cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Kleboniškis
Etimologija
Vietovardis siejamas su žodžiu „klebonas“ (pagrindinis parapijos kunigas). Tai patvirtina ir slaviški vietovardžio variantai, kuriuose pirmoji raidė yra ne K, bet P (plg., – „klebonija“). Gali būti, kad toks vardas vietovei suteiktas dėl to, kad ją kadaise valdė Vilniaus vyskupas. XX a. tarpukariu kaimas minimas kaip Kleboniškiai.
Istorija
Smėlėtose Neries pakrantėse būta akmens amžiaus stovyklaviečių (randama titnago dirbinių).
Nuo XV a. pradžios visame panerio ruože nuo Pelenių iki Kleboniškio plytėjo Kauno parapijos valdos. Prie Kleboniškio palivarko buvo įsikūręs netaisyklingo plano kaimas (1782 m. ten gyveno 10 ūkininkų, buvo 8 valakai dirbamos žemės). Būta kelių karčiamų. Ties Kleboniškiu buvo stabdomi laivai, imamas muitas. Dvarą ir palivarką valdė Vilniaus vyskupas Žilinskas.
XIX a. 2-ojoje pusėje Kleboniškio karčiamos vietoje ir visoje Neries kilpoje plačiai įsikūrė Kauno tvirtovės įgulos 28-osios pėstininkų divizijos stovykla (buvo karinis miestelis, šaudyklos, maldos namai). Per Nerį iki XX a. vidurio būta brastos, veikė keltas į Lentainius.
1929 m. Kleboniškyje pastatyta didelė Kauno vandentiekio stotis, tarpukariu tiekusi vandenį Kauno miestui.
1959 m. rugsėjo 30 d. Kleboniškis prijungtas prie Kauno miesto, tuo metu buvo vasarvietė. 1964 m. piečiau gyvenvietės nutiestas Kleboniškio tiltas, užtikrinęs judėjimą iš Vilniaus į Klaipėdą aplenkiant Kauną.
Setifas
Setifas  – miestas Alžyro šiaurės rytuose, Kabilijos regione; vilajos centras. 226,3 tūkst. gyventojų (2007). Išsidėstęs prie magistralės Alžyras–Konstantina. Yra cemento ir chemijos gamyklos, audžiami kilimai, apdirbamos žemės ūkio kultūros, gajos amatų tradicijos. Universitetas, yra zoologijos sodas.
Apylinkėse išgaunami fosfatai. Netoli miesto yra Romos imperijos ir Bizantijos pastatų griuvėsiai.
Palėkiai
Palėkiai – kaimas Jurbarko rajono savivaldybėje, 3 km į rytus nuo Smalininkų. Kaime telkšo Palėkių ežeras.
Babrinėlis (Zarasai)
Babrinėlis – kaimas Zarasų rajono savivaldybėje, 7 km nuo Mukulių.
Žemutinės Kolymos ulusas
Žemutinės Kolymos ulusas  – ulusas šiaurės rytų Jakutijoje, Čiukčių autonominės apygardos paribyje. Administracinis centras – Čerskis.
Geografija
Ulusas iš šiaurės skalaujamas Rytų Sibiro jūros. Joje yra šiam ulusui pavaldžios Lokių salos. Praktiškai visą paviršių užima pelkėta ir labai ežeringa Kolymos žemuma. Pagrindinės upės: Kolyma (su Omolonu, Aniuju), Alazėja (su Rosocha), Didžioji Čiukočia, Konkovaja. Didžiausi ežerai: Nerpičjė, Čiukočjė, Didysis Morskojės ežeras, Ilirgytkinas.
Vidutinė sausio mėnesio temperatūra yra -32–38 °C, liepos mėnesio +4–12 °C. Vidutinis metinis kritulių kiekis – nuo 150 iki 200 mm.
Yra Pleistoceno parkas.
Gyventojai
Tautinė sudėtis (2002 m.):
Gyvenvietės
Pagrindinės uluso gyvenvietės:
Lietuvos didysis etmonas
Įgaliojimai
Didysis etmonas iš pradžių vadovavo samdytai Lietuvos Didžiosios Kunigaikštystės kariuomenei, vėliau – šauktinių kariuomenei. Lietuvos Didysis etmonas buvo Ponų tarybos narys, vėliau Abiejų Tautų Respublikos Seimo ir Senato narys.
Po Liublino unijos ir Lietuva, ir Lenkija turėjo savo kariuomenes, išlaikomas iš atskirų biudžetų ir savo didžiuosius etmonus. Lenkijos Karalystės kariuomenei vadovavo Didysis karūnos etmonas. Abi kariuomenės gynė savo valstybių teritorijas ir neturėjo jokių teisių kitos Abiejų Tautų Respubliką sudarančios valstybės teritorijoje. Taip pat ir abu didieji etmonai neturėjo jokių galių kitos valstybės kariuomenėms. Tačiau imtis bendrų karinių veiksmų abiem kariuomenėms galėjo įsakyti karalius.
LDK didžiojo etmono įgaliojimai sumažinti 1697 metais priėmus koekvacijos (teisių sulyginimo) įstatymą, šalia kitų teisių etmonas neteko konsistencijų teisės (t. y. teisės skirti kariuomenės žiemojimo vietą). Taip išnyko neformalus LDK didikų pavaldumas didžiajam etmonui. Visų ATR etmonų valdžios galios suvaržytos 1776 m.
Didžiųjų etmonų pavaduotojais ir tiesioginiais vadais karo lauke buvo Lietuvos lauko etmonas ir Lenkijos lauko etmonas. Didžiojo etmono atributas – buožė.
Etmonų pareigos LDK jau nuo seno buvo dalijamos kaip vienas iš aukščiausių urėdų, todėl etmonai visais amžiais buvo politiškai aktyvūs, turintys gerą užnugarį didikai, kurių kariniai sugebėjimai buvo veikiau atsitiktinumas nei taisyklė. Iš tikrųjų nė vienas XVIII a. Lietuvos etmonas neturėjo tokio rango kariškiui būtino išsilavinimo ar pakankamos reguliaraus karo patirties.
Lietuvos didieji etmonai
Grand Hetman of Lithuania
Konkovaja
Konkovaja  – upė Rusijoje, šiaurės rytų Jakutijoje (Žemutinės Kolymos ulusas). Prasideda pelkėse ir teka vinguriuodama į šiaurės rytus Kolymos žemumos šiaurės rytiniu pakraščiu. Aukštupyje vadinama Didžiąja Konkovaja. Įteka į Rytų Sibiro jūrą (Kolymos įlanką).
Upės baseine yra daugybė ežerų, kurių bendras plotas 1070 km². Laikosi užšalusi nuo spalio iki birželio.
Dofaras
Dofaro gubernija – gubernija Omano pietvakariuose, tarp Arabijos jūros, Jemeno ir Saudo Arabijos. Administracinis centras – Salala. Regionas padalintas į 10 vilajatų.
Dofare vyrauja Rub el Halio dykuma (joje yra daug meteoritų). Pakrantėje iškilę neaukšti kalnai. Per centrinę dalį driekasi Šihano vadė. Gubernijai taip pat priklauso Churja Murja salos Arabijos jūroje. Tarp rugpjūčio ir spalio pakrantėje vyrauja musonas, vadinamas charifu. Dauguma gyvenviečių susitelkę jūros pakrantėje. Verčiamasi žvejyba, smilkalų gamyba.
Dofare gyvena įvairios semitų gentys (kara, šahra, barahama, batira).
VDU radijas
VDU radijas – lietuviška internetinė radijo stotis, veikianti Vytauto Didžiojo Universitete. Jo studija įsikūrusi Kaune, VDU Centriniuose rūmuose. Radijas transliuojamas internetu, girdimas 24 val. per parą.
