cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Chevrolet Corvette
C4 (1983–1996)
1988 m. prekyboje pasirodė 35-ųjų metinių Corvette versija, kurių gamyba buvo ribota, kiekviena jų turėjo identifikacinį numerį, kuris buvo pritvirtintas prie pavarų svirties. Šiuos Corvette modelius buvo lengva atskirti kadangi automobilio interjeras, eksterjeras, bei ratlankiai buvo baltos spalvos. 1992 m. buvo pristatytas 300 AG (220 kW) turintis LT1 variklis, kuris gerokai padidino bazinio modelio galingumą. Tais pačiais metais pasirodė ASR sistema, apsauganti nuo automobilio kontrolės praradimo, vairuotojui panorėjus sistemą buvo galima išjungti. 1993 m. pasirodė automobilio 40-ųjų metinių versija, kuri skyrėsi nuo standartinio automobilio tik specialia raudona spalva.
1996 m., kurie buvo paskutiniai C4 kartai automobilis sulaukė naujų automobilio versijų, tokių kaip Grand Sport ir Collector Edition, bei keletą techninių naujovių, tokių kaip OBD II, bei LT-4 variklis. Naujas 330 AG (246 kW) turintis LT4 V8 variklis buvo galimas tik su mechaninę transmisiją turinčiais Corvette modeliais. Visi 1996 m. Corvette modeliai turėję automatines transmisijas, buvo parduodami su LT1 varikliu.
Griauželiai
Griauželiai – kaimas Rokiškio rajono savivaldybėje, 10 km nuo Pandėlio.
Chevrolet Corvette
C4 (1983–1996)
C4 karta buvo pirmieji Corvette automobiliai turėję elektroninę kuro įpurškimo sistemą, ABS, oro pagalves, aliumininį rėmą, 6-pavarų transmisiją, kompiuterizuotą: langų, sėdynių, užraktų, klimato kontrolės, bei kitų prietaisų valdymą ir dar daugybę kitų naujovių.
ZR-1 (1990–1995)
right|thumb|1990 m. Corvette ZR-1 1986 m. Corvette komanda kreipėsi į Lotus, kuri tuo metu buvo General Motors dukterinė markė, su mintimi kurti ypač galingą sportinį automobilį C4 Corvette pagrindu. GM lėšomis Lotus pradėjo kurti naują variklį, kurį butų galimą naudoti vietoje L98 V8 variklio, kurį naudoja standartinis C4 modelis. Rezultatas buvo aliumininis LT5 8-cilindrų variklis su 32-vožtuvais turintis 375 AG.
1991 m. buvo atnaujinta visų Corvette automobilių kėbulo išvaizda, interjeras ir ratai. 1990 m. ZR-1 modelio dizainas buvo kaip 1991 m. bazinės Corvette dizainas, tad automobilis buvo labai panašus į standartinį Corvette modelį. Didžiausias skirtumas tarp bazinio ir ZR-1 modelio be platesnių galinių ratų buvo centrinio galinio stabdžių signalo vieta, kuris baziniame modelyje buvo integruota į kėbulą, o ZR-1 modelyje buvo pritvirtintas virš galinio stiklo. 1992 m. buvo atlikti keli pakeitimai, atsirado keli nauji ZR-1 ženkliukai, traukos kontrolė tapo standartinė. 1993 m., Lotus atnaujino LT5 variklį, atnaujinto variklio galia pakilo nuo 375 iki 405 AG. Taip pat buvo atnaujinta automobilio išmetimo sistema. ZR-1 gamyba baigėsi 1995 m., iš viso buvo pagaminta 6 939 automobiliai.
Grand Sport (1996)
1996 m., kurie buvo paskutiniai C4 Corvette kartai, Chevrolet pristatė naują automobilio specialiąją versiją pavadinimu „Grand Sport“. Pavadinimas nebuvo naujai sugalvotas, Corvette Grand Sport automobiliai buvo gaminami 1963 m. Iš viso buvo pagaminta 1 000 tokių automobilių, iš jų 810 buvo kupė ir 190 buvo kabrioletai. Visi automobiliai buvo gaminami su specialiu kodu išskiriančių juos iš kitų 1996 m. C4 automobilių. Corvette Grand Sport naudojo LT4 variklį, turintį 330 AG (246 kW) ir 340 lb•ft (461 N•m) sukimo momentą. Automobiliai buvo tik mėlynos spalvos su plačia balta juosta centre, juodos spalvos ratų diskais ir dviem raudonomis juostomis kapoto šonuose virš priekinių ratų. Interjero buvo tik raudonos ir juodos spalvos. Hardtopo versija su Grand Sport kabrioletais nebuvo galima.
C5 (1997–2004)
thumb|right|2003 m. Chevrolet Corvette Penktosios kartos Corvette gamyba prasidėjo 1997 m. ir baigėsi 2004 m. C5 buvo radikaliai atnaujinta, po ilgai gamintos C4 kartos. Transmisija buvo perkelta į automobilio galą tam, kad suformuotu integruotą galinės ašies bazę. Transmisija su varikliu buvo sujungta per veleną. C5 Corvette automobilių spauda įvertino kaip automobilį patobulinta beveik kiekvienoje srityje, lyginant su pareitos kartos automobiliu.
Automobilis buvo pristatytas su koncerno naujai sukurtu LS1 small-block varikliu. Tai buvo trečiosios kartos small-block variklis, kuris lyginant su savo pirmtakais buvo visiškai atnaujintas. Pagal Pirminius duomenis variklis turi 345 AG (257 kW) ir 350 ft·lbf (470 N·m) sukimo momentą, 2001 m. arklio galių skaičius padidėjo iki 350 AG (260 kW). Automobilis toliau naudoja 4L60-E automatinę transmisiją nuo ankstesnės kartos modelio, tuo tarpu mechaninė buvo pakeista į naują 6-pavarų Borg-Warner T-56 transmisiją.
2003 m. birželio 20-21 d. Nešvilyje, Tenesio valstijoje buvo atšvęstas automobilio 50-asis jubiliejus. Vyko šventė, į kurią suvažiavo nepriekaištingai restauruoti Corvette automobiliai. Taip pat vyko pasaulinio masto karavanas Kentukio valstijoje, kuriame dalyvavo daugiau kaip 10 000 visų kartų Corvette automobilių susirinkusių prie nacionalinio Corvette muziejaus. Dalyviai buvo pakviesti aplankyti gamyklą, kuri yra šalia muziejaus. Į šventę buvo atvežti keli Chevrolet koncepciniai automobiliai, tokie kaip gamybai paruoštas Chevrolet SSR. Buvo galima išvysti ir keletą Corvette lenktyninių automobilių, tarp jų Corvette SS, kurį kūrė Zora Arkus-Duntov ir C5-R automobilį laimėjusį Le Mans lenktynes. Tarp daugybės eksponatų buvo ir tų metų jubiliejinis modelis.
Z06 (2001–2004)
right|thumb|2001 m. Corvette Z06 2001 m. buvo pristatyta padidinto galingumo Corvette Z06 versija. Pavadinimas nebuvo naujai sugalvotas, jį 1963 m. naudojo C2 kartos automobiliai. Z06 pakeitė FRC hardtopą (1999–2000 m.) kaip galingiausią C5 kartos Corvette. Vietoje to, kad automobilis naudotų galingą ir sunkų variklį kaip ZR-1, Z06 naudojo galingesnę LS1 variklio versiją pavadinimu LS6, turinčia 385 AG (287 kW), tačiau automobilis nebuvo toks galingas kaip anksčiau gamintas ZR-1, nors Z06 buvo lengvesnis ir galėjo greičiau įsibėgėti nei ZR-1, tačiau pastarojo didžiausias greitis buvo didesnis.
