cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Kimberlis (Australija)
Transporto infrastruktūra
thumb|Brumo prieplauka Kimberlį kerta du valstybinės reikšmės automobilių keliai: Didysis Šiaurės plentas (Great Northern Highway), jungiantis Pertą su Vindamu, ir nuo jo netoli Kananaros į Katriną atsišakojantis Viktorijos plentas (Victoria Highway). Abu yra pirmojo numerio valstybinio plento, juosiančio visą Australijos žemyną, dalis.
Veikia septyni reguliarius skrydžius aptarnaujantys oro uostai. Brumo ir Kananaros – pagrindiniai, sujungti tiesioginiais skrydžiais su Pertu. Iš jų vykdomi skrydžiai į mažesnius regiono oro uostus: Derbį, Ficroi Krosingą, Hols Kriką, Balgą ir Kalumburu (2022 m. duomenys).
Pagrindiniai uostai yra Brume (išvežami galvijai, aptarnaujami naftos ir dujų gavybos pramonės, žvejybos ir kruiziniai laivai), Derbyje (išvežamas švino ir cinko rūdos koncentratas) ir Vindame (išvežami galvijai, žemės ūkio produktai, nikelio rūdos koncentratas, įvežamas kuras ir generaliniai kroviniai).
Socialinė infrastruktūra
Kimberlyje yra daugiau kaip 20 valstybinių ir privačių bendrojo lavinimo mokyklų; kai kurios iš jų veikia ir atokiose vietovėse. Brume, Derbyje, Ficroi Krosinge, Hols Krike, Kananaroje ir Vindame veikia profesinio techninio lavinimo centrai. Brume 1998 m. atidarytas privataus katalikiško Australijos Dievo Motinos universiteto (University of Notre Dame Australia) filialas.
Medicininės paslaugos prieinamos ligoninėse, privačių gydytojų praktikose, aborigenų bendruomenių sveikatos įstaigose. Didžiausia (regioninė) ligoninė veikia Brume, mažesnės – Derbyje, Kananaroje, Ficroi Krosinge, Hols Krike ir Vindame. Atokiose vietovėse skubią medicininę pagalbą ir pirminę sveikatos priežiūrą teikia „Karališkoji skraidančio gydytojo tarnyba“ (Royal Flying Doctor Service). Pacientai, kuriems reikia sudėtingesnio gydymo, skraidinami į Perto arba Darvino ligonines.
Ipi
IPI gali reikšti:
Bosanski Petrovacas
Bosanski Petrovacas  – miestas ir savivaldybė vakarų Bosnijoje ir Hercegovinoje, Bosnijos ir Hercegovinos Federacijoje, Unos-Sanos kantone. 1991 m. duomenimis, mieste gyveno 5 381 gyventojas, savivaldybės teritorijoje 14 346.
Raginėnų piliakalnis
Raginėnų piliakalnis su gyvenviete (arba Raganų kalnas; registro kodas iki 2005 m. balandžio 19 d. A632K, Lietuvos Respublikos kultūros paminklų sąrašo Nr. AR862) – piliakalnis Radviliškio rajono savivaldybėje, į pietus nuo Raginėnų, prie Daukonių kaimo, Pakalniškių seniūnija. Pasiekiamas iš kelio keliu Pakalniškiai – Rozalimas neprivažiavus kelio į Burbiškį, pasukus į dešinę rytų kryptimi, 200 m lauko keliuku iki piliakalnio pietinės papėdės.
Piliakalnis
Piliakalnis įrengtas aukštumoje, Daugyvenės kairiajame krante, jos santakoje su bevardžiu upeliu. Iš rytų jį juosia Daugyvenės, iš pietų ir vakarų – upelio slėniai. Šlaitai statūs, 9 m aukščio. Aikštelė keturkampė, pailga šiaurės – pietų kryptimi, 20x10 dydžio. Jos šiauriniame ir vakariniame pakraščiuose supiltas 1,5­-3 m aukščio, 17 m pločio pylimas. 3 m žemiau pylimo viršaus šiauriniame ir vakariniame šlaituose yra 5 m pločio terasa. 4 m žemiau terasos Š papėdėje yra 20 m pločio, 3 m gylio griovys 5 m pločio dugnu, už kurio supiltas antras 2 m aukščio, 12 m pločio pylimas. Pastarasis turėjo juosti ir piliakalnio vakarinę papėdę, tačiau čia jis visiškai sunaikintas.