Istorija
VDU radijo įkūrimo pirminė idėja gimė 2009 m. ir per metus laipsniškai evoliucionavo iki galutinio rezultato. 2010 m. vasario 14 d. pirmieji šio radijo garsai pasiekė klausytojus. VDU radijo kolektyvą subūrė, jam nuo įkūrimo pradžios vadovauja Donatas Bartkus, Haroldas Urbonavičius ir Lukas Motiejūnas.
Veikla
Radijo komandą sudaro apie 30 žmonių: laidų vedėjai, naujienų redaktoriai, straipsnių rašytojai ir muzikos montuotojai. VDU radijas transliuoja studentiškajai auditorijai geriausią klubinę muziką, paskutinius hitus. Radijas aktyviai bendradarbiauja su muzikos atlikėjais, klubuose pristato savo projektus (Seeya, Kaunas Acoustics ir kt.), rengiami aktualūs interviu, platinamos muzikos pasaulio karščiausios naujienos. Soties internetinė svetainė yra nuolat atnaujinama, o laidų formatas tobulinamas, kad pritrauktų daugiau klausytojų įdomiomis diskusijomis bei gera muzika. Taip pat ji reguliariai papildoma studentams naudinga informacija ir naujienomis apie renginius.
Ilgakotis minkštūnis
Ilgakotis minkštūnis (Melanoleuca strictipes) – baltikinių (Tricholomataceae) šeimos, minkštūnių (Melanoleuca) genties grybų rūšis.
Vaisiakūniai smulkūs arba vidutinio dydžio. Kepurėlė 3–7 (10) cm skersmens, paplokščia, su buku gūbreliu, lygi, beveik blizganti, iš pradžių gelsva, vėliau gelsvai rusva, smėlio spalvos. Lakšteliai tankūs, pusiau nuaugtiniai. Kotas 5–9×0,5–1,5 cm, truputį plaušuotas, pilkšvas, rusvo atspalvio. Trama balta, nekarti, šviežių miltų, medienos kvapo.
Auga gegužės–rugpjūčio mėnesiais miškų aikštelėse, pievose, pakelėse, parkuose. Valgomas, menkavertis, tinka grybų miltų gamybai. Vartojamas su kitais grybais.
Pulkininko Juozo Vitkaus inžinerijos batalionas
Pulkininko Juozo Vitkaus inžinerijos batalionas (PJVIB) – Lietuvos ginkluotųjų pajėgų karinis dalinys, esantis Lietuvos kariuomenės Sausumos pajėgų sudėtyje.
Bataliono pagrindinis uždavinys – padidinti kariuomenės kovinių ir juos remiančių vienetų efektyvumą, vykdant mobilumo, kontrmobilumo, išgyvenamumo, bendrosios inžinerinės paramos užduotis.
Istorija
Inžinerijos bataliono ištakomis laikoma iš trijų padalinių – Svarbių objektų atskirojo apsaugos bataliono (įkurto 1992 m. sausio 2 d.), Mokomojo junginio Inžinerinio pionierių būrio (įsteigto 1991 m. liepos 11 d.) ir Civilinės saugos departamento Gelbėtojų būrio (įkurto 1992 m. kovą) 1993 m. balandį suformuota Civilinės saugos departamento Daugiaprofilinė gelbėjimo rinktinė. Jos svarbiausiomis užduotimis buvo gelbėjimo darbai ir evakuacija avarijų, katastrofų, kitų nelaimingų atstitikimų metu. 1995 m. rugpjūčio 15 d. rinktinė buvo performuota į Atskirąjį inžinerijos batalioną. 1997 m. gegužę bataliono kariai dalyvavo pirmose Baltijos šalių karo inžinierių pratybose Latvijoje. 1999 m. vasario 19 d. Atskirajame inžinerijos batalione buvo įkurta Karo inžinerijos mokykla. 1999 m. gruodžio 31 d. Atskirasis inžinerijos batalionas reorganizuotas į Inžinerijos batalioną. Tą pačią dieną jam buvo suteiktas Lietuvos partizanų vado, karo inžinieriaus, pulkininko J. Vitkaus-Kazimieraičio vardas. 2000 m. rugsėjo 2 d. Juozo Vitkaus inžinerijos batalionui įteikta kovinė vėliava. 2003 m. balandžio 29 d. batalionui perduota Švedijos kariuomenės Inžinerijos kuopos technika ir įranga. Nuo 2003 m. bataliono kariai pradėjo dalyvauti tarptautinėse misijose. 2022 m. birželio 29 d. Lietuvos Respublikos Seimo sprendimu Juozo Vitkaus inžinerijos batalionas tapo Pulkininko Juozo Vitkaus inžinerijos batalionu. 2022 m. lapkričio 28 d. Lietuvos gyventojų genocido ir rezistencijos tyrimo centras patvirtino, kad rasti ir identifikuoti plk. Juozo Vitkaus-Kazimieraičio palaikai.
Barauka (Zarasai)
Barauka – viensėdis Zarasų rajono savivaldybėje, 4 km į rytus nuo Zarasų, 1 km nuo Latvijos sienos, prie Samanio ežero.
Three 6 Mafia
Three 6 Mafia (anksčiau Backyard Posse, Triple Six Mafia) – 1991 m. DJ Paul, Juicy J ir Lord Infamous Memfyje, Tenesyje, suburta hip hopo grupė. Netrukus grupę papildė Koopsta Knicca, Gangsta Boo ir Crunchy Black.
1995 m. „Prophet Entertainment“ išleido grupės debiutinį albumą „Mystic Stylez“. Paskutinis, devintasis grupės studijinis albumas „Last 2 Walk“ pasirodė 2008 m. Three 6 Mafia taip pat ruošė bendrą albumą su UGK „Underground Mafia“, tačiau mirus Pimp C albumo įrašymo darbai sustojo.
Istorija
Grupę 1991 metais įkūrė DJ Paul (Paul Beauregard), Juicy J (Jordan Houston) ir Lord Infamous (Ricky Dunigan). Grupė iš pradžių pasivadino Backyard Posse, tačiau netrukus vaikinai persivadino į Triple Six Mafia. 1991 metais grupės nariai DJ Paul ir Juicy J susipažino su Nicky Scarfo ir kartu su juo įkūrė įrašų kompaniją „Prophet Entertainment“. Tačiau vėliau tarp partnerių atsirado nesutarimų ir DJ Paul ir Juicy J 1994 metais įkūrė savo įrašų kompaniją „Hypnotize Minds Records“. Ši kompanija padėjo keleto reperių karjeroms.
Taip grupės lyderiai DJ Paul ir Juicy J padėjo pamatus savo prekiniui ženklui. Jie padėjo išlesti grupės narių (Gangsta Boo, Koopsta Knicca) bei ne grupės narių (Project Pat, The Kaze) solo albumus. Be to išleido Tear Da Club Up Thugs, Hypnotize Camp Posse, Da Headbussaz ir Prophet Posse muzikinius rinkinius bei ankstesnių laikų įrašus („Underground Vol. 1: (1991–1994)“, „Underground Vol. 2: Club Memphis“, „Underground Vol. 3: Kings of Memphis“).
Vėlesni metai ir pasikeitimai
Dėl 2000 metais išleisto albumo „When the Smoke Clears“ singlo „Sippin’ on Some Sizzurp“ sėkmės, albumas „When the Smoke Clears“ užėmė šeštą vietą dažniausiai perkamų albumų JAV 200-uke (Billboard 200). Dėl to „Sippin’ on Some Sizzurp“ klipas buvo įtrauktas į MTV ir BET grojaraščius, o daina į JAV nacionalinio radijo programą.
Tais pačiais metais dėl piniginių nesutarimų grupę paliko Koopsta Knicca, o 2001 metais Gangsta „Lady“ Boo dėl religinių skirtumų pasirinko solo karjerą.
2003 metais išleistas „Da Unbreakables“ albumas, kuriame kartu repuoja Lil' Flip, Pimp C (iš UGK), Lil Wyte, Frayser Boy ir Project Pat.