Z06 buvo parduodamas hardtopo kėbulu, su patobulinta pakaba, didesniais ratų diskais ir padangomis, nauja 6-pavarų mechanine transmisija su pagerintu pavarų perjungimu, bei stabdžių aušintuvais. Z06 buvo 17,3 kg lengvesnė, nei ankstesnis C5 hardtopas, iš titano pagamintos išmetimo sistemos, plonesnių stiklų, lengvesnių ratų ir lengvesnio akumuliatoriaus dėka. 2002 m. automobilio variklis buvo patobulintas, tad Z06 galėjo pasigirti 405 AG (302 kW), tačiau daugybė dinamometro testų parodė, kad Chevrolet nuvertino Corvette 20 AG (15 kW), nes automobilio galingumas iš tiesų siekdavo 425 AG.
2003 m. buvo išleista speciali sidabrinės spalvos 50-ųjų metinių versija su specialiais ženkliukais ir atnaujintu vidiniu stogu.
General Motors teigia, kad 405 AG (302 kW) turintis Z06, nuo 0 iki 96 km/h gali įsibėgėti per 3,9 sekundės ir ketvirtį mylios įveikti per 12,4 sekundes. Patyrusių vairuotojų rankose automobilis ketvirtį yra įveikęs ir per 11 sekundžių. Dabartinis ketvirčio mylios rekordas yra 11,7 sekundės. Automobilio didžiausias greitis yra 283 km/h, jis buvo pasiektas 5-pavara esant 6 500 rpm (kertant raudonąją liniją), kadangi 6-pavara yra ekonominė. Patobulintos automobilio pakabos dėka, Corvette trasoje gali atsilaikyti prieš tokius automobilius kaip Dodge Viper, Ford Mustang Cobra R ir net Porsche 911.
C6 (2005–2012)
thumb|right|2006 m. Chevrolet Corvette 2005 m. prekyboje pasirodė šeštosios kartos Corvette modelis su patobulinta pakabos geometrija, atvirais priekiniais žibintais (pirmą kartą nuo 1962 m.), erdvesniu salonu ir galingesniu 6,0 litrų varikliu. Automobilis yra trumpesnis, bei siauresnis, nei buvo C5 karta, kuri susilaukė kritikos dėl savo didelio pločio. Automobilio 6,0 litro LS2 V8 turi 400 AG (298 kW) esant 6000 rpm, bei 400 ft•lbf (542 N•m) sukimo momentą esant 4400 rpm. Automobilio raudonoji linija siekia 6500 sūkių per minutę.
C6 išlaikė palyginus gera kuro ekonomiškumą, kuriuo pasižymėjo C5 modelis. Taip yra dėl automobilio aerodinamiškumo, bei lengvumo, automobilis naudodamas automatine transmisija su galonu kuro gali nuvažiuoti 18 myliu mieste, bei 27 mylias greitkelyje. Automobilis su mechanine transmisija greitkelyje gali nuvažiuoti viena mylia daugiau. Mechaninė transmisija naudoja CAGS sistemą, kuri dedama į visus Corvette automobilius su mechaninėmis transmisijomis nuo 1989 m. ir yra skirta padidinti variklio ekonomiškumui.
2008 m. automobilis buvo kiek atnaujintas. Corvette gavo naują 6,2 litro LS3 variklį turintį 430 AG (321 kW) ir 424 lb•ft (575 N•m) sukimo momentą. Buvo patobulintos mechaninė ir automatinė transmisijos, tad C6 modelis su automatine transmisija nuo 0 iki 96 km/h gali įsibėgėti per 4,3 sekundes. Taip pat buvo atnaujintas automobilio ratlankių dizainas.
Z06 (2006–2012)
thumb|right|2006 m. Chevrolet Corvette Z06 Naujoji Z06 buvo pristatyta 2005 m. trečiame ketvirtyje, kaip 2006 m. modelis. Automobilis turi 7,0 litrų small-block LS7 variklį. Oficialiai teigiama, kad variklis turi 505 AG (377 kW). Automobilio galingumas yra kiek mažesnis, nei Ford GT ar Dodge Viper SRT-10 automobilių. General Motors teigia, kad automobilis startuodamas pirma pavara nuo 0 iki 96 km/h gali įsibėgėti per 3,8 sekundės, nuo 0 iki 160 per maždaug 7,8 – 8,2 sekundės ir įveikti ketvirtį mylios per 11,7 sekundės. Automobilio didžiausias greitis siekia 315 km/h, greičiau automobilis važiuoti negali, kadangi jo greitis yra elektroniniu būdu apribojamas. 2005 m. vasarą, GM ir Corvette Racinig vairuotojas Jan Magnussen atgabeno naująją Z06 Corvette į Niurburgringą, Vokietiją. Lenktynininkas trasą įveikė per 7:42.99. 2007 m. kovą žurnalas Car and Driver savo galingų automobilių teste Z06 Corvette išrinko nugalėtoju, po kurios sekė Porsche 911, bei Lotus Exige S. 2007 m. Z06 buvo kiek atnaujintas, buvo patobulinta automobilio pakaba
Radikaliai nukrypstant nuo to, ką Chevrolet anksčiau darydavo, pagrindinis struktūrinis C6 Z06 elementas yra aliuminis, kuris pakeitė ne Z06 automobilių naudojamą plieną. Aliumininis rėmas išlieka identiškas plieniniui, tačiau yra gerokai lengvesnis. Mažinant svorį kai kurios automobilio dalys yra pagamintos iš karbono. Oficialiai skelbiama, kad Z06 sveria 1421 kg. C6 Corvette Z06 yra pirmasis daugiau kaip 500 AG turintis automobilis išvengęs mokesčių daug kuro suvartojantiems automobiliams.
ZR1 2009
thumb|right|2009 m. Chevrolet Corvette ZR-1 2008 m. Šiaurės Amerikos tarptautinėje automobilių parodoje buvo pristatyta Corvette ZR-1 versija, 2009 m. papildysianti Corvette modelių gretas. Automobilis naudos 6,2 litrų LS9 variklį, išgaunantį 638 AG (476 kW) ir 819 N·m sukimo momentą. ZR-1 kainuos apie 100 000 JAV dolerių.
C7 (2014–2019)
Septintos kartos Corvette modelio kūrimo darbai buvo pradėti 2007 m. Iš pradžių modelis turėjo startuoti 2011 m., tačiau vėliau ši data nukelta į 2014 m. Šiam modeliui buvo pasirinkta priekyje įrengto variklio ir galinių varomų ratų platforma.
Šis modelis buvo prieinamas 2012 m. vaizdo žaidime Gran Turismo 5, taip pat 2013 m. Indianapolis 500 lenktynėse saugos automobiliu buvo pasirinkta Corvette versija.
Paskutinis septintos kartos Corvette modelis 2019 m. birželio 28 dm. aukcione buvo parduotas už 2,7 milijonus dolerių. Tai buvo paskutinis Corvette modelis su priekyje įmontuotu varikliu.
C8 (2020–)
thumb|right|2020 m. Chevrolet Corvette. 8 kartos Corvette modelis buvo parodytas 2019 m. liepos 18 d. O kabrioleto versija kartu su Chevrolet Corvette C8.R lenktyniniu automobiliu buvo pademonstruota Kenedžio kosminių skrydžių centre.
Corvette C8 tapo pirmuoju Corvette modeliu su gale esančiu varikliu.
2020 m. Corvette C8 automobilis buvo parduotas aukcione už 3 milijonus dolerių ir tapo brangiausiu „Barrett-Jackson“ aukciono savaitės pirkiniu. Dalis lėšų buvo skirtos Detroito vaikų fondui.