Piliakalnis dirvonuoja, nuo lankytojų srauto šiauriniame šlaite takų vietose formuojasi erozijos.
Tyrimai
Piliakalnio žvalgomuosius archeologinius tyrimus 1968 m. atliko Lietuvos istorijos institutas. Piliakalnis datuojamas I tūkstantmečiu – XIII a.
Šiaurinėje ir vakarinėje papėdėse, 3,74 ha plote yra papėdės gyvenvietė, tyrinėta 1996 m., kurioje rastas iki 20 cm storio kultūrinis sluoksnis su židiniu, stulpaviete, moliniu svoreliu, grublėta, lygia ir žiesta keramika, gyvulių kaulais. 100 m į pietus nuo piliakalnio yra II a. – V a. pilkapynas, tyrinėtas 1829 m., 1909 m. ir 1910 m. Kitas IV a. – VII a. pilkapynas yra 800 m į šiaurės rytus nuo piliakalnio, tyrinėtas 1909–1910 m.
800px|center|Raginėnų piliakalnis iš vakarų pusės
Ramulėnų piliakalnis
Ramulėnų piliakalnis Ramylos Kalnas – buvęs piliakalnis Radviliškio rajono savivaldybės teritorijoje, prie Ramulėnų ir Vantainių kaimų, Aukštelkų seniūnija.
Piliakalnis
Piliakalnis buvo įrengtas atskiroje kalvoje. Iš šiaurės ir rytų jį juosė pelkė, pietuose jis siekė žemus sausesnius laukus. Aikštelė buvo apie 60-­70 m ilgio rytų – vakarų kryptimi ir apie 20-25 m pločio, su kultūriniu sluoksniu. Šlaitai statūs, 8 m aukščio.
Piliakalnis sunaikintas XX a. septintame dešimtmetyje jį nukasant žvyrui. Dabar jo vietoje žvyrduobė.
Tyrimai
Piliakalnio žvalgomuosius archeologinius tyrimus 1968 m. atliko Lietuvos istorijos institutas. 1994 m. Romas Jarockis tyrė piliakalnio šiaurinio šlaito liekanas - iš viso 90 m² dydžio plotą, rado lipdytos keramikos, žalvarinės apyrankės dalį ir trintuvą. Piliakalnis datuojamas I tūkstantmečiu.
Lydia Canaan
Lidija Kanan (Libane) – Libano dainininkė, dainų rašytoja, žmogaus teisių aktyvistė, dažnai vadinama „pirmąja Artimųjų Rytų roko žvaigžde“, labiausiai žinoma dėl singlo „Beautiful Love“.
Lidija Kanan koncertavo Libano civilinio karo metu, nors tuomet visa šalis buvo bombarduojama.
Taip pat žinoma dėl savo labdaringumo, daug aukoja įvairioms pagalbą teikiančioms institucijoms.
Laikoma pirmąja plačiai žinoma Libano moterimi.
Uwe Rahn
(g. 1962 m. gegužės 21 d.) – buvęs Vokietijos futbolininkas, rungtyniavęs Vokietijos rinktinėje.
Nacionalinėje komandoje žaidė 1984–1987 m.
Veronika Ščiukauskaitė
Veronika Ščiukauskaitė-Katilienė-Schmidt (Verutė Ščiukauskaitė) (1913 m. rugpjūčio 14 d. Kaune – 2006 m. rugpjūčio 2 d. Kaune) – Lietuvos tenisininkė, daugelio tarptautinių teniso turnyrų Europoje nugalėtoja, garsaus „Forest Hill“ teniso klubo JAV narė ir viena pirmųjų tenisininko Vito Gerulaičio trenerių.
Karjera
Būdama 16 metų, V. Ščiukauskaitė tapo Lietuvos teniso čempione ir išlaikė šį titulą 15 metų – visu Lietuvos nepriklausomybės laikotarpiu. Ji taip pat 16 kartų laimėjo Lietuvos moterų dvejetų pirmenybes ir 13 kartų tapo šalies čempione mišrių dvejetų varžybose. Kartu su Veronika tenisą žaidė ir sesuo Jadvyga. Jos abi visą dešimtmetį (nuo 1940 m.) buvo geriausios Lietuvos tenisininkės, nuolat susirungdavusios finaluose.
Įvertinimai
Dalyvaudama Lietuvos teniso sąjungos 80-mečio paminėjimui surengtame Respublikos Prezidento teniso taurės turnyre Vilniuje V.Ščiukauskaitė priėmė Respublikos Prezidento Valdo Adamkaus jai skirtą Padėkos raštą bei Kūno kultūros ir sporto departamento medalį „Už nuopelnus Lietuvos sportui“.
