisų (Judita Vaičiūnaitė, Vytautas Jurkūnas, abu 1968 m.). Jie kruopščios meistriškos raižysenos, konstruktyvaus sudėtingo piešinio. Būdinga ekspresija, dekoratyvumas. Vėlesnio laikotarpio iliustracijos dinamiškos kompozicijos, savitos plastikos.
Vaclovas Paulauskas (1942)
Vaclovas Paulauskas (g. 1942 m. lapkričio 23 d. Žilaičiuose, Kelmės valsčius) – Lietuvos žurnalistas, redaktorius.
Biografija
1961 m. baigė Raseinių rajono Lyduvėnų vidurinę mokyklą. 1961–1962 m. mokytojavo. 1966–1981 m. Kelmės rajono laikraščio „Komunistinis žodis“ literatūrinis darbuotojas, žemės ūkio skyriaus vedėjas, atsakingasis sekretorius, redaktoriaus pavaduotojas. 1976 m. Vilniaus universiteto Istorijos fakultete baigė žurnalistikos specialybę.
1990–1993 m. žurnalo „Politika“ redaktorius, nuo 1994 m. žurnalo „Gairės“ vyriausiojo redaktoriaus pavaduotojas. Rašė kultūros, žemės ūkio ir kitomis temomis. 1990 m. sudarė ir išleido pirmąjį Lietuvos žinyną „Kas yra kas Lietuvoje“, 1992, 1993 m. ir 1997 m. – papildytus jo leidimus. 1994 m. išleido sutrumpintą šio žinyno variantą anglų kalba.
Antiradaras
Antiradaras – prietaisas, perspėjantis transporto priemonės vairuotoją apie greičio matavimo prietaisą arba klaidinantis greičio matavimo prietaisus, neleisdamas tiksliai išmatuoti transporto priemonės greičio.
Veikimas
Užfiksavęs į save nukreiptą lazerinio greičio matavimo prietaiso šviesos spindulį, akimirksniu įjungia savo lazerį, kurio nematomos šviesos srautas sutrukdo radarui priimti greitį matuojantį atspindėjusios šviesos srautą.
Lazerinių antiradarų tipai
Antiradaro - slopintojo šviesos srautas užslopina lazerinio radaro imtuvą, neleisdamas priimti šio atspindėjusios nuo automobilio šviesos srauto. Toks slopinimas atpažįstamas kaip trukdymas matuoti greitį, pareigūnas turi teisę sustabdyti automobilį.
Antiradaro - apgaviko šviesos srautas suklaidina lazerinio radaro imtuvą, pakeisdamas šio atspindėjusios nuo automobilio šviesos srautą kitu, dėl kurio lazerinis radaras parodo koduotą informaciją apie matavimo klaidą pvz., „stovintis objektas“, „nėra atspindžio“, pn. Toks slopinimas atpažįstamas kaip natūrali matavimo klaida, pareigūnas toliau stengiasi pamatuoti greitį.
Nuorodos
Radarwarnanlage
Žaliojo Kyšulio vyrų futbolo rinktinė
Žaliojo Kyšulio vyrų futbolo rinktinė – Žaliajam Kyšuliui atstovaujanti nacionalinė futbolo komanda, kurią kontroliuoja Žaliojo Kyšulio futbolo federacija (Federação Caboverdiana de Futebol). Rinktinė nedalyvavo nė viename pasaulio čempionate, bet 2013 m. debiutavo Afrikos Tautų taurėje.
Komandos pravardė – mėlynieji rykliai.
Žymesni žaidėjai
Už Žaliąjį Kyšulį galėjo žaisti nemažai žymių Portugalijos futbolininkų: Nani, Jorge Andrade, Manuel Fernandes, Nélson Semedo, Miguel Monteiro, Renato Sanches, Silvestre Varela ir kt.
Amenemis I
Amenemis I (Sehtepibrė, Amenemhatas I, Amenemhetas I, m. apie 1962 m. pr. m. e.) – pirmasis dvyliktosios Egipto dinastijos faraonas. Kadangi Amenemis I nebuvo karališko kraujo, jis ėmėsi įvairių priemonių užtikrinti savo kaip karaliaus valdžią. Valdė apie 1991 m. pr. m. e.−1962 m. pr. m. e. Amenemiu jį vadino graikai, Amenemhetu − egiptiečiai. Sosto vardas Sehtepibrė reiškia „tas, kuris nuramina Ra širdį“.