2023 m. debiutuos Corvette C8 Z06 modelis, turintis 670 AG 5,5 litrų variklį.
Corvette elektromobilis
2022 m. balandžio 27 d. General Motors prezidentas Mark Reuss paskelbė, kad yra kuriama pilnai elektra varoma Corvette versija.
Apdovanojimai
Corvette buvo išrinkta žurnalo „Motor Trend“ metų automobiliu 1984 m. ir 1998 m. Taip pat automobilis vienuolika kartų pateko į žurnalo „Car and Driver“ 10 geriausių sąrašą: C4 – 1985 m. ir 1989 m.; C5 – 1998 m., 1999 m., bei 2002 m. C6 pakliuvo 5 2005 m. Šiaurės Amerikos metų automobilio nominaciją ir joje užėmė antrą vietą.
„Automobile Magazine“ žurnalas Sting Ray pavadino „Kiečiausiu automobiliu istorijoje“, o žurnalas „Sports Car International“ automobilį paskelbė 5 numeriu geriausiųjų 7-dešimtmečio automobilių sąraše.
Corvette buvo pasirinkta saugos automobiliu Indy car Indianapolis 500 lenktynėse: 1978 m., 1986 m., 1995 m., 1998 m., 2002 m., 2004 m., 2005 m., 2006 m. ir 2007 m.
Seniausias Corvette automobilis
Seniausias išlikęs serijinės gamybos Corvette yra automobilis, kurio serijinis numeris yra E53F001003. Tai kadaise buvęs GM bandomasis automobilis, bei trečiasis Corvette automobilis, 1953 m. pagamintas Flinto gamykloje. Automobilį 2006 m. sausio 21 d. Barrett-Jackson fondas pardavė už 1 000 000 JAV dolerių.
Tačiau yra manoma, kad seniausias šiai dienai egzistuojantis Corvette automobilis yra prototipas pavadinimu EX-122. Automobilis yra rankų darbo ir buvo pristatytas 1953 m. Motorama automobilių parodoje vykusioje Niujorke 1953 m. sausio 17 d. Automobilį galima išvysti Kerbeck Corvette muziejuje.
Dar vienas vertingas 1953 m. automobilis priklauso aktoriui John Wayne. Tai #51 Corvette automobilis, kuris buvo pristatytas aktoriui 1953 m. spalio 7 d. Šiuo metu jį galima pamatyti nacionaliniame automobilių muziejuje, Reno mieste, Nevados valstijoje.
Corvette markė
General Motors Europos rinkoje nebrangius Daewoo automobilius pradėjo pervadinti Chevrolet, tad 2005 m. Corvette tapo atskira marke. Corvette automobiliai buvo parduodamai atskirai ir nepriklausomai nuo korėjiečių gamintų Chevrolet ir dažniausiai yra parduodami Cadillac auto atstovybėse. Japonijoje automobilis taip pat parduodamas kaip atskira markė. Gandai, kad automobilis gali tapti atskira markė pradėjo sklinda nuo 9-dešimtmečio.
Corvette sedanas
2007 m. gegužę Bob Lutz pareiškė, jog neprieštarautų Corvette sedano idėjai. Tokio tipo sportinį keturių durų automobilį jau gamina Aston Martin, bei greitai gamins Porche. Vėliau Lutz’as pareiškė, jog toks automobilis, būtų parduodamas kaip modelis už papildomą kainą 2-durų Corvette automobiliui. Tačiau apie šios Corvette versijos gamyba nėra jokių oficialių žinių.
Ukrainos TSR herbas
Ukrainos TSR herbo istorija
Ukrainos TSR Konstitucijoje, patvirtintoje Ukrainos Tarybų suvažiavime 1919 m. kovo 10 d. ir 1919 m. kovo 14 d. galutinai Centrinio vykdomojo komiteto priimtoje Konstitucijos redakcijoje herbas aprašytas 34-ame straipsnyje: „U.T.S.R. herbas susideda iš vaizdo raudoname skyde – auksinio pjautuvo ir kūjo saulės spinduliuose, apjuosto kviečių vainiku ir užrašu rusų ir ukrainiečių kaba: 1) U.T.S.R.; 2) Visų kraštų proletarai, vienykitės!.“
„Stalinistinė“ Konstitucija nežymiai pakeitė Ukrainos TSR herbą. Herbe atsirado santrumpa „UTSR“, šiek tiek pakito piešinys – padaugėjo saulės spindulių.
1947 m. vasarą, Ukrainos komunistų partija aptarė klausimą dėl Ukrainos TSR herbo suvienodinimo su TSRS herbo standartu: viršutinėje dalyje buvo nuspręstą pridėti žvaigždę, pakeisti užrašų išdėstymą. remiantis Ukrainos TSR Aukščiausiosios Tarybos Prezidiumo nurodymu, nuo 1949 m. lapkričio 21 d. ir įstatymu, priimtu Ukrainos TSR Aukščiausiosios Tarybos 1950 m. liepos 5 d., viršutinėje Ukrainos TSR herbo dalyje pridėta raudona penkiakampė žvaigždė, vietoje devizo herbo apačioje buvo užrašytas Respublikos pavadinimas ukrainiečių kalba, o devizas, rusų ir ukrainiečių kalbomis perkeltas ant raudonos juostos vainiko kraštuose.
Aprašymas
Valstybinis Ukrainos TSR herbas susideda iš auksinio pjautuvo ir kūjo, pavaizduotų raudoname skyde, apšviestų saulės spinduliais ir įrėmintų javų varpomis, raudonos juostos su užrašu: vainiko apačioje „Ukrainos TSR“, dešinėje pusėje rusiškai „Visų valstybių proletarai, vienykitės!“ ir kairėje tas pats užrašas ukrainiečių kalba. Herbo viršuje penkiakampė žvaigždė. Herbo aprašymas pateiktas Ukrainos TSR Konstitucijos 124 straipsnyje.
Mokytojas
Pedagogas (mokytojas) – kvalifikuotas asmuo, kuris ugdo kitą žmogų.
Pedagogo sąvoka ir ištakos
Pirmieji mokytojai atsirado senovės Rytuose (Kinijoje). Vienas ryškiausių pedagogų – Konfucijus (551–479 m. pr. m. e.). Jis pirmas apibendrino patyrimą. Mokė žmones valdyti pagal moralinį pavyzdį. Sukūrė šeimos dorovės sistemą.
Žmonija, taip pat ir pedagogo profesija tobulėjo apibendrindama patyrimą. Vėliau, remiantis apibendrinimu, buvo kuriamos teorijos. Anksčiau pedagogas buvo suprastas kaip enciklopedistas. Vėliau pedagogas tampa vadovu ugdymo procese.
Lietuvoje pirmaisiais pedagogais laikyti žyniai, kriviai, vaidilos.
Pedagoginio darbo specifika ir struktūra
Svarbiausias bruožas – jo veiklos objektas, kito žmogaus ugdymas. Pedagogo veiklos rezultatai realizuojasi kitame asmenyje. Pedagogas turi būti gerai paruoštas, kad galėtų ugdyti kitą žmogų.
Pedagogo darbas – protinis ir fizinis. Jo profesija amžina. Ji kuria žmogų didžiausia vertybe. Pedagogas padeda visų mokinių parengimo pagrindus. Jo turinys apibrėžtas: laiku, erdve, planais bei programa. Sėkmę nulemia mokinių sudėtis. Mokytojas mokiniui yra mokomojo dalyko, mokyklos (visos visuomenės) atstovas. T. y., mokinys apie mokomąjį dalyką sprendžia pagal mokytoją.