Palenkės Radzynis
Istorija
Radzynis įsikūrė Mažosios Lenkijos krašte, netoli sienų su LDK ir Rusia. Miestelis pradėjo augti įkūrus ATR, o 1468 m. jam suteikta Magdeburgo teisė. 1690 m. karalius Jonas Sobieskis suteikė privilegijas. XVIII a. priklausė Potockių giminei. vėliau atiteko Austrijai, po to – Rusijai. XIX a. buvo Liublino gubernijos Radzynio apskrities centras.
XX a. tarpukariu buvo vaivadijos centras. 1930 m. miestą suniokojo gaisras.
Renesansas (partija)
„Renesansas“ (, RE), 2016–2022 m. vadintas „Respublika, pirmyn!“ (, trumpiau LREM, LaREM arba REM, arba tiesiog En Marche !) – liberali politinė partija Prancūzijoje.
Istorija
Partiją 2016 m. balandžio 6 d. įkūrė buvęs ekonomikos, pramonės ir skaitmeninių reikalų ministras Emanuelis Makronas, kuris vėliau 2017 m. prezidento rinkimuose buvo išrinktas Prancūzijos Respublikos prezidentu, surinkęs 66,1 % balsų antrajame ture. Pristatomą kaip proeuropietišką partiją, Makronas laiko LREM progresyviu judėjimu, vienijančiu tiek kairiuosius, tiek dešiniuosius. Po tų metų prezidento rinkimų partija iškėlė kandidatus į 2017 m. parlamento rinkimus, tarp kurių buvo ir disidentai iš Socialistų partijos (PS) ir Respublikonų (LR), taip pat mažų partijų. Partija laimėjo absoliučią daugumą Nacionalinėje Asamblėjoje ir užsitikrino 308 vietas (arba 53 % vietų), per pirmąjį turą surinkusi tik 28,21 % balsų, o antrajame – 43,06 %. Jos sąjungininkas Demokratinis judėjimas (MoDem) užsitikrino 42 vietas.
Ideologija
LREM priima globalizaciją ir nori „modernizuoti bei moralizuoti“ Prancūzijos politiką, derindama socialinį ir ekonominį liberalizmą. Judėjimas paprastai priima narius iš kitų partijų dažniau nei kitos politinės partijos Prancūzijoje ir netaiko jokių mokesčių nariams, kurie nori prisijungti. Partija, kuri Prancūzijoje yra laikoma proeuropietiška,  nuo 2019 m. birželio priklauso Europos Parlamento frakcijai „Atnaujinkime Europą“.
Michael Rummenigge
(g. 1964 m. vasario 3 d.) – buvęs Vokietijos futbolininkas, rungtyniavęs Vokietijos rinktinėje.
Nacionalinėje komandoje žaidė 1983–1986 m.
HAT-P-13 b
thumb|230px|Jupiterio ir dydžių palyginimas HAT-P-13 b – egzoplaneta, skriejanti apie geltonąją nykštukę HAT-P-13, esančią Didžiųjų Grįžulo Ratų žvaigždyne. Nuo Saulės sistemos nutolusi apie 698 šviesmečius (214 parsekų).
HAT-P-13 b yra karštojo Jupiterio tipo dujinė milžinė. Planetos masė siekia 0,851 Jupiterio masės, o spindulys – apytikriai 1,272 Jupiterio spindulio. Apie savo žvaigždę planeta apskrieja per maždaug 2,92 paros, jos orbitos didysis pusašis yra 0,0426 av, o ekscentricitetas – 0,0142. HAT-P-13 b pusiausvyros temperatūra – 1504 K.
Apie HAT-P-13 b atradimą pranešta 2009 m. Planeta aptikta HATNet projekto, taikant tranzitų metodą. Be HAT-P-13 b, šioje sistemoje dar atrasta HAT-P-13 c planeta (taip pat dujinė milžinė).
Velika Kladuša
Velika Kladuša  – miestas ir savivaldybė šiaurės vakarų Bosnijoje ir Hercegovinoje; netoli pasienio su Kroatija. Priklauso Bosnijos ir Hercegovinos Federacijai, Unos-Sanos kantonui. Artimiausias miestas – Cazinas. Savivaldybės teritorijoje įsikūrę Mala Kladuša, Todorovo, Podzvizd ir Crvarevac kaimai. 2013 m. duomenimis, mieste gyveno 5 009 žmonės, savivaldybės teritorijoje 44 770 gyventojų.