2005 metais grupė išleido antrąjį DVD diską „Choices II: The Set Up“ bei ilgai lauktą albumą „Most Known Unknown“. Šiame albume nepasirodė Lord Infamous, nes pasak Three 6 Mafia jis atostogavo, tačiau tikroji priežastis – Lord Infamous buvo suimtas. Be to buvo išleista geriausių hitų kompaktinė plokštelė „Most Known Hits“.
Kino akademijos apdovanojimas
2006 m. kovo 5 d. Three 6 Mafia įsirašė į istoriją kaip pirmoji juodaodžių muzikos grupė, laimėjusi Oskarą už geriausią dainą, bei kaip pirmieji hip hopo atlikėjai, atlikę dainą ceremonijos metu. Grupė buvo nominuoti už filmo „Hustle & Flow“ dainą „It’s Hard Out Here for a Pimp“. Be to, jie buvo antrieji reperiai po Eminem'o.
Įvykiai po akademijos apdovanojimo
2006 m. birželio 7 d. iš grupės pasitraukė Crunchy Black, teigdamas, kad Juicy J ir DJ Paul per ilgai užlaikė jo solo albumo išleidimą. Tada grupėje liko DJ Paul, Juicy J ir Lord Infamous. Tačiau 2007 m. gegužės 22 d. Lord Infamous perėjo į savo įrašų kompaniją „Black Rain Entertainment“.
MTV nufilmavo aštuonias Three 6 Mafia nuotykių „Adventures in Hollyhood“ Holivude serijas, kuriose bandoma perteikti, ką reiškia būti Three 6 Mafia nariu.
Grupė pasirodė filme „Jackass Number Two“, kuriame jie pasiūlė Dave England už 200 dolerių suvalgyti arklio mėšlo. Šis sutiko ir Juicy J bei DJ Paul jam sumokėjo.
2006 metų gruodį grupė filmo „Rocky Balboa“ garso takeliui įrašė dainą „It’s A Fight“.
Polemika
Three 6 Mafia pavadinimas, ypač senasis Triple Six Mafia (pažodž. Trigubo Šešeto Mafija) sukelia diskusijų dėl sąsajų su skaičiumi 666. Be to jie savo dainų tekstuose mini okultizmą. Jų pirmojo albumo, įrašyto horrorcore stiliumi, dainoje „Fuckin Wit Dis Click“ girdimos sąsajos su okultizmu. Lord Infamous sako: „No I’m not a Christian“ (Ne, aš ne krikščionis), o DJ Paul žodžiuose akivaizdi šėtoniška lyrika: „I’m on a cross, Lucifer, please cut me free“ (Aš nukryžiuotas. Liuciferi, išlaisvink mane) bei „A mind for murder but the barrel couldn’t tell you half about this antichrist; Look into my eyes tell me what you see; The demonic man about scarecrowism; Saints can you feel me“ (Mintys apie žmogžudystę, bet kulka negali pasakyti jums nė pusės apie šį Antikristą/Pažiūrėk į mano akis, pasakyk, ką matai/Demonas gąsdina visus/Šventieji, ar jaučiate mane). Be to dainoje „Murder On My Mind“ DJ Paul iškraipytu balsu pripažįsta Liuciferį kaip Three 6 Mafia lyderį. Tačiau grupė niekad netvirtino, kad yra satanistai, be to, per Oskarų apdovanojimus, Juicy J padėkojo Jėzui už tai, kad laimėjo oskarą už geriausią dainą filmui. Juicy J įvardijo tikrąją pavadinimo reikšmės versiją: viskas prasidėjo nuo trijų žmonių, vėliau grupė pasipildė iki šešių žmonių.
Juicy J viename interviu teigė, Three 6 Mafia nėra šėtono garbintojai, minėdamas tai, kad jo tėvas yra pastorius ir jei Juicy J tarnautų šėtonui, jo tėvas jį nudėtų.
2008 metų interviu vienoje Memfio radijo stočių buvęs grupės narys Kingpin Skinny Pimp teigė, kad Lord Infamous devintame dešimtmetyje naudojo juodąją magiją, grupės sėkmei užtikrinti. Todėl Kingpin Skinny Pimp 1996 metais paliko grupę.
Konfliktas su Bone Thugs-n-Harmony
1995 metų vasarį žurnale „Vibe Magazine“ Bone Thugs-n-Harmony Memfį pavadino šiknaskyle. Tai įsiutino ne tik Three 6 Mafia, bet ir kitus vietinius reperius.
Kaip atsaką, Memfio atlikėjai kirto atsakomąjį smūgį per muziką: Tommy Wright III įrašė ir išleido „Thuggish Ruggish Busters“, Kingpin Skinny Pimp, Lord Infamous ir Koopsta Knicca įrašė dainą „Lay It Down“, kurioje Kingpin Skinny Pimp sako: „So fuck you Bone biting our fuckin' style“ (Taigi, užsikrušk, Bone, bandydamas įsikirsti į mūsų stilių).
1995 metų single „Live By Yo Rep (B.O.N.E. Dis)“ kaltino Klyvlendo grupę Bone Thugs-n-Harmony plagijuojant Three 6 Mafia stilių. Bone Thugs-n-Harmony tai neigė albumo „The Art of War“ dainose „All Original“ ir „U Ain’t Bone“, bei dainoje su Notorious B.I.G. „Notorious Thugs“, kuriose kritikavo Three 6 Mafia.
Konfliktai su grupės nariais
Grupė vidinių konfliktų neišvengė. Susipyko su Playa Fly, Gangsta Blac, T-Rock ir Kingpin Skinny Pimp. Koopsta Knicca paliko grupę dėl piniginių nesutarimų, La Chat ir Gangsta Boo dėl solo karjierų. 2001 metais Gangsta Boo atsivertė į konservatyvią krikščionybę, pakeitė savo slapyvardį į Lady Boo, jausdama, kad „Gangsta“ netinka išreiškiant jos tikėjimą. 2003 metais ji susigrąžino senąjį sceninį vardą – Gangsta Boo.
Rinkiniai
48 Top R&B/Hip-Hop Albums 22 Top Rap Albums
Chursai
Chursai  – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, Nužeco Stacjos valsčiuje, Semiatičės apskrityje, Palenkės vaivadijoje. Kaimas yra apie 4 km į šiaurės rytus nuo Nužec Stacjos, apie 19 km į rytus nuo Semiatičės ir apie 71 km į pietus nuo vaivadijos centro Balstogės. Nuo XIII–XIV a. iki 1569 m. Liublino unijos priklausė Lietuvos Didžiajai kunigaikštystei.
Craig Moore
Craig Moore (g. 1975 m. gruodžio 12 d.) – futbolininkas, Australijos rinktinės ir Queensland Roar klubo gynėjas.
Nacionalinėje komandoje žaidė nuo 1995 m. birželio 21 d., su rinktine žaidė 2004 m. olimpinėse žaidynėse. 2006 m. pasaulio čempionate realizavo vieną 11 m baudinį.
2010 m. liepos 19 d. paskelbė baigiantis profesionalią karjerą.
MKS Pogoń Szczecin
Ščecino „Pogoń“ – Lenkijos futbolo klubas iš Ščecino.
Sidi bel Abesas
Sidi bel Abesas – miestas Alžyro šiaurės vakaruose, 75 km piečiau Orano, prie Mékerra upės; vilajos centras. 191,8 tūkst. gyventojų (2007). Geležinkelis. Išvystyta maisto, mašinų pramonė, elektronika. Apylinkėse klesti žemės ūkis (auginamos vynuogės, orchidėjos, grūdai). Yra prancūzų legionierių būstinė. Miestą supa 4 vartai.