Amenemis I padidino nomarchų galias, reformavo administracinę valdymo sistemą. Jo valdymo laikotarpiu sugrįžta prie piramidžių kompleksų statybos − pastatė 55 m aukščio piramidę (dabar apgriuvusi iki 20 m), sukurta literatūrinių darbų („Neferti pranašystė“). Jis pakeitė sostinės vietą iš Tėbų Aukštutiniame Egipte į Itžtavį Nilo deltoje. Organizavo kampanijas į Nubiją (29-aisiais valdymo metais) ir kovojo su klajokliais Sinajuje, kur buvo eksploatuojamos Egipto vario kasyklos. Pasak „Neferti pranašystės“, Amenemis I buvo Egipto gelbėtoju ir tvarkos atstatytoju po chaoso valstybėje. Istorinės žinios nerodo nieko panašaus į tai prieš pradedant valdyti Amenemiui I. Jis nebuvo prieš tai valdžiusio Mentuhotepo III sūnus ir, egiptologų nuomone, yra minimas viziris Amenemhetas, kuris perėmė valdžią po Mentuhotepo III mirties. Pasak įrašų, jis pastatė įtvirtinimus rytinėje Nilo deltos pusėje Egipto apsaugojimui nuo įsiveržėlių (iš jų neliko nieko). Tas pats buvo padaryta vakarinėje Nilo deltos pusėje, kur piečiau Vadi Natruno rasti šventyklos vartai, anksčiau tvirtovės dalis. Amenemis I buvo nužudytas dvaro sąmokslo metu prieš Sed šventę, kai jo sūnus Senusretas I buvo karinėje kampanijoje Libijoje. Sąmokslas minimas „Amenemio instrukcijoje“ ir „Sinuhės istorijoje“. Su sūnumi Amenemis I buvo koregentais nuo 20-ųjų jo valdymo metų. Amenemis I pastatė piramidę ir laidojimo kompleksą Idži Tavyje, kur ir buvo palaidotas.
Jo sūnus Senusretas I sekė Amenemio I keliu, pastatė piramidę Lište. Tačiau Amenemis II nesilaikė tradicijos ir nepastatė piramidės. Senusreto I piramidė daug panašesnė į šeštosios dinastijos piramides, negu jo tėvo pastatytoji. Manoma, kad Senusretas I ir Amenemis I valdymu dalinosi maždaug 10−12 metų.
Kataro transportas
Kataro transporto sistema, sparčiai augant gyventojų skaičiui Katare, nuolat vystoma.
Keliai
2002 m. Katare buvo 1230 km kelių, iš kurių 1107 km grįsti.
Geležinkelių transportas
Katare geležinkelių nėra.
2008 metų Rugpjūtį Qatari Diar Real Estate Investment paskyrė Vokietijos įmonę Deutsche Bahn suplanuoti geležinkelio tinklą Katare.
Vamzdynai
Žaliavinės naftos 235 km; gamtinių dujų 400 km.
Jūrų transportas
Kataras turi du modernius jūrų uostus Dohoje ir Umm Sa’id mieste, kur yra vienas iš tanklaivių aptarnavimo uostų.
Oro transportas
2007 m. šalyje buvo 5 oro uostai, iš kurių 3 buvo su išgrįstais takais. Tarptautinis Dohos oro uostas yra aptarnaujamas 20 oro linijų.
2001 m. 1 134 600 keleivių buvo pasinaudoję oro linijų paslaugomis.
Žvynauodegės žiurkės
Žvynauodegės žiurkės (Uromys) – pelinių (Muridae) šeimos graužikų gentis.
Gyvena miškuose. Laipioja medžiais. Slėptuves įsirengia drevėse. Minta kokosinių palmių vaisiais.
Paplitusios Naujojoje Gvinėjoje ir aplinkinėse salose bei Australijoje.
Rūšys:
Vigoda (Hainuvkos apskritis)
Vigoda  – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, Hainuvkos valsčiuje, Hainuvkos apskrityje, Palenkės vaivadijoje. Kaimas yra apie 3 km į šiaurės vakarus nuo Hainuvkos ir apie 48 km į pietryčius nuo vaivadijos centro Balstogės. Nuo XIII–XIV a. iki 1569 m. Liublino unijos priklausė Lietuvos Didžiajai kunigaikštystei. 1840 m. kaimo kapinėse pastatyta Vigodos Viešpaties Atsimainymo cerkvė.
Ojas
Ojas, Ojo (Oyo) gali reikšti:
Advento sargas
Advento sargas – septintosios dienos adventistų laikraštis, leistas 1932–1935 m. Kaune.
Istorija
Spausdino religinio pobūdžio straipsnius, informaciją apie adventistų konfesinę ir pasaulietinę veiklą. Laikraštis ėjo kas ketvirtį. Leido Adventistų bendruomenė, spausdino rotatoriumi spaustuvėje „Uola“. Redagavo V. Kavaliauskas. Leidinys ėjo ir vokiečių kalba.
Ptachas
Ptachas (Pteh, Pta, Ptah – „atidarytojas“) egiptiečių mitologijoje – vienas svarbiausiųjų dievų. Pasaulio kūrėjas, pagimdęs dievus, jiems įrengęs šventyklas ir pagaminęs jų kultinius kūnus iš akmens, medžio bei molio, sukūręs miestus, įsteigęs Egipto apskritis. Architektų, dailininkų, skulptorių globėjas. Jis padarė metalinę lėkštę, kuri laikoma dangaus stogu ir rojaus grindimis.