Istorija
Pirmą kartą rašytiniuose šaltiniuose Velika Kladuša paminėta 1280 m. spalio 30 d., kaip Cladosa. Bizantijos laikais, gyvenvietė pradėjo lėtai plėstis. Nuo XIII a. iki 1464 m. buvo valdoma vengrų. 1633 m. užgrobta Osmanų imperijos. 1878 m. okupuota Austrijos-Vengrijos imperijos. Pastatytos mokyklos, bažnyčios, mečetės.
Pliavinių piliakalnis
Pliavinių piliakalnis – piliakalnis Žiemgaloje, Pliavinių savivaldybės teritorijoje, Klintainės valsčius, Latvija. Pasiekiamas keliu E22 Ryga – Pliavinios, 122 kilometre, ties sankryža su keliu P78 Pliavinios – Ėrgliai, šio dešinėje pusėje.
Piliakalnis
Piliakalnis buvo įrengtas Dauguvos dešiniajame krante, 20 m aukščio kalvoje. Aikštelė 25 x 30 m, dabar apžėlusi krūmais. Aikštelę 3-4 m žemiau jos krašto juosia 5 m pločio terasa. Kalno šiaurės vakarų pusėje 5 m žemiau pirmosios terasos supilta dar viena plati terasa. Kultūrinis sluoksnis aikštelėje siekia 0,4 m, jo rasta ir piliakalnio šlaituose bei pietrytinėje papėdėje. Rasta lipdytinė keramika ir įtvirtinimų liekanos leidžia piliakalnį priskirti seniausiems laikams.
Saugomas valstybės, valstybinės reikšmės kultūros paminklas, VKPAI Nr. 113.
Sojų vaškas
Sojų vaškas arba sojų pupelių vaškas – iš sojų pupelių išgaunamas vaškas, dažniausiai naudojamas žvakėms gaminti.
Savybės
Sojų vaško lydymosi temperatūra yra 49-82 °C, priklausomai nuo priemaišų. Sojų vaškas yra biologiškai skaidus, tad visiškai suyra gamtoje.
Žydai sojų vašką laiko košeriniu produktu.
Hana Montana
„Hana Montana“  – amerikiečių kurta situacijų komedija. Serialas Disney Channel kanalu pradėtas transliuoti 2006 m. kovo 24 d., o paskutinė serija parodyta 2011 m. sausio 16 d. „Haną Montaną“ sudaro keturi sezonai, parodytos iš viso 98 serijos. Serialą sukūrė prodiuseriai Steven Peterman ir Michael Porye. Serialo pagrindinė veikėja Miley Stewart (Miley Cyrus) gyvena dvigubą gyvenimą bandydama slėpti popžvaigždės personą Hannah Montana ir suderinti savo paprastos paauglės mergaitės socialinį gyvenimą. TV serialas „Hana Montana“ buvo sėkmingai rodytas ir Lietuvoje – šį serialą 2010 m. vasario 5 d. pradėjo rodyti TV3 televizija.
Apžvalga
Miley Cyrus vaidinamas Miley Stewart personažas iš pirmo žvilgsnio niekuo neišsiskiria iš savo bendraamžių, bet tai tik priedanga. Į Malibu su tėčiu (Billy Ray Cyrus) atsikrausčiusi mergaitė turi didelę paslaptį, kurią žino tik artimiausi žmonės. Dieną ji lanko mokyklą, ruošia pamokas ir bendrauja su draugais, o vakarais virsta tikra popscenos žvaigžde Hana Montana. Kaip ir kiekvienas šlovės skonį pajutęs atlikėjas, Hana vis sunkiau kovoja su populiarumu – dvigubas žaidimas ją ne tik išmuša iš vėžių, bet ir priverčia pasinerti į nutrūktgalviškiausius nuotykius.