Mokomasis dalykas – pedagogiškai adaptuotų žinių, įgūdžių, sugebėjimų sistema. Ji atspindi tam tikrą mokslo turinį. Pvz., fizika, dailė, muzika. Mokomasis dalykas nėra galutinis tikslas, o tik priemonė mokiniui, asmenybei ugdyti. Negalima mokomojo dalyko suabsoliutinti. Visą laiką vyksta priešprieša tarp akademinio dalyko ir asmenybės ugdymo.
Pedagogo gebėjimai
Pedagogas turi numatyti mokinio ateitį. Geras pedagogas sudaro erdvę tobulėti ten, kur mokinys yra gabus. Per daug nereikalaudamas dalykų, kuriuose jis yra silpnas.
Mokytojo asmenybė ir autoritetas
Pedagogo kompetencijos pagrindą sudaro mokytojo asmenybė (psichologinių, socialinių savybių visuma). Didelę įtaką mokiniui daro mokytojo autoritetas ir elgesys.
Mokytojo situacija reformuojamoje mokykloje
Šiuo metu pagrindinė mokytojo funkcija ne teikti žinių, bet organizuoti pedagoginę veiklą ir kuo daugiau bendrauti su mokiniais.
Bielsko Švč. Mergelės Marijos parapija
'''Bielsko Švč. Mergelės Marijos parapija''' – parapija įkurta 2002 m. birželio 29 dieną. Parapija priklauso Drohičino vyskupijai, Bielsk Podlasko dekanatui.
Pridėtinės lytinės liaukos
Pridėtinės lytinės liaukos – liaukos (išskyrus kiaušides ir sėklides kaip pagrindines lytines liaukas), užtikrinančios lytinės sistemos veiklą.
Moteris
Moters pridėtinės lytinės liaukos: Tai liaukos, sąlygojančios makšties lubrikaciją.
Mičionys
Mičionys – kaimas Anykščių rajono savivaldybėje, 10 km nuo Debeikių.
Final Fantasy XIII
Žaidimo kūrėjai ir leidėjai − Japonijos „Square Enix“ kompanija. Žaidimas buvo komerciškai sėkmingas − 2015 m. pradžios duomenimis, jo parduota 7,37 mln. kopijų pasaulyje. Žaidimas sulaukė palankaus kritikų įvertinimo. Metacritic suvestinės duomenimis, vidutiniškai žaidimas kritikų įvertintas 83 balais iš 100. 2011 m. pasirodė žaidimo tęsinys „Final Fantasy XIII-2“, 2013 m. išleistas antras tęsinys „Lightning Returns: Final Fantasy XIII“.
Leidimai
„PlayStation 3“ ir „Xbox 360“ konsolės: PC „Windows“, „Steam“ sistemos:
Apie žaidimą
Žaidimo veiksmas vyksta fantastiniame Kokūno (Cocoon) pasaulyje, kuriame valdžią turi Sanctum vyriausybė. Kokūno pasaulis yra kažkur dangaus sferoje, o žemiau, planetos paviršiuje yra Pulso (Gran Pulse, sutrumpintai Pulse) pasaulis. Šie pasauliai tarpusavyje yra priešiški. Kokūno gyventojai tiki, kad Pulso pasaulis yra tamsus ir barbariškas. Didžiausia bausmė Kokūno gyventojams yra būti ištremtiems į Pulsą. Prieš kelis šimtmečius Pulso pasaulis bandė įsiveržti į Kokūno, tačiau Sanctum pajėgos juos įveikė. Visgi dalis Kokūno pasaulio pakraščio buvo pažeista ir Kokūno vyriausybė jį atstatė iš Pulso pasaulio medžiagos. Sanctum vyriausybė išlaiko valdžią, nes gyventojai bijo kito Pulso įsiveržimo. Ši baimė tokia didelė, kad gyventojai yra suteikę Sanctum neribotas galias kovoti su Pulso pasaulio įtaka.
Pasaulių gyvybinę energiją jiems suteikia mistinės, pusiau dieviškos būtybės fal’Cie (fal si), kurios aprūpina gyventojus šiluma, šviesa, gyvybinėmis galiomis ir pan. Kokūno pasaulio sąranką palaiko apie 8 mln. fal’Cie. Retkarčiais fal’Cie gali pasirinkti iš paprastų gyventojų ir jį pažymėti savo ženklu. Toksai gyventojas vadinamas l’Cie (la si). l’Cie turi atlikti fal’Cie suteiktą užduotį, kurią pats turi numanyti iš fal’Cie užuominų. Sėkmingai įvykdęs užduotį l’Cie virsta kristalu ir nusipelno amžinojo gyvenimo. Neįvykdęs užduoties pavirsta pasigailėtina būtybe cie’th. Gyventojas, tapęs l’Cie, įgauna gebėjimų valdyti materiją ir jos elementus, kaip ugnis, vanduo ir pan. Tik vienas fal’Cie, Edenas, retkarčiais tiesiogiai gali patarti Kokūno gyventojų Sanctum vyriausybei. Paprastai fal’Cie nesikiša į paprastų gyventojų pasaulį.
Vieną dieną šalia Bodhum miesto Sanctum pajėgos aptinka Pulso energiją suteikiančią būtybę fal’Cie Anima, kuri, tikriausiai, slapta pateko į Kokūno pasaulį su kažkada atgabenta Pulso konstrukcija Pulse Vestige. Bijodami masinės Kokūno gyventojų panikos ir stengdamiesi sunaikinti Pulso fal’Cie įtaką Sanctum specialusis karinės policijos padalinys PSICOM pradeda operaciją, kurios tikslas yra sunaikinti Pulso fal’Cie Animą ir sunaikinti arba ištremti į Pulsą visus Bodhum gyventojus, kurie galbūt gali būti susiję su Pulso fal’Cie. PSICON pajėgos gabena gyventojus ir Pulse Vestige konstrukciją į Hanging Edge angarą, kuriame vyksta pašalinimas iš Kokūno pasaulio. Šie įvykiai paliečia 5 žaidimo herojus, kurie stoja į kovą dėl labai skirtingų priežasčių, tačiau žaidimo eigoje jiems tenka susivienyti dėl bendro tikslo, nes nugalėję Pulso fal’Cie Anima, šiojo mirties akimirką yra pažymėti Pulso l’Cie ženklu ir iš Kokūno piliečių tapo mirtinais Kokūno priešais, nors to visai negeidė. Žaidimo eigoje, sekant herojų prisiminimus, atskleidžiami siužeto priešistorės įvykiai.