Ikonografijoje Ptachas vaizduojamas šventavietėje (naos) ant pjedestalo stovinčiu barzdotu vyru, susivyniojusiu į mumiją, laikančiu lazdą, kuri simbolizuoja gyvenimą, stabilumą ir ilgaamžiškumą.
Reiškiasi Ptah-Teneno, Ptah-Sokaro, Ptah-Sokaro - Ozyrio triados, šventojo Hapio jaučio pavidalais. Jo žmona – Sekhmeta (galia), o sūnus Nefertumas, kurį vėliau pakeičia sudievintas III dinastijos architektas, gydytojas ir išminčius Imhotepas.
Kultas
Kulto centras Memfyje. Iš pradžių buvęs vietinis Memfio dievas, bet jau III tūkst. pr. m. e. Ptacho kultas paplito visame senovės Egipte.
Ptachas atstovauja saulės tekėjimą arba ką tik patekėjusią saulę. Jis priklauso dievų – kūrėjų grupei. Memfio religiniame spekuliatyviniame mokyme Ptachas yra dievas demiurgas, viso, kas egzistuoja, kūrėjas. Jis buvo „pirmasis postūmis“ kam kuriant pasaulį buvo dieviškoji mintis, o pagrindinis kūrimo instrumentas – dieviškasis žodis. Kūryba, kuri remiasi dieviškąja mintimi ir dieviškuoju žodžiu, lemia visos būties substancinę vienovę. Memfio dvasininkų kūrinyje (Memfio teologiškajame traktate) sakoma, kad Ptachas yra „kiekviename kūne, visų dievų, visų žmonių, visų žvėrių, visų šliužų ir viso, kas gyva viduje, nes jis mąsto už visus ir įsakinėja visiems, kam tik nori“. Šitoks Ptacho įsikūnijimas Visatoje bei įvairiausiuose gyviuose teikia didelių galimybių šio dievo sinkretizmui.
Ptachas tapatintas su Atumu (taip jis tapo eneados kūrėju), su Amonu ir Ra, tai liudija formulė: „Tikrai yra iš viso trys dievai – Amonas, Ra ir Ptachas. Ir nėra jiems lygių. Nematomojo Amono veidas kaip Ra, o kūnas – kaip Ptacho“. Ypač artimas Ptachui buvo vietinis Memfio chtoniškasis žemės dievas Tatenenas, ir jie susiliejo į vieną dievybę Ptachą Tateneną, garbintą kaip vaisingumo dievą.
Egiptiečių istoriko Manetono (IV a. pr. m. e. antroji pusė – III a. pr. m. e. pradžia) senovės graikų kalba parašytoje Egipto istorijoje Ptachas tapatinamas su senovės graikų amatininkystės dievu Hefaistu ir laikomas pirmuoju Egipto valdovu.
1055 m.
1055 m. buvo nekeliamieji metai, prasidedantys pirmadienį pagal Grigaliaus kalendorių.
Pasaulyje
Balandis
David Copperfield
Deividas Koperfildas (tikr. David Seth Kotkin g. 1956 m. rugsėjo 16 d.) – JAV iliuzionistas, magas, vienas žinomiausių iliuzijų ir istorijų pasakojimų meistras. Žymiausios jo iliuzijos – Niujorko Laisvės statulos „pradingimas“, „levitacija“ per Didįjį Kanjoną ir „perėjimas“ kiaurai Didžiąją Kinų sieną.
Deividas gimė Metuchene, Naujajame Džersyje emigravusių iš Rusijos žydų šeimoje. Nuo 12 metų pradėjo domėtis magija ir tapo jauniausiu Amerikos magų asociacijos nariu. Būdamas 16 metų Niujorko universitete studentams dėstė magijos kursą. Pagal Forbes žurnalą 2003 metais Deivido Koperfildo turtas sudarė 57 milijonus JAV dolerių ir tuo metu jis buvo daugiausiai uždirbantis iliuzionistas pasaulyje.
Deutsche Black Charts
Deutsche Black Charts, dar žinomas kaip Deutsche Soul/R&B Singles, Deutsche Black/Hip Hop Singles ir Deutsche R&B Singles – muzikos įrašų topas, leidžiamas „GfK Entertainment“ organizacijos Vokietijoje.
Topas inicijuotas 2003 m. Jame dominuoja R&B, repo ir hiphopo muzika. Topo vietos kas savaitę skelbiamos įvairiuose spaudos žurnaluose, radijuje, televizijoje ir daugelyje interneto svetainių Vokietijoje ir skaičiuojamos pagal radijo stočių grojamų dainų populiarumą. Taip pat įtraukiami ir singlų pardavimai.