Pagrindiniai aktoriai
thumb|185px|right|Miley Cyrus
Muzika
Seriale „Hana Montana“ galima išgirsti originalią muziką; „Disney“ išleido visus dainų albumus. Miley Cyrus atlieka Hannah Montana vaidmenį ir dainuoja teminę serialo dainą „The Best of Both Worlds“. 2006 m. balandžio mėnesį buvo numatyta, kad dainų albumas bus išleistas antroje metų pusėje, o kitais metais bus išleista studijos versija. Albumas buvo išleistas 2006 m. spalio mėnesį; daugelyje dainų tekstų kalbama apie slaptą Mailės Stiuart tapatybę. Dainų autoriaus Matthew Gerrardas tikslas buvo seriale girdimose dainose įtraukti pagrindinę Hanos Montanos mintį. Jeannie Lurie paaiškino, kad dainų kūrėjų komandai buvo svarbu kiekvienos dainos tekste užfiksuoti veikėjos mintis ir vidinius jausmus. Albumai „Hannah Montana 2: Meet Miley Cyrus“ (2007), „Hannah Montana 3“ (2009) ir „Hannah Montana Forever“ (2010 m.) buvo išleisti taip, kad sutaptų su atitinkamais sezonais. Lyrinės temos vėliau tapo brandesnės ir atspindėjo serialo pagrindinę mintį.
JAV televizijos reitingai
Serialo „Hannah Montana“ premjera buvo parodyta 2006 m. kovo 24 d. ir sulaukė 5,4 mln. žiūrovų. 2006 m. tai buvo aukščiausią įvertinimą pelnęs premjerinis epizodas „Disney Channel“ istorijoje.
Kauliniškio tvenkinys
Kauliniškio tvenkinys – tvenkinys Lietuvoje, Utenos rajone, Utenos miesto šiaurvakariniame pakraštyje. Sudarytas užtvenkus bevardį upelį (Vyžuonos intakas) 0,24 km nuo jo žiočių. Tvenkinio ilgis iš vakarų į rytus – 0,58 km, plotis – iki 0,12 km. Altitudė 101,3 m. Tvenkinio krantai žemi, užpelkėję beveik iš visų pusių, šlaitai apaugę medžiais ir krūmynais. Šiaurrytine pakrante eina kelias. Šiaurinėje pakrantėje įsikūręs Kauliniškio kaimas, pietinėje – Gaspariškių kaimas.
Gūragių pietinis tvenkinys
Gūragių pietinis tvenkinys – karjero tvenkinys Lietuvoje, Šiaulių rajone, Kuršėnų pietiniame pakraštyje. Sudarytas išeksploatavus molio išteklius ir prisipildžius vandens. Tvenkinio ilgis iš pietryčių į šiaurės vakarus – 0,58 km, plotis – iki 0,27 km. Altitudė 97,1 m. Krantai žemi, apaugę krūmynais ir medžiais, vakaruose ir šiaurėje pelkėti. Vandens perteklius nuteka į pietiniu pakraščiu tekančią Gūragio upę (Ventos intakas). Rytuose stūkso Padarbos miškas, pietvakariuose – Šilelių miškas. Į šiaurę už 50 m telkšo Gūragių šiaurinis tvenkinys, į pietryčius įsikūręs Gūragių kaimas.
Marit Bouwmeester
Marit Baumester (Marit Bouwmeester g. 1988 m. birželio 17 d.) – Nyderlandų buriuotoja sportinėmis jachtomis, olimpinė čempionė.
Biografija
2011 m. Bouwmeester tapo pasaulio čempione buriavimo Laser Radial klasės jachtomis.
Savo debiutinėse 2012 m. vasaros olimpinėse žaidynėse olandė užėmė 2-ą vieta. 2014 m. sportininkė antrą kartą tapo Laser Radial klasės pasaulio čempione.
2016 m. vasaros olimpinėse žaidynėse Bouwmeester dalyvavo moterų vienviečių jachtų varžybose. Sportininkė laimėjo vieną iš dešimties plaukimų ir užėmė 6-ą vietą finaliniame plaukime. Iš viso surinkusi 61-ą tašką Nyderlandų atstovė pelnė aukso medalį. Sportininkė tapo pirmąją olimpine Laser Radial čempione iš Nyderlandų.
Mtarfa FC
„Mtarfos“ futbolo klubas arba Mtarfa Football Club – Maltos futbolo klubas iš Mtarfos.
Istorija
Klubas įkurtas 2006 m. ir dalyvavo žemesniųjų pakopų pirmenybėse, bei futbolo taurės turnyruose.
2019–2020 m. sezone rungtyniavo tuometiniame BOV Trečiame divizione (ketvirta pakopa). Dėl pandemijos visi sporto renginiai buvo sustabdyti.
2020–2021 m. čempionatas vyko panašiu scenarijumi. 2021 m. kovo 10 d., dėl pandemijos protrūkio Maltoje, šalies vyriausybė sustabdė visus sporto renginius vienam mėnesiui. 2021 m. balandžio 9 d. futbolo čempionatas buvo sustabdytas dėl pandemijos keliamų grėsmių.