Žaidimo mechanika
Žaidimo veiksmas vyksta kompiuterine grafika sukurtame 3D fantastiniame pasaulyje. Veiksmo gija linijinė, t. y. žaidėjas nebegali grįžti į praeitus žaidimo kambarius, išskyrus papildomas misijas Pulso pasaulyje. Žaidėjas valdo tik vieną iš herojų (kurių gali būti iki šešių) grupelėje. Kovos scenos su monstrais vaizduojamos atskirose scenose. Kovos metu žaidėjas valdo pagrindinio herojaus veiksmus, o kiti herojai atakuoja automatiškai. Be to, kovos scenose vaizduojami daugiausia 3 herojai, nepaisant to, kad grupelėje jų gali būti daugiau. Ir tik matomų herojų ypatybės turi reikšmės kovos eigoje. Žaidimo pabaiga laikoma pagrindinio herojaus mirtis. Kitus žuvusius herojus galima prikelti panaudojus Phoenix down porcijas. Baigus kovą visų herojų „gyvybės“ rezervai atsistato. Kovos žaidimo efektyvumas įvertinamas žvaigždutėmis (iki penkių). Žaidimo siužetas pasakojamas daugelyje vaizdo intarpų. Žaidimo eigoje herojai renka įvairius daiktus, kurie randami ar pametami žuvusių priešininkų. Juos galima parduoti ar panaudoti tobulinant ginklus, įgūdžius. Magiškas ir kitokias porcijas panaudoti kovoje. thumb|right|240px| Žaidimo kadras: kovos scena, veikėjai − Lightning ir Sazh Speciali veikėjų tobulinimo sistema Crystarium leidžia tobulintis įgūdžius keliose herojaus rolėse − Commando (lyderis), Ravager (naikintojas), Medic (gydytojas), Synergist (sinergetikas), Sentinel (gynėjas) ir Saboteur (priešų silpnintojas). Su įveiktomis žaidimo stadijomis žaidėjui prieinami aukštesni rolių išvystymo laipsniai. Skirtingų herojų rolių kombinacijos vadinamos paradigmomis. Jas galima keisti kovos metu. Kiekvienas herojus įgauna galimybę iššaukti papildomą savo asmeninį pagalbininką-kovos būtybę Eidoloną, kai ją pats nugali ir įvaldo žaidimo eigoje. Kiekvienas herojus valdo tik jam būdingą specifinį ginklą. Tik nuo IX žaidimo skirsnio galima pasirinkti kurį norimą herojų pagrindiniu. Iki žaidimo vidurio žaidėjas išmoksta žaisti visais šešiais herojais, tačiau daugiausia veiksmas vykdomas su Lightning.
Pagrindiniai veikėjai
Žaidime galima valdyti 6 herojus. Kai kurie jų vardai reikšminiai: Hope − viltis, Snow − sniegas, Vanille − vanilė, Lightning − žaibas. Kiekvienas herojus atakuoja specifiniais ginklais: Lightning − kardu, Snow − kumščiais, Sazh − 2 pistoletais. thumb|right|240px| Žaidimo herojai, iš kairės: Lightning, Snow, Vanille
Siužetas
Fantastinis Kokūno pasaulis. Vanille balsu pradedama istorija, kad viskas prasidėjo nuo to, kai jos atsibudo (turimas omeny Vanille ir Fang atsibudimas iš kristalinės būsenos Pulse Vestige). Veiksmas nusikelia į traukinį, kuriame PSICON pajėgos išgabena grupę gyventojų į tremtį. Du žmonės traukinyje: Lightning ir Sazh, atsidūrė savanoriškai. Jie pradeda kovą su sargybiniais. Sėkmingai išsilaisvinę iš traukinio Lightning ir Sazh atsiduria Hanging Edge angare, kuriame vyksta prievartinis žmonių išgabenimas į žemiau esantį Pulso pasaulį. Atskiros grupelės miestiečių priešinasi. Sazh įdomu, kokie Lightning, buvusios policijos padalinio kovotojos, tikslai ir Lightning atskleidžia, kad ji pasiryžusi sunaikinti Pulso fal’Cie Animą, kurios atsiradimas ir išprovokavo vyriausybę masiškai naikinti žmones.
Tuo tarpu Snow ir grupė kovotojų, pasivadinę NORA organizacija, kovoja su policijos PSICON pajėgomis Hanging Edge angare, kuris yra paskutinė šalinamųjų iš Kokūno pasaulio vieta. Kovų metu žūsta motina, kuri norėjo tik apsaugoti savo sūnų. Motina nespėja pasakyti Snow savo sūnaus vardo ir nukrenta į bedugnę. Jos sūnus Hope visa tai mato ir įsitikina, kad tai Snow yra kaltas dėl jo motinos mirties. Pasibaigus kovai Snow skrenda į Pulse Vestige, kur yra Pulso fal’Cie Anima, nes Anima yra užgrobusi jo sužadėtinę Serah. Taip pat, į Pulse Vestige atvyksta Lightning ir Sazh. Tuo tarpu Hope sutinka naują draugą − Vanille. Hope nori pasakyti Snow, kad jis kaltas dėl jo motinos mirties. Vanille paskatina jį skristi į Pulse Vestige paskui Snow.
Pulse Vestige susitinka 5 herojai ir atranda Snow sužadėtinę bei Lightning seserį Serah, kuri virsta kristalu, nes įvykdė Pulso fal’Cie užduotį. Snow, Sazh ir Lightning puola sunaikinti fal’Cie Animos. Ją nugali, tačiau kartu su ja nukrenta į ežerą bedugnėje, kuris nuo žūstančio fal’Cie energijos suledėja. Atsigavę 5 herojai pastebi, kad prieš mirtį fal’Cie Anima pažymėjo juos Pulso l’Cie ženklais. Dabar jie patys tapo Kokūno pasaulio priešais …
Dovatorovka (Žvejonė)
Dovatorovka (,, nuo 1929 m. , 1945–1946 m. , nuo 1946 m. rugsėjo 7 d. ) – Mažosios Lietuvos gyvenvietė Kaliningrado srities centrinėje dalyje, Černiachovsko rajone, nuo 2008 m. birželio 30 d. Kamenskojės kaimo gyvenvietės kaimas.
Istorija
Nadruvos žemės kaimo pavadinimas lietuviškos kilmės. 1818–1871 m. Prūsijos karalystės Rytų Prūsijos provincijos, 1871–1918 m. Vokietijos imperijos, 1918–1933 m. Veimaro respublikos, 1933–1945 m. Trečiojo reicho Karaliaučiaus apygardos Įsruties apskrities kaimas. Prie jo prijungta Milchbudė, 1939 m. kaimas prijungtas prie Liepininkų. 1910 m. kaime buvo 198 gyventojai. 1947–2008 m. Majevkos apylinkės kaimas.
Makšties lubrikacija
Makšties lubrikacija ( – 'tepimas') – tai natūralus makšties sudrėkimas dėl lytinio susijaudinimo (erotinės stimuliacijos), palengvinantis penetraciją ir apsaugantis makšties sienelę nuo pažeidimų sueities metu. Atsiranda skysčiui skverbiantis pro makšties sieneles, kai makšties raumenų kraujagyslės prisipildo krauju – tuomet makšties sienelė išskiria gleivingą sekretą.
Moteriai lytiškai susijaudinus, makšties sienelė (epitelis) išpursta ir patinsta, imdama išskirti slidų skystį per epitelio latakus. Makštis ima drėkti maždaug po 10–30 sekundžių nuo erogeninių zonų stimuliavimo pradžios. Šie makšties syvai iš pradžių kaupiasi tik makštyje, bet vis didėjant moters susijaudinimui, pradeda ištekėti į išorę. Lubrikacija parodo, kad moteris fiziologiškai yra pasiruošusi sueičiai. Bartolino liaukos, esančios vulvoje, taip pat išskiria drėkinantį skystį, palengvinantį frikcijas. Toks makšties sudrėkimas labai palengvina varpos įstūmimą, jaukią penetraciją ir tolesnius judesius (frikcijas). Be to, tai palengvina spermatozoidų judėjimą makštimi, šitaip padidinant pastojimo tikimybę. Atsiradusi susijaudinimo pradžioje, lubrikacija nenutrūksta per visą sueitį. Orgazmo metu gleivingo skysčio padaugėja, o susijaudinimui atslūgus sumažėja, kadangi makšties sienelės skystį praleidžia į abidvi puses: nuslūgus lytiniam susijaudinimui, makšties sienelės skystį įsiurbia, makštis sausėja, frikcijos tampa nemalonios ir skausmingos.