Kumpiškė
Kumpiškė – kaimas Kelmės rajono savivaldybėje, 8 km nuo Lupikų.
Ramonai (Lenkija)
Ramonai – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, Šipliškės valsčiuje, Suvalkų apskrityje, Palenkės vaivadijoje. Kaimas yra apie 6 km į rytus nuo Šipliškės, apie 25 km į šiaurės rytus nuo Suvalkų ir 128 km į šiaurę nuo vaivadijos centro Balstogės.
Istorija
Nuo VIII a. pr. m. e. iki XIX a. šioje teritorijoje gyveno lietuviams artima baltų gentis – jotvingiai. Nuo XIII-XIV a. iki 1795 m. kaimas priklausė Lietuvos Didžiajai Kunigaikštystei. Pagal 1920 m. liepos 12 d. Lietuvos ir Tarybų Rusijos taikos sutartį kaimas buvo priskirtas Lietuvos Respublikai. Pagal 1921 m. lenkų valdžios atliktą gyventojų surašymą kaime gyveno 94 žmonės, iš kurių 31 lenkas ir 63 lietuviai. 1975-1998 m. priklausė Suvalkų vaivadijai.
Botevgradas
Botevgradas (iki 1934 m. Orchanijė, ; iki 1866 m. Samundžijevas, ) – miestas Sofijos srityje, vakarų Bulgarijoje, 47 km nuo Sofijos. Botevgrado savivaldybės administracinis centras. 21 275 gyventojai (2014 m. duomenys). Savivaldybės teritorija apima vakarinę Balkanų kalnų dalį.
Istorija
Miestas V a. įkurtas trakų. Vėliau valdytas romėnų.
Antanas Henrikas Radvila
Antanas Henrikas Radvila (, 1775 m. birželio 13 d. Vilniuje – 1833 m. balandžio 7 d. Berlyne) – didikas, kompozitorius, violončelininkas, Poznanės Didžiosios kunigaikštystės valstybės ir karinis veikėjas.
Biografija
Kunigaikštis, kilęs iš Radvilų giminės Olykos- Nesvyžiaus linijos Šidlavos šakos, tėvas Mykolas Jeronimas Radvila, motina Helena Pšezdecka. Broliai Liudvikas Mikalojus Radvila, Mykolas Gedeonas Jeronimas Radvila, Andrius Valentinas Radvila.
Šeima
thumb|left|150px|Antano Henriko Radvilos žmona Frederika Darata Liudvika Žmona Frederika Darata Liudvika iš Hohencolernų giminės (Fryderyka Dorota Ludwika Hohenzollern, 1770–1836 m.), Prūsijos karaliaus Frydricho II Didžiojo sesuo.
Sūnūs Vilhelmas Povilas Radvila, Ferdinandas Radvila, Boguslavas Frederikas Radvila, Vladislovas Radvila. Dukterys Elzė Radvilaitė (Eliza Radziwiłłówna, 1803–1834 m.), pirmoji Vokietijos kaizerio Vilhelmo I meilė ir Vanda Radvilaitė, Adomo Konstantino Čartoryskio žmona. Vaikai pradėjo vokiškąją Radvilų giminės šaką.
Jaunystė
Mokslo metai prabėgo Berlyne, kur jam patiko tvarka ir drausmė, ko nebuvo tuometinėje Lenkijos visuomenėje, draskomoje iš užsienio inspiruojamų ir vidinių rietenų. Tuomet užsimezgė ir pažintys su būsimaisiais Prūsijos valstybiniais ir kariniais veikėjais. 1796 m. vedė Ferdinando Augusto Hohencolerno dukrą, suartėjo su jos gimine ir kartu puoselėjo eilę planų sustiprinti Prūsijos ir Lenkijos bendradarbiavimą.
Nors 1806–1807 m. ir nepavyko planai kartu su Prūsija pasipriešinti Napoleonui Prūsijoje, nes didysis Prancūzijos karvedys Lenkijoje žadino tikėjimą valstybės atkūrimu, nors 1813 m. nepavyko įkalbėti, kad Varšuvos kunigaikštystės lyderis Juozapas Poniatovskis pereitų į Prūsijos-Rusijos pusę, jis visada liko ištikimas jaunystėje susiformavusiai nuostatai, kad lenkai turi bendradarbiauti su Prūsijos valdžia.
Vietininkas
thumb|left|150px|Antanas Henrikas Radvila thumb|250px|Antano Radvilos rūmai 1815 m. po taikos kongreso tapo Prūsijos valstybės tarybos nariu ir buvo paskirtas pirmuoju ir vieninteliu autonominės Poznanės Didžiosios kunigaikštystės kunigaikščiu-vietininku. Nors tai buvo daugiau reperezentacinės pareigos, bent iš pradžių turėjo didelę politinę įtaką. Tik gerokai vėliau jo valdžia buvo apribota Berlynu. Lenkijos istorikų nuomone, tik jo netvirtas charakteris, ilgi svarstymai priimant sprendimus leido lenkams išvengti germanizacijos, kuri tuo metu palietė senuosius Prūsijos gyventojus.