Istorija
Prancūzai šiose vietose įsikūrė 1843 m. ir pavadino Biscuit. 1859 m. pervadintas Sidi-Abbes-Napoleon, bet greitai vėl pervadintas, šįkart arabišku vardu Sidi - bel-Abbes.
Sidi Bel Abbes
Antanė Kučinskaitė
Antanė Kučinskaitė (1915 m. balandžio 13 d. Plikiai, Vabalninko valsčius – 2006 m. gegužės 24 d. Šiauliai) – Lietuvos kalbininkė, humanitarinių mokslų daktarė.
Biografija
1933 m. Švenčiausiosios Jėzaus Širdies tarnaičių seserų kongregacijos vienuolė. 1933 m. baigė Kauno mokytojų seminariją, 1940 m. baigė lituanistiką Vytauto Didžiojo universiteto Teologijos-filosofijos fakultete. 1959 m. filologijos mokslų kandidatė.
1940 m. mokytojavo Leipalingio, 1941 m. – Linkuvos, 1943-1944 m. Šiaulių mokyklose. 1945-1973 m. dirbo Lietuvių kalbos institute (nuo 1952 m. Lietuvių kalbos ir literatūros institutas). 1992-2003 m. Lietuvos katalikų mokslų akademijos mokslinė sekretorė, 2000 m. pirmoji moteris, LKMA garbės narė.
Sintautų seniūnija
Sintautų seniūnija – administracinis-teritorinis vienetas Šakių rajono savivaldybės pietvakariuose.
Antanė Kučinskaitė
Mokslinė veikla
„Lietuvių kalbos žodyno“ viena redaktorių (t. 3-10 1956-1976 m.) ir autorių (t. 3-8; už t. 3-6 LTSR valstybinė premija 1965 m., su kt.), žodyno kartotekai surinko keliolika tūkstančių žodžių. 1977-1985 m. žurnalo „Mūsų kalba“ redaktorė, „Kalbos praktikos patarimų“ (1976 m. 3 leid. 1992 m.) viena redaktorių. „Lietuvių kalbos žinyno“ (1998 m. 3 leid. 2003 m.) viena autorių. Redagavo „Naująjį Testamentą“ ir kt. religinius leidinius. Parašė straipsnių lietuvių kalbos kultūros, leksikografijos, terminologijos klausimais.
Sintautų seniūnija
Gyvenvietės
Seniūnijos gyvenvietės (sąrašas sudarytas 2022-01-31 „Registrų centro“ ir 2011–2021 m. gyventojų surašymų duomenimis):
Seniūnaitijos
2009 m. įkurtos 6 seniūnaitijos:
Žemutinės Kulvos dvaras
Kulvos dvaras (Žemutinės Kulvos dvaras) – buvęs dvaras Vidurio Lietuvoje, dab. Kulvos gyvenvietėje, 9 km nuo Jonavos (Kulvos seniūnija, Jonavos rajonas). Priklausė Lietuvos didikų Gedgaudų (Ginvilų) giminei (minima net jų 12 atstovų, siekia XII a.). Vėliau valdė dvarininkai Kulviečiai, vidutinio turtingumo bajorai. Išlikęs dvaro parkas. Kulvos dvare gimė ir mirė Abraomas Kulvietis (1510?-1545), lietuvių kultūros veikėjas, Karaliaučiaus universiteto profesorius (gimtinėje pastatytas paminklas: obeliskas ir paminklinė lenta).
Senojo dvaro neliko – už dalyvavimą 1831 ir 1863 m. sukilimuose caro valdžia jį konfiskavo ir dvaras sunyko.
Išlikę Aukšutinės Kulvos dvaro, arba Daigučių dvaro sodybos pastatų šalia Daigučių.
Kulvos dvaro parkas
Kulvos dvare buvo įveistas parkas. Turtingas den­dro­lo­gi­niu požiūriu (iš­li­ku­si se­nų lie­pų alė­ja). Tvarkytas ir apsodintas 2008 m..
Maskato gubernija
Maskato gubernija – gubernija Omano šiaurės rytuose, prie Omano įlankos. Administracinis centras - Maskatas. Regionas padalintas į 6 vilajatus.
Eksperimentinė fizika
Eksperimentinė fizika – klasė metodikų susijusių su fizikinių reiškinių stebėjimais, norint surinkti duomenų apie visatą. Tai gali būti paprasti eksperimentai, pvz., Kavendišo eksperimentas arba daug sudėtingesni – LHC.
Apžvalga
Eksperimentinė fizika yra dažnai supriešinama su teorine fizika, kuri yra labiau susijusi su spėjimais ir aiškinimais, o ne su žinių įsisavinimu.
Nors eksperimentinė ir teorinė fizikos yra susijusios su skirtingais gamtos aspektais, jos abi kartu dalijasi tą patį tikslą – reiškinio supratimą ir turi simbiozinį santykį.
Eksperimentinė fizika Lietuvoje
Lietuvoje 1752 m. Vilniaus universitete pradėjo veikti pirmasis fizikos kabinetas, o žymesnieji Lietuvos bajorai Mykolas Oginskis, Mikalojus Radvila ir Antanas Tyzenhauzas įsirengė fizikos kabinetus ir savo dvaruose. Vėliau prie eksperimentinės fizikos plėtros Lietuvoje daug prisidėjo mokslininkai Povilas Brazdžiūnas (1897–1986), Kazimieras Baršauskas (1904–1964) ir kt.
Dabartiniai eksperimentai
right|thumb|[[LHC]]
Konradas fon Erlichshauzenas
Konradas fon Erlichshauzenas (Konradas VI,, g. apie 1400 m. Ellrichshausenas prie Sateldorfo, Švabija – 1449 m. lapkričio 7 d. Marienburgas) – Vokiečių ordino karinis ir valstybės veikėjas, Vokiečių ordino magistras.
Biografija
Vokiečių ordino didžiuoju magistru tapo 1441 m. sausio 2 d. atsistatydinus Pauliui Rusdorfui, kai Vokiečių ordino valdymu po Žalgirio mūšio ir Torūnės taikos nustatytomis kontribucijomis, siekusiomis maždaug 20 tonų sidabro, nepatenkinti miestiečiai ir pasauliečiai riteriai 1440 m. kovo 14 d. Marienverderyje sudarė antikryžiuotišką Prūsijos sąjungą.
Jam valdant Vokiečių ordinas su Lietuva gyveno taikiai. Per 1446 m. derybas dėl Lietuvos ir Vokiečių ordino valstybės sienos delimitavimo jos riba nustatyta nuo Palangos apylinkių iki Šventosios upės (Nemuno intakas) žiočių ties Smalininkais. 1447 m. pradėta delimituoti sieną ir prie Šešupės, Širvintos upių. Bet ji galutinai nebuvo nustatyta, nes Lietuvos atstovai, nenorėdami priimti Vytauto Didžiojo laikais nustatytų Lietuvos ribų su Livonija ir Prūsija, reikalavo naujos sienos.
Pradėjo statyti Krauzendorfą (dab. Kruševecas, Varmijos Mozūrų vaivadija). 1444 m. vasario 20 d. suteikė miesto teises Mrongovui.
Jam mirus Didžiuoju magistru išrinktas jo sūnėnas Liudvigas fon Erlichshauzenas. Tai buvo vienas iš pirmųjų atvejų, kai didžiojo magistro rinkimuose įpėdiniu tapo giminaitis. Palaidotas Marienburgo Šv. Onos koplyčioje.
Naujininkėliai
Naujininkėliai – kaimas Jurbarko rajono savivaldybėje, 4 km į šiaurės vakarus nuo Žindaičių, dešiniajame Vidaujos krante.
Alvydas Šedžius
Alvydas Šedžius (g. 1951 m. kovo 12 d. Galintėnuose, Alytaus raj.) – inžinierius, Lietuvos politinis veikėjas, KGB rezervo karininkas (kapitono laipsnis).