2021–2022 m. sezone trečios pakopos B grupėje buvo ketvirti, bet pateko į 2022–2023 m. Maltese Challenge League (antra pakopa).
2022–2023 m. sezone rungtyniavo Challenge League (II) ir liko aštuonioliktoje vietoje (paskutiniai). Po sezono iškrito į žemesnį divizioną.
LSS
Santrumpa LSS gali reikšti:
Mingo kalendorius
Mingo kalendorius – oficialus kalendorius, pagal kurį skaičiuojami metai Kinijos Respublikai (Taivanui) pavaldžiose teritorijose. Mingo kalendorius naudotas ir žemyninėje Kinijoje nuo 1912 m. iki Kinijos Liaudies Respublikos įkūrimo 1948 m.
„Kinijos Respublikos metų“ skaičius gaunamas iš Grigaliaus kalendoriaus metų skaičiaus atėmus 1911.
Istorija
Imperatoriškojoje Kinijoje metų skaičiavimas buvo siejamas su valdymo devizų periodais Nianhao: paskelbus naująjį valdymo devizą, metai vėl buvo skaičiuojami iš naujo. Kada XX a. pradžioje kinų revoliucionieriai ėmė kovoti už monarchijos nuvertimą ir respublikos įkūrimą, tai viena iš kovos priemonių su valdančiąja mandžiūrų Čingų dinastija buvo laikomas pasiūlymas įvesti fiksuotą metų skaičiavimo tvarką, pradedant skaičiuoti metus nuo pusiau mitinio Geltonojo imperatoriaus Huangdi valdymo. Išrinkus Sun Jatseną laikinuoju Kinijos Respublikos prezidentu, jis visų kinų provincijų vadovams išsiuntinėjo telegramas, paskelbdamas 4609–ųjų metų 11–tojo mėnesio 13–ąją dieną nuo Geltonojo imperatoriaus valdymo pradžios (1912 m. sausio 1 d. pagal europietišką kalendorių) Kinijos respublikos pirmųjų metų pradžia.
Tačiau buvo nuspręsta skaičiuoti metus nuo paskelbtos respublikos režimo pradžios. Kadangi tradiciniai kinų eros metai užrašomi dviem hieroglifais, todėl naujosios epochos metų skaičiavimui buvo paimti hieroglifai 民國 (Mínguó, „Respublika“), kurie buvo hieroglifų 中華民國 (Zhōnghuá Mínguó, „Kinijos Respublika“) sutrumpinimas. Daugiau viskas, išskyrus metų numeraciją, naujajame kalendoriuje atitiko vakarietišką Grigaliaus kalendorių. Tokiu būdu, 1912 m. tapo „pradiniais Kinijos Respublikos metais“ (民國元年), 1913 m. – „2–aisias Kinijos Respublikos metais“ (民國二年) ir t. t.
Vis tik 1920–aisias metais kalendoriaus statusas buvo neaiškus, nes Kinijos teritorijoje vyko pilietinis karas, vyravo karo vadų laikotarpis. Kai šalies pietiniuose rajonuose įsitvirtino nacionalistinės Guomindano partijos kontroliuojama vyriausybė, ji pripažino Grigaliaus kalendorių, skaičiuojant metus nuo Respublikos įkūrimo. Čiang Kai-ši vadovaujamo Šiaurės žygio metu Guomindano kovotojams pavykus įtvirtinti valdžią pagrindinėje šalies teritorijos dalyje, 1928 m. kovo 10 d. buvo oficialiai patvirtintas Grigaliaus kalendorius, įvedant jį nuo 1929 m. sausio 1 d. Metai buvo skaičiuojami nuo Kinijos Respublikos įkūrimo.
Šiuolaikinis kalendoriaus naudojimas
Toks laiko skaičiavimas sutampa su Šiaurės Korėjoje veikiančiu Čučhės kalendoriumi, nes 1912 m. gimė šalies įkūrėjas Kim Ir Senas. Taip pat jį atitiko japonų Taišio laikotarpis (1912 m. liepos 30 d. – 1926 m. gruodžio 25 d.).
Be Mingo kalendoriaus, Taivano gyventojai naudoja ir saulės-mėnulio Kinų kalendorių, ypač pažymėdami tradicines šventes ir datas ar religinėje praktikoje. Yra įstatymų leidėjų, Taivano nepriklausomybės šalininkų, siūlančių panaikinti Respublikos kalendorių Grigaliaus kalendoriaus naudai.