1830-1831 m. sukilimas Lenkijos karalystėje ir tai, kad jame dalyvavo brolis, užbaigė jo politinę karjerą. Vasalinė Poznanės kunigaikštytė buvo likviduota. Tačiau Antanas Henrikas Radvila paliko gilų pėdsaką Poznanės kultūriniame gyvenime. 1817, 1823, 1824 ir 1829 m. Poznanėje surengė lenkų meno parodas, nors tai ir nepatiko jo ponams Prūsijoje. 1829 m. gegužės 19 d. Poznanėje koncertavo jo draugas Nikolo Paganinis. Jo žmona 1830 m. Poznanėje pastatė mergaičių mokyklą, kurią pavadino savo motinos, Viurtembergo kunigaikštytės Luizos vardu. Mokykla veikė iki 1919 m.
Muzikas
thumb|left|250px|Šopeno koncertas Buvo talentingas kompozitorius, violončelistas, gitaristas ir dainininkas. Jo draugai buvo poetas Johanas Volfgangas Getė, kompozitorius Liudvigas van Bethovenas, kuris jam netgi paskyrė savo uvertiūrą (, opus 115). Jo Berlyno rūmai, kuriuose nuo 1875 m. įsikūrė Reicho kanceliarija, kuriuose gyveno Bismarkas ir Hitleris, tais laikais buvo muzikos, teatro, literatūros šventovė.
Kita panaši vieta buvo rūmai Antonine, (dab. Didžiosios Lenkijos vaivadija), kuriuose dukart, 1827 ir 1829 m. svačiavosi ir dirbo Frederikas Šopenas, jam dedikavęs Introdukciją ir Polonezą violončelei ir fortepijonui (opus 3). 1828 m. spalio 2 d. Šopenas koncertavo ir Poznanės vietininko rūmuose.
Antanas Henrikas Radvila vietą muzikos istorijoje išsikovojo vien muzika Getės „Faustui“, parašyta 1808–1828 m. ir atlikta viešai tik po jo mirties, 1835 m. Berlyne. Be to sukūrė keliolika dainų.
Be to, jis garsėjo ir kaip piešėjas bei akvarelės meistras. Paliko keliolika, daugiausia aristokratijos atstovų portretų.
Su žmona palaidotas Poznanės arkikatedroje. Jo garbei kasmet Antonine vyksta tarptautinis festivalis „Šopenas rudens spalvose“.
Nuorodos
Trimitų herbo Radvilos lenkų kalba
Audronė Guigaitė
Audronė Guigaitė (g. 1955 m. balandžio 22 d. Šiškiniuose, Ignalinos rajonas) – Lietuvos žurnalistė, redaktorė, aktorė.
Biografija
1973 m. baigė Utenos T. Tilvyčio vidurinę mokyklą, 1978 m. – Vilniaus universiteto Istorijos fakultete – žurnalistikos specialybę. Studijų metais – Vilniaus universiteto Kiemo teatro aktorė.
1977–1990 m. žurnalo „Jaunimo gretos“ redakcijos skyriaus vedėja, nuo 1990 m. – leidyklos „Politika“ redaktorė, žurnalo „Adomas“ vyr. redaktorė. 1994–2000 m. – leidyklos „Pašekšta“ direktorė. Valstybinės darbo inspekcijos Inspektavimo organizavimo, priežiūros ir informavimo skyriaus vyriausioji specialistė.
Dirbdama žurnale „Jaunimo gretos“, daugiausia rašė apie kultūros, teatro žmones, savamokslius tautodailininkus. Leidykloje „Pašekšta“ pradėjo leisti knygų seriją „Moterų laimė“. Per Vilniaus televiziją 1996 m. rengė ir vedė laidą „Vyras, moteris ir meilė“.
Džiovineca
Džiovineca ( – jaunimas) – Italijos fašistų daina, pagrindinė fašistų partijoje.
Pradžioje sukurta kaip nefašistinė, tačiau vėliau ją priėmė fašistų partija, tekstas buvo kiek pakeistas, įtrauktas Benito Musolinio paminėjimas.
Mille Miglia
Mille Miglia (it. tūkstantis mylių) buvo ilgų distancijų lenktynės, vykusios atvirais keliais Italijoje nuo 1927 iki 1957 m.
Šiose lenktynėse pirmi startuodavo silpnesniais automobiliais dalyvaujantys vairuotojai. Nuo 1949 m. automobiliams buvo duodami numeriai pagal jų starto laiką, pvz., Nr. 722 startuodavo 7 val. 22 min.