Biografija
1973–1977 m. Šiaulių politechnikumo dėstytojas, 1977–1982 m. LLKJS Šiaulių miesto komiteto pirmasis sekretorius, 1982–1988 m. gamyklos „Nuklonas“ direktoriaus pavaduotojas, 1988 m. LKP Šiaulių miesto komiteto sekretorius, 1990 m. pirmasis sekretorius. 1991 m. UAB „Vara“ direktorius, 1992 m. IAB „Kraštietis“ direktorius, 1993–1995 m. Lietuvos Respublikos Vyriausybės atstovas Šiaulių regione, 1995–1997 m. Šiaulių apskrities valdytojas. 1997–1999 m. banko „Hermis“ Šiaulių filialo rinkodaros vadybininkas, 1999–2001 m. UAB „Manukas“ direktorius. 2001–2009 m. Šiaulių apskrities viršininkas.
1989–2001 m. LDDP Šiaulių miesto tarybos pirmininkas, 2001 m. Lietuvos socialdemokratų partijos Šiaulių skyriaus pirmininkas, nuo 2001 m. sausio mėn. LSDP tarybos narys. 1997–2000 m. ir 2000–2003 m. Šiaulių miesto savivaldybės tarybos narys. Nuo 2009 m. Šiaulių rajono savivaldybės tarybos narys.
Babriškėlis
Babriškėlis – kaimas Širvintų rajono savivaldybėje, 8 km nuo Čiobiškio.
Jaugila
Jaugila – upė Kėdainių rajone; Smilgos kairysis intakas. Prasideda prie Jaugilių kaimo, 4 km į šiaurę nuo Krakių. Prateka Jaugilių ežerą. Teka į pietryčius per Krakių ir Dotnuvos miškus. Įteka į Smilgą ties Bartkūniškiais, 6 km nuo jos žiočių. Kerta Krakių, Dotnuvos, Kėdainių seniūnijas.
Intakai:
7 km nuo žiočių, netoli Urnėžių patvenkta 16 ha Urnėžių tvenkiniu. Vidutinis nuolydis 189 cm/km. Prie Jaugilos esančios gyvenvietės: Keturkiemiai, Jaugiliai, Jaugilka, Apušrotas, Valučiai, Ąžuolaičiai, Ruoščiai, Mištautai.
Vandenvardžio pavadinimas kildinamas iš asmenvardžio Jaugilas ar Jaugilis.
Evergrey
Evergrey – Švedijos progresyviojo power metalo grupė iš Geteborgo. Grupė susikūrė 1995 metais ir po trejų metų išleido savo debiutinį albumą The Dark Discovery. Jų naujausias albumas Torn buvo išleistas 2008 metais.
Pastarieji įvykiai
2006 metų balandžio 4 dieną Evergrey išleido šeštąjį studijinį albumą Monday Morning Apocalypse. Albumą prodiusavo ir miksavo Sanken Sandquist bei Stefan Glauman, buvę Rammstein, Bon Jovi ir Def Leppard prodiuseriai. Tom Englund tuomet sakė: „We feel honoured to work with such amazing producers. We are sure that they will succeed in making us sound better than ever before.“. Albumas užėmė 6 vietą Švedijoje.
2006 metų vasarą Evergrey grojo įvairiuose Europos festivaliuose. Grupė taip pat koncertavo Jungtinėse Amerikos Valstijose kartu su In Flames, Nevermore bei Throwdown. Rugsėjį jie dalyvavo ProgPower festivalyje Atlantoje.
2006 metų spalio 24 dieną Evergrey pradėjo naują koncertų turą Europoje. Su jais kartu koncertavo Švedijos death metalo grupė Avatar, jie aplankė Vokietiją, Italiją, Ispaniją, Prancūziją, Nyderlandus, Belgiją, Didžiąją Britaniją, Daniją ir Švediją.
2008 metų gegužės 8 dieną Evergrey pranešė, jog pasirašė sutartį su Steamhammer/SPV. Tai reiškė, kad naująjį albumą Torn išleis ši įrašų kompanija bei bus galimybė perleisti papildytus senuosius grupės albumus.
Evergrey išleido savo naujausią studijinį albumą Torn 2008 metų rugsėjį. Albumo įrašyme debiutavo naujas 2007 metais į grupę priimtas bosistas Jari Kainulainen.
2010 metų gegužę Evergrey paliko trys nariai: gitaristas Henrik Danhage, būgnininkas Jonas Ekdahl ir bosistas Jari Kainulainen. Juos atitinkamai pakeitė Marcus Jidell, Hannes Van Dahl bei Johan Niemann.
Dainų tekstų tematika
Evergrey dainų tekstai visada buvo tamsesnio pobūdžio, tą patį galima pasakyti ir apie grupės įvaizdį. The Dark Discovery buvo apdainuojamos įvairios idėjos, o dauguma vėlesnių albumų buvo koncepciniai, apie tokias idėjas kaip savęs reformacija (Recreation Day), paranoja bei ateivių grobimai (In Search of Truth), sektos ir religijos (The Inner Circle).
Jūrų ežiai
Jūrų ežiai (Echinoidea) – klajojančių dygiaodžių (Echinodermata) bestuburių gyvūnų klasė, plačiai paplitusi po pasaulį. Ši klasė skirstoma į du poklasius: taisyklingieji ir netaisyklingieji. Klasei priklauso 8 būriai, apie 1000 rūšių.
Jie gyvena tiek tropiniuose, tiek ir šaltuose, normalaus druskingumo (apie 35 %) vandenyse. Jūrų ežių randama net ir labai giliose vietose, tačiau dauguma jų gyvena seklumose, kur daug dumblių ir apnašų, tinkamų maistui. Dauguma ežių maitinasi dumbliais, bet kai kurie minta koralais ir aktinijomis. Jūros ežių burna yra apatinėje kūno dalyje, kurioje yra kramtomasis aparatas (taisyklingųjų klasės atstovų) arba jo nebūna (netaisyklingųjų klasės atstovų).
Daugumos jūrų ežių skersmuo siekia 6-12 cm, tačiau yra ir 30 cm dydžio. Kūną dengia šarvas, susidedantis iš stambių, nejudamai sujungtų kalkinių plokštelių, kurių išorėje yra gumburai su įvairaus dydžio spygliais. Jų spalvinė gama, spyglių dydis ir forma labai įvairi. Kai kurių ežių spygliai būna tokie maži ir ploni, kad sunku net juos pastebėti, kitų ilgis gali siekti 30 cm arba būti stori kaip pieštukas. Dažnai spygliai būna nuodingi. Spygliai tarnauja kaip apsauginė priemonė ir gali būti pavojingi ne tik gyvūnams, bet ir žmonėms (pvz., Diadema setorum spygliai sukasi kaip grąžtas).
Jūrų ežiai turi labai daug kojų – čiuptukų, kuriomis juda. Kojos atsišakojusios nuo kūno ertmės arba celomo, vandens kanalų sistemos. Kojelės su siurbtukais, išsitempusios toliau, nei siekia ilgi ežio dygliai, leidžia jam kopti vertikalia plokštuma.
Skirtalyčiai. Vystosi su metamorfoze. Labai vislūs. Jūros ežių, kaip ir visų dygiaodžių klasės atstovų, apvaisinimas vyksta vandenyje išleidžiant kiaušinėlius ir spermą. Kai kurios šaltųjų vandenų rūšys savo jauniklius nešiojasi kartu, tačiau daugumos rūšių lervos gyvena atskirai vandenyje. Prireikia keleto mėnesių, kol lerva išauga į suaugėlį.
Jūrų ežiai – naktiniai gyventojai, daugiau juda naktį. Gali gyventi iki 10 metų.
Dambrova Lešna
Dambrova Lešna  – eigulio namelis Lenkijos šiaurės rytuose, Nužeco Stacjos valsčiuje, Semiatičės apskrityje, Palenkės vaivadijoje. Nuo XIII–XIV a. iki 1569 m. Liublino unijos priklausė Lietuvos Didžiajai kunigaikštystei.