Ryšys su Grigaliaus kalendoriumi
Mingo kalendoriuje Kinijos Respublikos eros metai gaunami iš krikščioniškosios eros (Grigaliaus kalendoriaus) metų skaičiaus atėmus 1911. Einamųjų metų pavyzdys:
Skopjė regionas
Skopjė regionas – Šiaurės Makedonijos regionas. Šiaurėje ribojasi su Serbija.
Guranai (kaimas)
Guranai – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, Krynkų valsčiuje, Sokulkos apskrityje, Palenkės vaivadijoje. Kaimas yra 157 m aukštyje virš jūros lygio.
Istorija
Nuo VIII a. pr. m. e. iki XIX a. šioje teritorijoje gyveno lietuviams artima baltų gentis – jotvingiai. Nuo XIII-XIV a. iki 1795 m. kaimas priklausė Lietuvos Didžiajai Kunigaikštystei. 1975-1998 m. priklausė Balstogės vaivadijai.
Aramco
Saudi Aramco – valstybinė Saudo Arabijos naftos ir gamtinių dujų kompanija. Didžiausias naftos tiekėjas (tarp įmonių) pasaulyje (10 % pasaulinės rinkos), valdantis didžiausius (tarp įmonių) pasaulyje naftos išteklius. 2019 m. grupėje dirbo apie 65000 darbuotojų, tikima ją esant vertingiausia ir pelningiausia kompanija pasaulyje.
Istorija
„Saudi Aramco“ pradžia laikoma 1933 m. gegužės 29 d. data, kai Saudo Arabija pasirašė koncesijos sutartį su JAV „Standard Oil of California“ (vėliau „Chevron“) kompanija dėl naftos išteklių žvalgybos. Tai vykdė naujai įsteigta bendrovė „California Arabian Standard Oil Company“. 1936 m. pusę įmonės akcijų įsigijo JAV „Texas Company“. 1938 m. kovą iš gręžinio Nr. 7 Dahrane užfiksuotas 1585 barelių per dieną (bpd) srautas, kas leido pradėti komercinę naftos gavybą. 1944 m. įmonė pervadinta į „Arabian American Oil Company“, kurios pavadinimo trumpinys ArAmCo vėliau tapo įmonės pavadinimo sinonimu. 1946 m. įmonė pasiekė 161000 bpd naftos išgavimus. 1948 m. kompanijos bendrasavininkais tapo JAV kompanijos „Standard Oil Company“ (vėliau „Exxon“) ir „Socony-Vacuum Oil Company“ (vėliau „Mobil“).
1952 m. „Aramco“ pagrindinė būstinė įsteigta Dahrane, kur netoliese rastas didžiausias pasaulyje įprastinis paviršinės naftos telkinys. 1973 m. Saudo Arabija įsigijo 25 % įmonės akcijų. Tuo metu prasidėjo arabų šalių embargas naftos eksportui dėl karo su Izraeliu. 1974 m. Saudo Arabija padidino valdomų akcijų dalį iki 60 % ir iki 1980 m. pilnai perėmė įmonę. 1988 m. karališkuoju dekretu įmonė pervadinta į „Saudo Arabijos naftos kompaniją“ (Saudo Arabian Oil Company, trumpinys Saudi Aramco). 1977 m. kompanija pirmą kartą viršijo 10 mln. bpd naftos išgavimus, jos veikloje reikšmingą dalį pradėjo įgauti gamtinių dujų išgavimai. 2010 m. Saudo Arabijoje „Saudi Aramco“ valdė 77 naftos ir dujų telkinius, septynias naftos perdirbimo gamyklas su daugiau nei 1,6 mln. bpd naftos perdirbimo pajėgumais. Kompanija valdo naftos terminalus, vamzdynus ir nuosavą supertanklaivių laivyną. Turi akcijų dalis naftos įmonėse JAV, Pietų Korėjoje, Filipinuose, Graikijoje.