Lenktynes sugalvojo ir pradėjo organizuoti jauni italai Aymo Maggi ir Franco Mazzotti. Manoma, kad tai padaryti juos paskatino faktas, jog jų gimtasis miestas Breša prarado Italijos Grand Prix teises Monzai. Kartu su turtingais rėmėjais jie sugalvojo trasą nuo Brešos iki Romos, kurią sudarė apie 1500 km – lygiai 1000 itališkų mylių. Vėliau buvo kuriamos įvairios tokio ilgio trasos, o lenktynės trukdavo apie 12 val.
Pirmosios lenktynės įvyko 1927 m. kovo 26 d. Jose startavo 77 dalyviai (visi italai), iš kurių 51 sugebėjo laiku pasiekti finišą. Lektynių dalyviai turėjo sumokėti starto mokestį, lygų 1 lirai. Pirmasis nugalėtojas italas Giuseppe Morandi trasą įveikė per 21 val. 5 min. Pirmas tris vietas užėmė Officine Meccaniche automobiliai.
1939 ir nuo 1941 iki 1946 metų lenktynės neįvyko.
Po dviejų skausmingų tragedijų 1957 m. Mille Miglia lenktynės nebebuvo daugiau organizuojamos. Iš viso šiose lenktynėse žuvo 56 asmenys.
Nuo 1977 m. vyksta parodomosios istorinės Mille Miglia lenktynės.
Vigonas (Hainuvkos valsčius)
Vigonas  – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, Hainuvkos valsčiuje, Hainuvkos apskrityje, Palenkės vaivadijoje. Kaimas yra apie 8 km į pietus nuo Hainuvkos ir apie 56 km į pietryčius nuo vaivadijos centro Balstogės. Nuo XIII-XIV a. iki 1795 m. kaimas priklausė Lietuvos Didžiajai Kunigaikštystei.
Kuriankos valsčius
Kuriankos valsčius  – buvęs administracinis-teritorinis vienetas šiaurės rytų Lenkijoje, Balstogės vaivadijoje, Augustavo apskrityje. Valsčiaus centras – Kurianka, vėliau – Skeblevas.
Istorija
Nuo XIX a. iki 1916 m. valsčiaus teritorija priklausė Augustavo apskričiai, Suvalkų gubernijai, Lenkijos Kongreso karalystei. 1870 m. gegužės 31 d. Kuriankos valsčiui atiteko kai kurie Valavičaucų valsčiaus kaimai, o dalis Kuriankos valsčiaus atiteko naujam Petropavlovsko valsčiui.
Pagal 1920 m. Lietuvos ir Tarybų Rusijos taikos sutartį valsčius buvo priskirtas Lietuvos Respublikai, bet faktiškai liko Lenkijos sudėtyje. Valsčius buvo panaikintas 1936 m. balandžio 1 d., jo teritorija atiteko Liepinės valsčiui.
Tautinė sudėtis
1888 m.:
Dominikos Respublika olimpinėse žaidynėse
2016 m. duomenimis, Dominikos Respublika olimpinėse žaidynėse yra laimėjusi septynis medalius. Pedro Nolasco pelnė bronzą bokso rungtyje 1984 m. vasaros olimpinėse žaidynėse. Félix Sánchez 2004 m. vasaros olimpinių žaidynių 400 m barjerinio bėgimo rungtyje laimėjo auksą. 2008 m. vasaros olimpinėse žaidynėse Manuel Felix Diaz iškovojo auksą bokso rungtyje, o Gabriel Mercedes – sidabrą tekvondo rungtyje. Londone vykusiose 2012 m. vasaros olimpinėse žaidynėse Sanchez dar kartą iškovojo auksą 400 m barjerinio bėgimo rungtyje. Tą patį vakarą Luguelín Santos pelnė sidabrą 400 m bėgimo rungtyje ir tapo visų laikų jaunausiu olimpiniu medalininku šioje rungtyje. 2016 m. olimpinėse žaidynėse Rio de Žaneire tekvondo varžybose Luisito Pie iškovojo bronzos medalį.
Teutatas
miniatiūra|[[Rosmerta ir Toutatis]] Teutatas („Žmonių dievas“) keltų mitologijoje – svarbi dievybė, viena iš trijų, kurias paminėjo romėnų poetas Lukanas I amžiuje. Kitos dievybės Esus („Viešpats“) ir Taranis („Griaudėtojas“). Pagal vėlesnius komentatorius, dievui buvo skandinamos aukos kubiluose, galva žemyn. Teutatas buvo identifikuojamas tiek su romėnų Merkurijumi, tiek su Marsu. Airių Tuathal Techtmar vienas iš legendinių Airijos užkariautojas, kurio vardas turi ankstesnę Teuto-valos („Žmonių valdovas“) versiją. Jis galėjo būti dievybės eponimas, tame regione kurį užkariavo, tačiau jis greičiausiai tik dar viena didžiojo dievo Teutato manifestacija.