Plaukuotpėdė plempė
Plaukuotpėdė plempė (, sin. Gymnopus peronatus) – baltikinių (Tricholomataceae) šeimos, plempių (Collybia) genties grybų rūšis.
Augimo vieta ir laikas
Auga lapuočių, mišriuosiuose miškuose, parkuose, augimo laikas - vasara, ruduo.
Sandara
Kotas geltonai veltiniškai plaukuotas, vaisiakūniai gajūs, ištveria sausrą.
Vaisiakūniai vidutinio dydžio. Kepurėlė 3–8 cm skersmens, paplokščia, netaisyklingai išsilanksčiusi, plaušuota, tarsi dryžuota, rausvai ruda, išblunka iki rusvos spalvos, nemėsinga. Lakšteliai gana reti, gelsvi, gelsvai rudi, priaugtiniai. Kotas 5–8×0,5–0,7 cm, kepurėlės spalvos, prie lakštelių plaušuotas, pamatinės dalies link vis labiau storėjantis, gelsvai plaukuotas, vilnotas, atrodo lyg su geltonu šeriuotu veltinišku apvalkalu. Trama plona, gelsva, beskonė, bekvapė. Sporos 7–9,5×3–4,5 μm.
Būdingi požymiai: vaisiakūniai labai tamprūs, kepurėlė plonamėsė.
Auga pavieniui, grupėmis, ant lapų, šakelių. Nevalgoma, labai dažna.
Literatūra
Lietuvos grybų atlasas, Vincentas Urbonas, Kaunas, Lututė, 2007, ISBN 978-9955-692-59-1, 132 psl.
Epidemiologija
Epidemiologija (iš „ant“ ar „tarp“ + demos „žmonės“ ar „sritis“ + logos „žodis“ ar „kalba“) – tai mokslas apie su sveikata susijusių įvykių (dažniausiai – sveikatos sutrikimų, ligų ar mirčių, bendrai vadinamų baigtimis) ir juos lemiančių veiksnių (vadinamų rizikos veiksniais) atsiradimą ir plitimą tam tikroje populiacijoje bei apie profilaktikos priemonių taikymo galimybes ir veiksmingumą. Mokslas atsirado XIX a. viduryje, ėmus tirti epidemijų protrūkius.
Epidemiologiniai tyrimai
Tai moksliniai (daugiausiai – sveikatos mokslų) tyrimai, kuriais siekiama nustatyti (statistinius arba priežastinius) ryšius tarp numanomų rizikos veiksnių ir baigčių (dažniausiai – su sveikata susijusios baigčių).
Pagrindinės dvi epidemiologinių tyrimų grupės:
Žieviablakės
Žieviablakės (Aradidae) – tai nedidelė ir gana paslaptinga straubliuočių būrio šeima.
Šių blakių kūno ilgis svyruoja nuo 4 iki 10 mm. Kūnas suplotas, kūno spalva maskuojanti: margai rudos / juodos / pilkos / geltonos spalvos, kuri padeda prisitaikyti prie medienos spalvos ir daro jas sunkiai pastebimomis. Kartais tik gerai įsižiūrėjus, ar blakei sujudėjus, galima jas pastebėti. Gyvena tiek po, tiek ant medžių žievės, žievės plyšiuose, rečiau paklotėje.
Šios šeimos blakės paplitusios visame pasaulyje. Lietuvoje rasta 11 šios šeimos rūšių.
Galeonas
thumb|right|Ispanų galeonas Galeonas – didelis, daugiadenis burinis laivas, XVI–XVIII a. naudotas karo ir prekybos tikslais. Būdavo ginkluotas patrankomis.
Galeonus imta naudoti tolimoms vandenynų kelionėms. Jie išsivystė iš karavelių ir karakų. Galeonai buvo stabilesni, greitesni ir manevringesni. Nuo ankstesnių laivų skyrėsi tuo, kad buvo ilgesni, žemesni ir tiesesni. Galeonų bortai buvo tiesūs. Priekinėje dalyje buvo galjunas.
Galeonai buvo statomi iš ąžuolo ir kitos tvirtos medienos, rangautas – iš pušies. Burės buvo tvirtinamos prie 3–5 stiebų. Priekinės burės buvo keturkampės (rėjinės), paskutinė – trikampė (lotyniškoji burė).
Šie laivai būdavo labai puošnūs. Dailidės stengdavosi medžio drožiniais kuo daugiau užpildyti tuščias plokštumas. Ypatingai puošnus būdavo laivagalis, nes jis mažiausiai nukentėdavo per susišaudymus. Dėl tos pačios priežasties svarbūs keleiviai kelionės metu gyvendavo būtent čia. Kai kuriuose galeonuose, pabodus sėdėti labai aukštai virš vandens iškilusiose kajutėse, jie galėdavo pasivaikščioti po balkonėlius.
Masira
Masiros sala – sala Indijos vandenyne, prie rytinių Omano krantų. Joje yra Omano oro bazė, žuvų perdirbimo fabrikas, keli maži miestai (Hilfas, Sur Masira). BBC čia turėjo retransliacijos stotį. Didžiąją salos dalį sudaro dykuma ir į ją galima patekti automobilių keltais ar Omano oro pajėgų Herkulių (RAFO) skrydžiais.
Į salos krantus sudužusios valtys gerai išsilaiko dėl stipraus karščio ir sūraus vandens.
Aplink salą vandenyno dugną sudaro beveik vien tik smėlis ir kitos uolos. Pro salą teka labai greita srovė su stipriu halokrinu, matomu vandenyno paviršiuje. Vandens gylis 10 m ir nepatogu iš šono naudotis sonarine paieška dėl seklumo ir banguotumo. Nepaisant skurdaus dugno, jūroje daug žuvų, o sunkūs objektai (statinės, varikliai) greitai kolonizuojami vietinės faunos.
2007 m. birželio 5–6 d. 7000 žmonių turėjo laikinai palikti namus dėl audringų bangų, kurias sukėlė ciklonas Gonu, stipriausias Persijos įlankoje per pastaruosius 60 metų.
Herkulanėjas
Herkulanėjas, Herkulanumas, Herkulanas  – istorinis miestas pietų Italijoje netoli Vezuvijaus ugnikalnio ir dabartinio Neapolio miesto. Viduramžiais virš jo buvo pastatytas miestas, kurį dabar vadina Erkolanu.
Miesto istorija
Senovės graikų istorikas Dionisijas Halikarnasietis teigia, kad miestą įkūrė graikų didvyris Heraklis (lot. Herkulis). Kito istoriko Strabono teigimu, pirmąją gyvenvietę šioje vietoje įkūrė oskanai, vėliau teritoriją užėmė etruskai. Graikai čia įkūrė prekybinį uostą, kurį pavadino Heraklijonu. IV a. pr. m. e. Herkulanėją ėmė valdyti samnitai, kol 89 m. pr. m. e. jis buvo užimtas Sulos legato Tito Didijaus ir tapo romėnų provincijos miestu – municipija.
79 m. Vezuvijaus ugnikalnio išsiveržimas po maždaug 20 m storio pelenų sluoksniu palaidojo ne tik Herkulanėją, o sunaikino ir kitus aplinkinius miestus – Pompėjus, Oplontidę ir Stabijas. Herkulanėjas taip pat tapo įžymus dėl to, kad jame rasti po ugnikalnio išsiveržimo išlikę žmonių griaučiai buvo pirmieji romėnų radiniai, kurie leido mokslininkams pasinerti į tyrimus. Nuo 1981 m., kai buvo pradėti kasinėjimai, buvo rasta apie 300 griaučių, daugiausiai prie jūros, nes žmonės tuo metu evakavosi. Tyrimai parodė, kad 79 m. išsiveržimo metu 10 km aplink Vezuvijų buvo sukelta 250 laipsnių karščio banga, kuri sunaikino tokiu atstumu buvusią visą gamtą ir gyvybę.