Nors makšties lubrikacija pas jauną moterį beveik visada yra gausi, tačiau kai kurių vaistų vartojimas (pvz., antihistamininių preparatų), nėštumas, laktacija, menopauzė, senėjimas, kai kurios ligos (pvz., diabetas) slopina lubrikaciją. Makšties sudrėkimas taip pat gali būti nepakankamas dėl subjektyvių veiksnių, pvz., nenoro mylėtis, nervingumo, nuovargio ir pan. Esant nepakankamai lubrikacijai sueitis gali būti skausminga. Siekiant išvengti tokio diskomforto naudojami dirbtiniai makšties lubrikantai (tačiau jie slopina spermatozoidų judrumą ir gyvybingumą).
Konsistencija
Lubrikante yra daug įvairių medžiagų: vandens, piridino, skvaleno, šlapimo, acto rūgšties, pieno rūgšties, alkoholių ir glikolių, ketonų bei aldehidų. Skystis yra skaidrus, kartais – praskiesto pieno spalvos. Jo konsistencija, tankis, spalva ir kvapas priklauso nuo lytinio susijaudinimo, moters ciklo dienų, infekcijų ir mitybos. Makšties skystis taip pat gali būti užkrato šaltinis (net ir ŽIV, nors šiame skystyje ŽIV yra gerokai mažiau nei vyro sėkloje).
Paskardžiai
Paskardžiai – kaimas Kėdainių rajono savivaldybėje, į pietus nuo Krakių, 2 km į vakarus nuo Deveikiškių. Pro kaimą eina kelias, greta teka Šušvė ir jos intakas Žirgupis.
Valgomasis bobausis
Valgomasis bobausis (Gyromitra esculenta) – bobausių (Gyromitra) genties grybas. Dzūkiškai žinomas kaip šmarška, aukštaitiškai – šmarkštas.
Kepurėlė beformė, 5-20 cm skersmens, vingiuotai raukšlėta, tuščiavidurė, nuo šviesiai iki tamsiai, beveik juodai rudos spalvos. Kotas pilnaviduris, senų vaisiakūnių tuščiaviduris, baltas, viršutinė dalis dažniausiai storesnė, 3-8 cm ilgio, 2-5 cm storio. Trama malonaus kvapo ir skonio, trapi, gelsva.
Auga balandžio-gegužės mėnesiais, kartais rudenį pušynuose, eglynuose, gaisravietėse, ant senų keliukų. Ypač dažnas Lietuvos pietrytinėje dalyje.
Bobausis vartojamas maistui džiovintas ir šviežias, prieš tai tris kartus gerai apvirus (po 15–20 min.). Grybuose yra nuodingos medžiagos giromitrino. Apsinuodijimas šiais grybais gali būti mirtinas. Ilgiau verdant arba džiovinant toksino kiekis valgomuosiuose bobausiuose smarkiai sumažinamas, tačiau ir taip paruošti grybai, jei jų vartojama daug ar dažnai, gali sukelti apsinuodijimą.
Surikata
Surikata (Suricata suricatta) – mangustinių (Herpestidae) šeimos žinduolis. Kūnas 25-35 cm, uodega – 17-25 cm ilgio. Kailiukas ant pilvo ir snukio šviesiai rudas, kūno viršuje sidabriškai rudas. Aplink akis yra tamsūs žiedai, o nugaros užpakalinėje dalyje – 8 tamsesnės juostos. Nėštumas 11 savaičių. Gimdo 2-5 jauniklius.
Tai puikūs rausikai, kurie ilgais priekiniais nagais iškasa urvus, kuriuose susiranda maisto. Minta vabzdžiais, vorais ir kitais smulkiais gyvūnais. Gyvena bendruomenėmis, maždaug iki 30 individų. Kol vieni gyvūnai ieško maisto, kiti įsikaria į medžius ar palipa ant aukštesnių uolų ir saugo bendruomenės narius nuo priešų. Pastebėję vanagą ar kokį kitą oro plėšrūną, apie tai smarkiu lojimu ar urzgimu praneša kitiems bendruomenės nariams. Anksti rytą surikatos išlenda pasišildyti saulėje.
Alvydas Klimas
Alvydas Klimas (g. 1956 m. balandžio 15 d. Klaipėdoje) – lietuvių dizaineris, Vilniaus dailės akademijos profesorius ir Klaipėdos fakulteto dekanas.
Profesionali veikla
1992 m. su partneriais įkūrė KŪB "Klaipėdos dizaino centrą", kurioje dirba dizaineriu ir vienu iš vadovų.
Reikšmingesni darbai – Klaipėdos muzikinio teatro ženklo ir firminio stilius (1988 m.), Klaipėdos restorano "Pempininkai" logotipas ir interjeras (kartu su K. Mickevičiumi, 1994 m.), poilsio namų "Nidos rūta" sveikatingumo komplekso interjerai (1995 m.), "Lukoil" degalinių tinklo Lietuvoje firminio stilius (1996 m.), viešbučio "Klaipėda" kambarių interjerai (1996–1998 m.), vilos "Ramybė" reklaminės iškabos (1997 m.; Lietuvos grafinio dizaino asociacijos pripažinta geriausia 1998 m. iškaba), UAB "Limarko" biuro interjerai (kartu su dizainere R. Kunickaite, 2002 m.), privačių gyvenamųjų namų interjero projektai, Klaipėdos ligoninės vizualinės informacijos sistema (1998 m.), Laisvosios ekonominės zonos vystymo centro firminis stilius (1999 m.), PC „Akropolis“ Vilniuje vizualinės informacijos sistema (2003 m.), UAB „Baltijos grupės“ Klaipėdoje fasado iškaba (2003 m.), PC „NIC“ Kaune logotipas ir fasado iškabos (2005 m.), PC "NIC” Klaipėdoje interjerai, Klaipėdos miesto vizualinės informacijos ir išorinės reklamos specialiojo plano (2005 m.) bendraautoris.
Lietuvos dizainerių sąjungos, Lietuvos grafinio dizaino asociacijos narys, Nacionalinės išorinės reklamos gamintojų asociacijos valdybos narys, Reklamos komisijos prie Klaipėdos savivaldybės narys.
Pedagoginė veikla
1979–1981 m. A. Klimas dirbo Kauno S. Žuko taikomosios dailės technikumo dėstytoju, 1981–1986 m. – VDA Klaipėdos fakulteto Vizualinio dizaino katedros dėstytoju, 1986–1996 m. – ten pat užėmė vyr. dėstytojo pareigas, 1996 m. A. Klimui suteiktas docento laipsnis, o nuo 2007 m. jis eina profesoriaus pareigas, nuo 2010 m. - katedros vedėjas.
Nuorodos
A. Klimo portfolio Lietuvos dizainerių sąjungos internetinėje svetainėje.
Tau
Tau gali reikšti:
The Beyoncé Experience Live
The Beyoncé Experience Live – JAV atlikėjos Beyoncé išleistas koncertas DVD formatu.
Audio Versija
=== Gyvo garso audio diskas ===
Pozicijos
{| class="wikitable" !align="left"|Topas (2007) !align="left"|Vieta
Pienki Borovė
Pienki Borovė  – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, Jedvabno valsčiuje, Lomžos apskrityje, Palenkės vaivadijoje. Kaimas yra apie 5 km į vakarus nuo Jedvabno, apie 17 km į šiaurės rytus nuo Lomžos ir apie 65 km į šiaurės vakarus nuo vaivadijos centro Balstogės.
Jungajaus provincija
Jungajaus provincija  – provincija Peru, Ankašo departamento centrinėje dalyje. Provincija padalinta į 8 apygardas. Sostinė – Jungajas.