Bartkūnai (Kaišiadorys)
Istorija
Iki pastatant Kauno HE 1960 m., kaimas buvo į šiaurės vakarus nuo dabartinės vietos 54.828°N, 24.242°W, bet buvo priverstas persikelti į naują, neapsemtą vietą.
Grandininė pavara
Gali turėti tiek pastovų, tiek kintantį perdavimo skaičių.
Susideda iš vedamosios ir vedančiosios žvaigždutės (-čių), sujungtų grandine (-nėmis). Grandinė sudaryta iš sukabintų elementų (grandžių).
Grandininė pavara naudojama:
Adomas Daugirdas
Adomas Daugirdas – jūrininkas, pirmasis „Prezidento Smetonos“ kapitonas, Klaipėdos uosto kapitonas.
Biografija
Mokėsi Peterburge. 1916 m. baigė Balaklavos povandeninių laivų karo mokyklą. Kaip jūrų leitenantas dalyvavo mokomojo būrio laivo kelionėje aplink pasaulį.
1918 m. grįžo į Lietuvą ir stojo savanoriu į kariuomenę, dalyvavo nepriklausomybės kovose, buvo kariuomenės žvalgas, automobilių bataliono vadas. Išėjęs iš kariuomenės buvo Amerikos lietuvių akcinės bendrovės direktoriumi.
1927 m. tapo naujai įsigyto laivo „Prezidentas Smetona“ kapitonu. Gruodžio mėnesį Daugirdą kapitono pareigose pakeitė Antanas Kaškelis.
1934 m. sausio 24 d. Liudvikui Stulpinui išėjus į pensiją perėmė uosto kapitono pareigas. Šiose pareigose išbuvo iki 1939 m., kai Trečiasis Reichas okupavo Klaipėdą. Daugirdas dalyvavo uosto perdavimo komisijoje.
1935–1936 m. „Jūros“ atsakingasis redaktorius.
Aktyviai dalyvavo buriuotojų veikloje, buvo Klaipėdos jachtklubo valdybos nariu.
1937 metų pradžioje Juozui Jurkūnui pasitraukus iš jūrininkystės inspektoriaus pareigų į jo vietą laikinai paskirtas Daugirdas. Balandžio 16 d. šias pareigas perėmė Teodoras Daukantas
Antro pasaulinio karo pradžioje Daugirdas su šeima pasitraukė į Vokietiją, vėliau persikėlė į Kanadą. Mirė 1979 metais Kanadoje, palaidotas Čikagoje.
ISO 3166-2:BY
ISO 3166-2:BY – Tarptautinės standartizacijos organizacijos nustatyto standarto ISO 3166-2 pokodis, kuris taikomas Baltarusijai nusakyti administracinius vienetus.
Šiuo metu Baltarusijai ISO 3166-2 kodai yra nustatyti 6 sritims ir 1 miestui.
Kiekvienas kodas yra sudarytas iš dviejų dalių, atskirtas brūkšnio. Kodo pradžia yra <tt>BY</tt> – ISO 3166-1 Alfa-2 kodas. Antra dalis yra dvi raidės.
FK Riteriai
miniatiūra|Namų aikštė (2023)
Riterių futbolo klubas (2005–2018 m. Trakų futbolo klubas) – Lietuvos futbolo klubas iš Vilniaus.
2005–2018: FK Trakai
Viešoji įstaiga „Trakų futbolo klubas“ (TFK) įkurta 2005 m. siekiant sudaryti vaikams, jaunimui ir plačiai visuomenei kuo palankesnes sąlygas aktyviai leisti savo laisvalaikį bei sportuoti. Šio projekto įgyvendinimas padeda spręsti vaikų, jaunimo ir visuomenės užimtumo bei miesto bendruomenės socialines problemas. Taip pat siekiama užkirsti kelią vaikų ir jaunimo nusikalstamumui, narkotinių medžiagų bei alkoholinių gėrimų vartojimui. Ne mažiau reikšmingas ir kitas Trakų futbolo klubo tikslas – futbolo populiarinimas Lietuvoje.
Vienas iš pagrindinių įgyvendintų projekto etapų – dirbtinės dangos aikštelės įrengimas Trakuose 2006 m. Aikštelė skirta visiems sportuoti norintiems vaikams ir jaunuoliams, taip pat skatinamas miesto bendruomenės ir šeimų dalyvavimas sporto renginiuose. Neseniai pradėtas vykdyti kitas projekto etapas – Trakų regiono futbolo mokyklos steigimas ir jos veiklos plėtojimas.
2011 m. klube vyko AC Milan jaunimo vasaros stovykla Lietuvos vaikams, kuriai vadovavo vienas Milano klubo trenerių Graziano Mannari.