1997 m. Herkulanėjas buvo įtrauktas į UNESCO Pasaulio paveldo sąrašą.
Arija (Persija)
Islamo laikais buvo traktuojama kaip pietinė Chorasano regiono dalis ir pagal svarbiausią miestą dar vadinama Herato regionu.
Geografija
Arija siaurąja prasme – nedidelis kraštas, apsuptas kalnų ir dykumų. Į šiaurę nuo jo buvo Paropamizo kalnagūbris, o į rytus - Vidurio Afganistano kalnai (Goro regionas). Jo svarbiausia upė buvo Hari, atitekanti iš Hindukušo į vakarus ir išnykstanti dykumoje. Regiono centras - Herato miestas. Arijos regionas buvo vienas derlingiausių Irane, dar vadinamas Persijos aruodu. Čia buvo auginami vaisiai, tarp kurių vynuogės.
Artimiausi Arijai derlingi regionai buvo Margiana šiaurėje, Baktrija šiaurės rytuose, Parta šiaurės vakaruose, Kohistanas vakaruose, Drangiana pietuose, Hazaradžatas rytuose.
Senovė
Apie Ariją žinoma iš Achemenidų imperijos laikų, t. y. VI a. pr. m. e. Arija priklausė imperijai, ir joje buvo vienas svarbiausių regionų, kadangi ją valdė vienas iš trijų svarbiausių Persijos satrapų. IV a. pr. m. e. Arijos satrapas buvo Satibarzanas. Satrapijos sostinė buvo Artakoana (Ἀρτακόανα).
Po Aleksandro Makedoniečio užkariavimų IV a. pr. m. e. metu Arijoje buvo įkurtas Arijos Aleksandrijos (Ἀλεξάνδρεια ἡ ἐν Ἀρίοις) miestas, kuris tapo dabartinio Herato pirmtaku. Po Aleksandro mirties Arija tapo Seleukidų imperijos dalimi, o vėliau ėjo iš rankų į rankas tarp įvairių graikiškų valstybių.
Islamo laikotarpis
Žlugus Sasanidų imperijai, 652 m. arabų generolas Abdul Rehman ibn Samrahas užėmė Herato miestą. Arija buvo prijungta prie Kalifato ir islamizuota. Tai pabaigė Arijos, kaip savarankiško vieneto egzistavimą. Po Kalifato subyrėjimo Islamiškuoju laikotarpiu Arijos (Herato regiono) istorija sudarė dalį Chorasano istorijos. Regionas buvo valdomas tokių dinastijų kaip Tachiridai, Safaridai, Samanidai, Gaznevidai, Seldžiukai, Guridai, Chorezmšachai. Visoms joms Heratas buvo svarbus centras, kuris buvo puoselėjamas ir puošiamas. Šiuo laikotarpiu Arijoje, kaip ir visame Chorasane, susiformavo persianizuotų vietos gyventojų tadžikų etnosas.
XIII a. visą Chorasaną nukariavo Mongolų imperija, tačiau Herato vietinė dinastija Kartidai išlaikė autonomiją. Vėliau kartidus nukariavo Timūras. Valdant mongolų dinastijoms į Herato regioną migravo daug nomadų mongolų, kurie maišėsi su vietos tadžikais ir perėmė jų kalbą, tačiau išlaikė gyvenimo būdą. Šie atsikėlėliai ilgainiui tapo žinomi kaip čaraimakai, ir sudaro svarbią Herato regiono populiacijos dalį kartu su sėsliais tadžikais.
Nuo XVI a. Herato regioną valdė Safavidai, o nuo XVIII a. jis pateko į puštūnų valstybių įtakos sferą ir galiausiai prijungtas prie Afganistano valstybės.
VDR futbolo varžybos 1948–1949 m.
VDR futbolo varžybos 1948–1949 m.
Klibaliai
Klibaliai – kaimas Kelmės rajono savivaldybėje, 5 km nuo Karklėnų.
Antanas Kučingis
Antanas Kučingis (tikroji pavardė Kučinskas; 1899 m. spalio 18 d. Mauručiuose – 1983 m. liepos 7 d. Kaune) – Lietuvos dainininkas (bosas), karininkas (majoras), karo topografas, politinis kalinys.
Pasak pirmojo operos boso partijų atlikėjo, pedagogo ir režisieriaus Petro Olekos, „Lietuvos bosų karalius“.
Biografija
Nuo 1919 m. birželio 20 d. tarnavo Lietuvos kariuomenėje, Atskirajame Panevėžio batalione. Dalyvavo nepriklausomybės kovose su bolševikais. 1919 m. rugsėjo 1 d. perkeltas į KAM butų skyrių. 1920 m. spalio 17 d. baigė Kauno karo mokyklą (III laida), suteiktas pėstininkų leitenanto laipsnis. Buvo perkeltas į Alytų. 1922 m. grįžo į Kauną, sukūrė šeimą.
1923–1937 m. dirbo Lietuvos kariuomenės Generalinio štabo Topografijos skyriuje. Karinę tarnybą derino su menininko polinkiais. 1925 m. sausio 8 d. suteiktas vyr. leitenanto laipsnis. 1929 m. vasario 1 d. perkeltas į Generalinio štabo valdybos Karo topografijos skyrių. 1929 m. lapkričio 23 d. suteiktas kapitono laipsnis. 1928 m. apdovanotas Lietuvos nepriklausomybės medaliu, 1931 m. DLK Gedimino 4 laipsnio ordinu. 1934 m. sausio 25 d. įskaitytas į topografijos specialybės karininkus. 1936 m. rugsėjo 8 d. suteiktas majoro laipsnis. 1937 m. rugsėjo 7 d. paleistas į topografijos karininkų atsargą.
1923–1927 m. mokėsi Kauno muzikos mokykloje (Aleksandro Kutkaus dainavimo klasė). 1924–1944 m. Valstybės teatro solistas. Gastroliavo Paryžiuje (Prancūzija), Stokholme (Švedija), Prahoje (Čekija), Helsinkyje (Suomija), Rygoje (Latvija). Būdamas garsiu, visuomenės pripažintu Valstybės teatro solistu, mėgo atostogauti tėviškėje ir dažnokai, ypač per atlaidus, giedoti Veiverių bažnyčioje. 1930 m. sulietuvino pavardę ir tapo Kučingiu.
1948 m. vasario 10 d., po konflikto su Kipru Petrausku, buvo suimtas, SSRS Ypatingojo pasitarimo prie NKVD nuteistas 10 metų lagerio. Kalėjo Mordovijos, Kemerovo ir Omsko srities lageriuose. Lageryje dainavo kalinių rengiamuose koncertuose. Iš Lietuvos buvo ištremti beveik visi A. Kučingio artimieji: 78 metų tėvas pateko į Altajaus kraštą (1949 m. ten mirė), motina su seserimi – į Tomsko sritį, duktė Rasa su vyru – į Krasnojarsko kraštą, sūnus Algimantas kalėjo Vorkutos lageryje. Žmona Marija slapstėsi Suvalkijoje, sunkiai dirbdama pas ūkininkus, kol pavyko gauti mokytojos darbą Verpenos mokykloje.
Mėgo lankyti spektaklius. Kartą 1979 m. vakare prieš savo 80-mečio jubiliejų grįždamas namo buvo žiauriai sumuštas. 1983 m. liepos 7 d. mirė, palaidotas Romainių kapinėse.