Apygardos
thumb|240px|left|Naujasis [[Jungajus]]
Factum
Agentūra „Factum“ prie Lietuvos kultūros fondo (visuomeninė organizacija) įkurta 1991 m. sausio 11 d. Vilniuje. Ji tiria kaupia duomenis apie išskirtinius Lietuvos piliečių ar lietuvių užsienyje pasiekimus bei registravo Lietuvos rekordus, nuo 2021 m. išskirtinius pasiekimus.
Išleistose „Lietuvos rekordų knygose“ trumpai aprašoma rekordų mokslinė, istorinė ir kultūrinė reikšmė. Rekordų laikotarpis – nuo seniausių laikų iki šių dienų, teritorija – nuo dabartinės Lietuvos Respublikos iki tolimiausių žvaigždynų. Visi rekordai atitinka Gineso pasaulio rekordų registravimo taisykles. Jų ekspertizę atliko rekordų knygų sudarytojas Vytautas Navaitis ir agentūra „Factum“ prie Lietuvos kultūros fondo.
Melsvėjantysis šilbaravykis
Būdingi požymiai: kepurėlė, vamzdeliai, trama ir kotas staigiai pamėlynuoja vos tik palietus.
Auga dažniausiai pavieniui ar po kelis vaisiakūnius, sausose spygliuočių, lapuočių miškuose, mėgsta pušies kaiminystę. Valgomas, neretas.
Literatūra
Lietuvos grybų atlasas, Vincentas Urbonas, Kaunas, LUTUTĖ, 2007, ISBN 978-9955-692-59-1, 46 psl.
Factum
Svarbiausi „Agentūros Factum“ prie Lietuvos kultūros fondo veiklos įvykiai
1990 m. vasarą išleista pirmoji knyga „Lietuvos rekordai“ lietuvių ir
1991 m. sausio 11 d. Vilniuje įkurta visuomeninė organizacija agentūra „Factum“ prie Lietuvos kultūros fondo, viešai pradėtas Lietuvos rekordų registravimas.
1992 m. pradėtas bendradarbiavimas su panašia veikla užsiimančiomis užsienio agentūromis.
1993 m. išleista antroji knyga „Lietuvos rekordai“.
1994 m. Kaune surengta pirmoji šventė visuomenei „Lietuvos rekordai“.
1996 m. sukurta pirmoji „Lietuvos rekordų“ internetinė svetainė.
1998 m. Maskvoje (Rusija) su bendraautoriais rusų kalba išleista knyga Диво: чудеса, рекорды, достижения (Dyvai: stebuklai, rekordai, pasiekimai).
2001 m. Maskvoje (Rusija) su bendraautoriais rusų kalba išleista knyga Диво: чудеса, рекорды, достижения (Dyvai: stebuklai, rekordai, pasiekimai) ketvirtoji laida.
2002 m. Maskvoje (Rusija) su bendraautoriais rusų kalba išleista kompaktinė plokštelė Диво ( CD Dyvai).
2003 m. išleista trečioji „Lietuvos rekordų knyga“.
2005 m. Maskvoje (Rusija) su bendraautoriais rusų kalba išleista knyga Диво: чудеса, рекорды, достижения (Dyvai: stebuklai, rekordai, pasiekimai) penktoji laida.
2012 m. Vilniuje surengta antroji šventė-paroda visuomenei „Lietuvos rekordai. Yra kuo didžiuotis“
2015 m. išleista pirmoji „Lietuvos vaikų rekordų knyga“.
2018 m. UAB „Arimex“ įsigyja rekordų internetinės svetainės domeną ir duomenų bazę, įkuria VšĮ „Agentūra Factum“ ir registruoja Lietuvos rekordus mokamai.
Visuomeninė organizacija agentūra „Factum“ prie Lietuvos kultūros fondo registruoja išskirtinius pasiekimus ir juos skelbia facebook.com „Lietuvos rekordai“ platformoje nemokamai.
Šaltiniai
Lietuvos rekordai. Vytautas Navaitis. Vilnius : Vyturys, 1990.
Lietuvos rekordų knyga. Vytautas Navaitis. Vilnius : Žara, 2003.
Lietuvos vaikų rekordų knyga. Vytautas Navaitis. Vilnius : Versmė, 2015.
Colin Powell
Kolinas Liuteris Pauelas (, 1937 m. balandžio 5 d. – 2021 m. spalio 18 d.) – Jungtinių Amerikos Valstijų valstybės veikėjas ir keturių žvaigždučių atsargos generolas. 2001–2005 m., JAV prezidento Džordžo V. Bušo pirmosios kadencijos metu, Pauelas ėjo 65-ojo JAV valstybės sekretoriaus pareigas.
Biografija
Gimė Niujorke imigrantų iš Jamaikos šeimoje. Baigė Niujorko City koledžo bakalauro geologijos studijas. 1958 m. pradėjo tarnybą JAV kariuomenėje. Baigęs reindžerių mokyklą buvo paskirtas į JAV tankų diviziją, dislokuotą tuometinėje Vakarų Vokietijoje. 1962 m. rugpjūtį jis buvo paskirtas tarnauti patarėju Pietų Vietnamo kariuomenėje. Dėl Vietnamo kare patirtų sužeidimų jis vėliau penkerius metus tarnavo JAV, kol 1968 m. liepą buvo vėl grąžintas į Vietnamą. Po karo studijavo Dž. Vašingtono universitete, kuriame gavo verslo administravimo magistro laipsnį. Po šių studijų įsidarbino Pentagone, stažavo Baltųjų rūmų administracijoje. 1983 m. buvo paskirtas JAV gynybos sekretoriaus C. Weinberger padėjėju. 1986 m. tapo JAV nacionalinio saugumo tarybos direktoriaus pavaduotoju, o 1987 m. JAV prezidentas R. Reiganas jį paskyrė nacionalinio saugumo patarėju. Baigęs dirbti šiose pareigose, K. Pauelas grįžo tarnauti į kariuomenę, tačiau jau 1989 m. rugpjūtį naujas JAV prezidentas Dž. Bušas jį paskyrė vadovauti JAV Generaliniam štabui. Šiuo laikotarpiu JAV kariuomenė atliko kelias sėkmingas tarptautinio masto operacijas – 1989 m. gruodį įsiveržimą į Panamą, kurio metu buvo nušalintas nuo valdžios M. Noriega ir 1991 m. laimėjo Persijos įlankos karą. K. Pauelas 1991 m. buvo apdovanotas Kongreso aukso medaliu ir tapo labai populiariu tarp JAV politinių partijų, prasidėjo svarstymai, kurios partijos kandidatu į JAV prezidentus jis galėtų tapti. 1995 m. jis pabandė kandidatuoti į JAV prezidentus nuo Respublikonų partijos, tačiau atsisakė tolimesnės kovos, motyvuodamas politinės patirties trūkumu.
2001 m. prezidentu išrinkus Dž. V. Bušą, pastarasis jį paskyrė JAV valstybės sekretoriumi. K. Pauelas tapo pirmuoju afroamerikiečiu, ėjusiu šias pareigas. Jis taip pat buvo pirmasis afroamerikietis, dirbęs Jungtiniame karinių štabų vadų komitete. Jam dirbant Valstybės sekretoriumi, po rugsėjo 11 d. atakų JAV pradėjo kovą su terorizmu, o 2003 m. įvykdė įsiveržimą į Iraką. 2004 m. lapkritį K. Pauelas atsistatydino iš pareigų. K. Pauelas aktyviai dalyvavo visuomeninėje veikloje, dirbo JAV tarptautinių santykių tarybos direktorių valdyboje. Mirė nuo COVID-19 sukeltų komplikacijų.