2016 metų futbolo sezonas Trakų FK prasidėjo Supertaurės varžybomis su Vilniaus FK „Žalgiris“ ekipa. Nors FK Trakai pirmieji pelnė įvartį, žalgiriečiams pavyko išlyginti rezultatą, o pratęsimo metu varžovai dar tris kartus pasiuntė kamuolį į vartus ir nugalėjo 4:1. Trakai liko be supertaurės. 2016 metų gegužės 15 dieną LFF taurės 2015/16 metų finalo varžybose po pratęsimo pralaimėjo FK Žalgiris rezultatu 0-1. 2016 m. A lygoje iškovojo sidabro medalius.
Nuo 2019 m.: FK Riteriai
2019 m. sausio 28 d. LFF būstinėje įvyko Vykdomojo komiteto (VK) posėdis. Jame patenkintas Všį „Trakų futbolo klubo“ prašymas persivadinti iš FK „Trakai“ į FK „Riteriai“. Klubo buveinė iš Trakų perkelta į Vilnių.
2021 m. pradžioje Sergejus Gurenka pristatytas trenerių štabo vadovu. Sezono pradžia klostėsi vidutiniškai, ypatingų pergalių nepasiekta. LFF taurės turnyre iškrito po pirmojo etapo. Gegužės pabaigoje pranešta, kad treneris palieka klubą. Treniruotėms laikinai vadovavo Vaidas Sabaliauskas, Valdas Trakys, Mindaugas Malinauskas ir Leonardo Iparraguirre.
Sudėtis
Atnaujinta:
! colspan="9" bgcolor="#B0D3FB" align="left" |
🇮🇹
! colspan="9" bgcolor="#B0D3FB" align="left" | Riteriai / Riteriai B U-18
! colspan="9" bgcolor="#B0D3FB" align="left" | Išnuomoti žaidėjai (į FC Džiugas)
2022 m. išvykę žaidėjai
2023 m. prisijungę žaidėjai
2023 m. išvykę žaidėjai
Geriausi sezono žaidėjai
Sezono uždarymo metu paskelbiamas geriausias sezono futbolininkas. Jais tapo:
Riteriai B
Dabar dublerių ekipa vadinasi Riteriai B, žaidžia Pirmoje lygoje.
Jaunimą ruošia VšĮ „Talentų futbolo akademija“.
Žiemos trasa
thumb|Kalnų slidinėjimo kompleksas vasarą Žiemos trasa – kalnų slidinėjimo kompleksas Vilniuje. Įsikūręs ant Laimio kalno, Liepkalnyje, Minsko pl. 2. Nuo 2014 m. trasų kompleksas priklauso bendrai Lietuvos ir Latvijos įmonei UAB „Trade state“.
Nuo slidinėjimo centro atsiveria Pavilnių regioninio parko panorama. Veikia kalnų ir lygumų slidinėjimo trasos.
Lygumų slidinėjimo trasos ilgis 3 km. Trasa yra nemokama ir ja ne varžybų metu gali naudotis visi norintieji.
Slidinėjimo komplekse veikia dešimt įvairaus sudėtingumo kalnų slidinėjimo trasų, devyni keltuvai, kavinė, sniego parkas. Taip pat dirba slidinėjimo mokykla.
Agitatorius (savaitraštis)
thumb|1968 05 08 Agitatorius Agitatorius – politinis savaitraštis, leistas 1945–1969 m. Vilniuje lietuvių ir rusų kalba.
Istorija
Iki 1960 m. vasario ėjo kaip LKP CK Propagandos ir agitacijos skyriaus leidinys pavadinimu „Agitatoriaus bloknotas“ lietuvių, rusų ir lenkų kalba, 1960–1969 m. – laikraščio „Tiesa“ leidinys.
Paprastoji nertis
Paprastoji nertis (Ceratophyllum demersum) – nertinių (Ceratophyllaceae) šeimos vandens augalas
Agitatorius (savaitraštis)
Istorija
Rašė Lietuvos vidaus politikos, ekonomikos, pramonės bei žemės ūkio klausimais, komentavo svarbiausius politinio ir visuomeninio gyvenimo įvykius, teikė metodinę, dalykinę ir statistinę medžiagą ideologiniams darbuotojams, propagandistams. Tiražas 1960 m. – 27 000 egz. lietuvių k. ir 3000 egz. rusų k.
Paprastoji nertis
Augalas 40–200 cm ilgio, viršutinėje stiebo dalyje gausiai šakotas. Lapai 1 arba 2 kartus dvišakai šakoti, po 4–12 menturėse, tamsiai žali, siūliški. Vaisius – juodos spalvos riešutėlis. Žydi liepos mėn. Žiedai smulkūs. Auga stovinčiuose ir lėtai tekančiuose vandenyse. Augalą lesa paukščiai, ėda žuvys.
thumb|left|240px|Paprastoji nertis