Kūryba
Surengė solinių koncertų. Dainavo vokalinių simfoninių kūrinių solo partijas (Liudvikas van Bethovenas. Kristus Alyvų kalne, Georgas Frydrichas Hendelis. Mesijas, Jozefas Haidnas. Pasaulio sukūrimas, Volfgangas Amadėjus Mocartas. Requiem), liaudies ir kompozitorių dainas, romansus. Dainavo operos spektakliuose 1935 m. Klaipėdos teatre, 1936 m. operos ir baleto teatre „Estonia“ Taline, 1937 m. Prahos nacionaliniame teatre, 1939 m. Maskvos Didžiajame teatre, koncertavo Helsinkyje, Stokholme, Paryžiuje. Turėjo puikų balsą, jo vaidybai buvo būdingas išraiškingumas, dramatiškumas. Sukūrė apie 70 įsimintinų vaidmenų operose.
Raibasis baltikas
Raibasis baltikas – baltikinių (Tricholomataceae) šeimos, baltikų (Tricholoma) genties grybų rūšis.
Miškai, pamiškės, parkai. Vasaros antra pusė, ruduo. Kepurėlė pilkai rusva, pilka, pasišerpetojusi, lakšteliai ir kotas pilki.
Vaisiakūniai vidutinio dydžio. Kepurėlė 3–8 cm skersmens, kūgio formos, vėliau paplokščia, su buku gūbreliu, šiurkščiai plaušuota, pašiurpusi, pilkai ruda, pilka. Lakšteliai pilki, priaugtiniai. Kotas 3–8×1–1,5 cm, vienodo storio, plaušuotas, pilkšvas, pilkas. Trama plona, trapi, pilkšva, be ypatingo skonio, senų vaisiakūnių medienos, miltų kvapo. Sporos 6–8×4–5 μm.
Būdingi požymiai: mėgsta pušies kaimynystę, atviras žolėtas vietas (pakeles, pamiškes, aikšteles).
Auga grupėmis, miškuose, ypač spygliuočių, pušynuose. Valgomas, skanus grybas, kai kurių grybautojų giriamas ir mėgstamas.
Literatūra
Lietuvos grybų atlasas, Vincentas Urbonas, Kaunas, Lututė, 2007, ISBN 978-9955-692-59-1, 149 psl.
Niukiobingo vienuolyno bažnyčia
thumb|300px|Bažnyčios šoninis vaizdas Niukiobingo vienuolyno bažnyčia – paminklinė istorinė Romos katalikų bažnyčia Danijos mieste Niukobinge.
Istorija
1532 m. pranciškonai paliko vienuolyną ir bažnyčia tapo parapijine, o vienuolių naudoti pastatai atiteko įsteigtiems slaugos namams. XVI ir XVII amžiuose šventovė buvo tampriai susijusi su Niukiobingo pilimi (neišliko), kurioje gyvendavo našlėmis tapusios Danijos karalienės.
Architektūra
Tai vienanavis raudonų plytų vėlyvosios gotikos pastatas su šalia išlikusiais vakariniu ir (dalinai) šiauriniu abatijos fligeliais. Dalis pastarųjų pastatų yra senesni nei pati šventovė, kuri buvo prie jų pristatyta vėliau (tai paaiškina kodėl langai bažnyčios priešingose pusėse yra skirtingų dydžių). Bokštas iškilo ne iškart, o per tris laikotarpius, paskutinį kartą buvo mūrijamas 1766 m., kai atsirado ir šiandien matoma svogūninė smailė. Trys 1470 m., 1493 m. ir 1634 m. išlieti varpai, juos papildo 1969 m. įkeltas 26 varpų karilionas, pagamintas Petit & Fritsen įmonėje Olandijoje.
Altoriaus renesansinį paveikslą Antonijus Klemensas nutapė 1616 m. Odensės mieste. Dėmesį traukia 1640 m. Knorpelwerk stiliumi Jurgeno Ringnio pagaminta sakykla. thumb|left|Meklenburgo valdovų protėvių lentelė
Meklenburgo valdovų protėvių lentelė
Šiaurinėje pusėje du arkinius langus dengia Danijos karalienės Sofijos Meklennburgietės genealoginis medis: ant dviejų ąžuolinių lentų su viršuje išpjaustytais pušiniais papuošimais išdėstyti 63 iš Meklenburgo hercogystės kilusios monarchės protėvių atvaizdai.
Šis darbas buvo kuriamas 1622–1627 m., pačios Sofijos Meklenburgietės užsakymu. Medinį 33 m² paviršių dengia aliejinių–kreidinių dažų sluoksnis su nutapytais portretais ir atitinkamais giminių herbais. Dailininkas Antonijus Klemensas pavaizdavo kilmingus bočius iki juosmens, prie kiekvieno pateikdamas lentelę su vardu. Manoma, kad patikimi gali būti tik patys artimiausi karalienės giminių atvaizdai, kiti (ypač seniausi) pateikti panašiais rūbais ir veidais. Eilutėmis išdėstytos penkios kartos su karalienės tėvo giminaičiais iš kairės ir su motinos protėviais dešinėje žiūrovo pusėje. right|100px|thumb|Lietuvos didžiosios kunigaikštienės ir Lenkijos karalienės [[Sofija Alšėniškė|Sofijos Alšėniškės portretas]] Tarp pavaizduotojų yra ir keletas Lietuvos didikų (karalienės Sofijos Meklenburgietės prosenelė iš motinos pusės Poemeranijos hercogienė Ona Jogailaitė (ji kartu buvo ir ATR valdovo Kazimiero Jogailaičio duktė). Genealoginio medžio pačiame viršuje trečia iš dešinės nutapyta Sofija Alšėniškė, ketvirtas Jogaila; kiek žemiau – jau minėti Kazimieras Jogailaitis ir Ona Jogailaitė.
Panašūs Meklenburgo hercogų Elžbietos Oldenburgietės ir Ulricho Meklenburgiečio (Sofijos Meklenburgietės tėvų) geneologiniai medžiai yra Giustrovo katedroje Vokietijoje.
Kalnų slidinėjimas Lietuvoje
thumb|250px|[[Ieva Januškevičiūtė iš Vilniaus „Kalnų Erelių“ klubo leidžiasi nuo Tarnaby kalno (Švedija)]] miniatiūra|Kalnų slidinėjimo trasa ant [[Aukštagirės kalnas|Aukštagirės kalno (Žemaitija)]]
Kalnų slidinėjimas Lietuvoje – Lietuvos Respublikoje kultivuojama žiemos sporto šaka sportininkams varžantis nusileidžiant nuo kalnų specialiomis slidėmis. Šalyje yra keletas slidinėjimo trasų, jos yra palyginti trumpos ir nesudėtingos, skirtos daugiausia poilsiniam slidinėjimui. Didžiausios slidinėjimo trasos yra Liepkalnio kalnų slidinėjimo centras Vilniuje (Laimio kalnas), Lietuvos žiemos sporto centre Ignalinoje, Birštone šalia Vytauto kalno, Alytuje bei Anykščiuose. Lietuvos kalnų slidinėjimo čempionatai dažniausiai vyksta Europos kalnų kurortuose.
2004–2005 metais kartu su Lietuvos Slidinėjimo Federacija buvo įkurta „Kalnų Erelių“ slidinėjimo komanda. . Jos veiklos tikslas – mokinti kalnų slidinėjimo meno pagrindų, plėtoti bei populiarinti šią sporto šaką Lietuvoje. Žiemos sezonui 4-17 metų amžiaus grupės vaikai ruošiasi pavasarį, vasarą ir rudenį – jėgai, ištvermei ir dėmesio sutelkimui tobulinti vaikai lanko treniruotes salėje bei lauke (iki vėlyvo rudens). Vasaros bei rudens metu vaikams taip pat organizuojamos stovyklos Lietuvoje (Ignalinoje) bei kalnuose (Austrijoje).
2011 m. atidaryta Snow Arena – pirmasis Lietuvoje uždarų patalpų ir ištisus metus veiksiantis slidinėjimo kompleksas.
2012 m. paskelbtas konkursas kalnų slidinėjimo trasas įrengti Jonavoje šalia Joninių slėnio ir Jonavos arenos.