Peštiniukai
Peštiniukai – kaimas šiaurės vakarinėje Kėdainių rajono savivaldybės dalyje, 1 km į vakarus nuo Krakių miestelio, už Krakių kapinių. Palei kaimą eina kelias, o šiaurėje teka Smilgaitis.
Gyventojai
thumb|left|250px|Peštiniukų sodyba pakely 2009 m.
Povilas Lukšys
Povilas Lukšys:
Fi (reikšmės)
Santrumpa FI gali reikšti:
Fi gali reikšti:
fi gali reikšti:
Mičiūnai (Paparčiai)
Mičiūnai – kaimas Kaišiadorių rajono savivaldybėje, 2 km nuo Paparčių.
Mijakedžima
thumb|right|Vaizdas nuo Kodzušimos
Mijakedžima – viena iš Idzu salyno salų, esanti į pietryčius nuo Honšiu; priklauso Japonijai. Administraciškai sala priskiriama Tokijui, nuo kurio yra nutolusi 180 km į pietus. Salos plotas siekia 55,50 km², aukščiausia vieta virš jūros lygio – 815 m. Kaip ir kitos Idzu salyno salos, Mijakedžima sudaro dalį Fudži-Hakonė-Idzu nacionalinio parko.
Mijakės kaimas (三宅村 Miyake-mura), įsikūręs pietrytinėje salos pakrantėje, yra salos administracinis centras. Kaimas šiuo atveju atstoja savivaldybės statusą. Jis taip pat administruoja ir keletą vakaruose išsidėsčiusių mažesnių Onoharadžimos salų. 2008 m. saloje gyveno 2 406 gyventojai.
Ojamos kalnas
2000 m. liepos 14 d. Ojama vėl išsiveržė, sala buvo visiškai evakuota. Gyventojams buvo leista sugrįžti 2005 m. Po paskutinio išsiveržimo iš ugnikalnio nuolat veržiasi sieros dujos.
Kultūra ir turizmas
Mijakedžima garsėja tradiciniais taiko pasirodymais, žinomais kaip kamitsuki kiyari taiko, taip pat sala yra endeminio Idzu strazdo (akakokko) buveinė. Sala pasižymi didele floros ir faunos įvairove, keletu retų paukščių ir gyvūnų rūšių, tačiau natūralioms jų buveinėms pastovų pavojų kelia žmonių veikla ir ugnikalnio aktyvumas.
Edo laikotarpiu saloje buvo įkurta pataisos kolonija.
AL galerija
„AL galerija“ – nuo 1989 m. iki 1998 m. veikusi pirmoji privati Lietuvoje dailės kūrinių galerija. Ją įkūrė architektas Albertas Stankevičius (1957 Kaune – 1997 m. spalio 4 d. Kaune) Lietuvos architektų sąjungos Kauno skyriaus pastato pirmame aukšte.
Nelė Vosyliūtė
Nelė Vosyliūtė (Petronėlė Dauguvietienė; 1899 m. gegužės 30 d. Marijampolėje – 1986 m. spalio 13 d. Vilniuje) – Lietuvos teatro aktorė.
Tarpvyriausybinė klimato kaitos komisija
Tarpvyriausybinė klimato kaitos komisija (IPCC, Intergovernmental Panel on Climate Change) – mokslinė institucija, kurios tikslas yra įvertinti žmogaus sukeltos klimato kaitos riziką. Komisiją 1988 m. įsteigė Pasaulinė meteorologijos organizacija (WMO) ir Jungtinių Tautų Aplinkos apsaugos programa (UNEP).
IPCC neatlieka tyrimų ir nestebi klimato bei susijusių reiškinių. Pagrindinė institucijos veikla apima specialiųjų ataskaitų, susijusių su Jungtinių Tautų bendrosios klimato kaitos konvencijos įgyvendinimu, leidimą. Komisijos ataskaitų duomenys plačiai naudojami daugelyje klimato diskusijų, ir laikomi autoritetingais šaltiniais.
2007 m. IPCC kartu su buvusiu JAV viceprezidentu Al Gore buvo skirta Nobelio taikos premija.
Frygų kalba
Frygų kalba – mirusi indoeuropiečių kalba, vartota Mažojoje Azijoje gyvenusių frygų maždaug tarp VIII a. pr. m. e. ir V a. m. e. Nėra sutarta dėl šios kalbos priskyrimo kokiai nors indoeuropiečių kalbų atšakai – vieni tyrinėtojai ją linkę gretinti su graikų kalba, kiti – su italikų–keltų spėjama atšaka. Hipotetiškai priskiriama paleobalkanų kalboms.
Žinomi du frygų kalbos laikotarpiai – vienuose šaltiniuose aptinkama ~800 m. pr. m. e. ir vėliau naudota frygų kalba (paleofrygų), kituose – jau prasidėjus mūsų erai. Paleofrygų kalba buvo užrašoma iš finikiečių raidyno sudarytu raštu, o vėlesnioji frygų kalba jau naudojo graikų raštą. Frygų rašto šaltiniai rasti Frygijoje, Gordijuje, Bitinijoje, Pterijoje, Tianoje ir kt., o Mizijoje rasta atmaina laikoma frygų tarme arba atskira kalba.
Kiek galima atstatyti iš šaltinių, matoma, kad frygų kalba turėjo bent 4 linksnius, 3 gimines, 2 skaičius, veiksmažodžiai kaityti laikais, nuosakomis, rūšimis, asmenimis, skaičiais. Tiesa, nepavyko nustatyti nė vieno žodžio visos paradigmos.
thumb|left|180px|Įrašas frygų kalba iš Mido (VI a. pr. m. e.)
Atkurta keli šimtai frygų žodžių, tačiau ne visų jų etimologija ir reikšmė nustatyta. Herodotas savo „Istorijoje“ pasakoja, kad Egipto faraonas Psamtikas I panorėjo sužinoti, kokia kalba pasaulyje seniausia. Jo paliepimu augintas kūdikis, prie kurio nebuvo kalbama. Jo pirmas ištartas žodis buvo bekos, kas frygiškai reiškia „duona“. Nuo tada faraonas frygų kalbą laikė pačia seniausia.
Plutai (Palenkės vaivadija)
Plutai  – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, Jedvabno valsčiuje, Lomžos apskrityje, Palenkės vaivadijoje. Kaimas yra apie 14 km į šiaurės rytus nuo Jedvabno, apie 33 km į šiaurės rytus nuo Lomžos ir apie 54 km į šiaurės vakarus nuo vaivadijos centro Balstogės.
Algimantas Maceina
Algimantas Maceina (g. 1958 m. balandžio 23 d. Vartuose, Prienų rajonas) – Lietuvos kino režisierius.
Biografija
1985 m. baigė LSSR konservatorijos Klaipėdos fakultetą. 1985–1988 m. dirbo režisieriaus asistentu Lietuvos kino studijoje. 1988–1992 m. studijavo kino režisūrą Tbilisio Šotos Rustavelio teatro ir kino institute. Nuo 1990 m. dokumentinių filmų režisierius. 1991 m. stažavo pas Joną Meką Filmų antologijos archyve Niujorke.
2014 m. liepos mėn. Vilniaus apygardos teismas A. Maceiną pripažino kaltu dėl dailininko Naglio Karvelio (1961–2014) nužudymo ir skyrė jam aštuonerių metų laisvės atėmimo bausmę pataisos namuose.
A. Maceinos pirmoji žmona – chorvedė Tatjana, su kuria jis susituokė būdamas studentas. Antroji žmona – filologė Eugenija. Su ja susilaukė 2 vaikų, drauge išgyveno šešerius metus.