2016 m. „Saudi Aramco“ deklaravo vidutiniškai išgaunanti 10,5 mln. bpd naftos ir patiekianti 340 mln. smpd (standartinių kub. metrų per dieną) gamtinių dujų. Įmonės naftos rezervai vertinami apie 266 mlrd. barelių ir gamtinių dujų − 84 trln. standartinių kub. metrų. „Saudi Aramco“ yra didžiausias Saudo Arabijos karalystės pajamų šaltinis. Saudo Arabijos atstovai 2016 m. preliminariai vertino įmonės vertę 2 trln. JAV dolerių. Įmonės sumokama mokesčių ir dividendų dalis valstybei siekė 85 % pajamų. Ši dalis buvo sumažinta iki 50 % prieš planuojamą viešąjį akcijų pasiūlymą (IPO). Prieš IPO įmonė atskleidė, kad per 2018 m. gavo 111,1 mlrd. JAV dolerių grynojo pelno, kas būtų beveik dvigubai daugiau nei pelningiausios viešai kotiruojamos pasaulio įmonės („Apple“) pelnas. 2019 m. gruodį kompanijos akcijomis pradėta prekiauti viešai.
Gūragių šiaurinis tvenkinys
Gūragių šiaurinis tvenkinys – karjero tvenkinys Lietuvoje, Šiaulių rajone, Kuršėnų pietiniame pakraštyje. Vietinių gyventojų dar vadinamas Gūragių didžiuoju karjeru. Tvenkinio ilgis iš pietvakarių į šiaurės rytus – 0,59 km, plotis – iki 0,51 km. Altitudė 94,5 m. Krantai daugiausia apaugę medžiais ir krūmais, šiaurėje ir rytuose aukštoki. Vakaruose išteka bevardis 20 m ilgio upelis į Guragio upę 0,06 km nuo jos santakos su Venta. Šiauriniu pakraščiu eina geležinkelis Kužiai – Kretinga, rytuose stūkso Padarbos miškas, pietvakariuose – Šilelių miškas. Į pietus už 50 m telkšo Gūragių pietinis tvenkinys.
Amalvo palios
thumb|right|250px|Amalvo palios
Pietryčiuose Amalvo palias nuo Žuvinto palių skiria moreninis gūbrys. Į pelkę įsiterpęs Panausupio pusiasalis skiria jas į 2 dalis. Pelkės šiaurės rytuose telkšo Amalvo ežeras. Per pelkę teka Dovinė, jos intakas Amalvė ir Šlavanta. Šie upeliai dalija Amalvos palias į 4 dalis: Ringovėlės palias, Amalviškių palias, Plynių palias ir Panausupio palias.
Dar XX a. pradžioje šis masyvas buvo beveik nepažeistas (natūralus hidrografinis tinklas), tačiau beveik visa pelkė jau buvo užaugusi sumedėjusia augalija. Amalvo pelkę sudarė vientisa 3414 ha teritorija su durpiniais dirvožemiais. Ištyrus durpės klodą jis buvo pripažintas neperspektyviu kasybai, vėliau buvo pasiūlyta šias teritorijas naudoti žemės ūkyje.
Amalvo kraštovaizdį pakeitė:
Pagrindiniai pelkinio masyvo pertvarkymai pradėti tik XX a. viduryje. Pritaikant teritoriją žemės ūkiui buvo nusausinta apie 60 % pelkės.
Dabar Amalvo pelke vadinama tik dalis (1439 ha) buvusio pelkinio masyvo − Amalvo botaninis zoologinis draustinis. Kitos nusausintos dalys paverstos žemės ūkio naudmenomis (pievos, ganyklos, ariama žemė) arba apaugusios pasausėjusiais miškais.
Amalvo paliose dabar yra 4 kultūros paveldo objektai:
Tenisas 1900 m. vasaros olimpinėse žaidynėse
Tenisas 1900 m. vasaros olimpinėse žaidynėse vyko antrą kartą olimpinių žaidynių istorijoje. 26 tenisininkai iš keturių valstybių varžėsi keturiose rungtyse. Olimpiniame tenise pirmą kartą dalyvavo moterys.
Varžybos
Olimpiadoje pirmą kartą vyko moterų vienetų ir mišrių porų varžybos.
Medalininkai
thumb|left|[[Charlotte Cooper pirmoji olimpinė čempionė moteris]]
Gabriel Boric
Gabrielis Boričas (Gabriel Boric Font; g. 1986 m. vasario 11 d. Punta Arenase) – Čilės politikas, šalies prezidentas (nuo 2022 m.).
Biografija
G. Boričo motina – katalonų kilmės María Soledad Font Aguilera, tėvas – kroatų kilmės Luis Javier Boric Scarpa. G. Boričo prosenelis XIX a. pabaigoje iš Austrijos‑Vengrijos imperijos atvyko į Čilę.
2004–2009 m. G. Boričas Čilės universitete studijavo teisę. Neišlaikęs teisininko praktikai reikalingo egzamino, G. Boričas įsitraukė į politiką.
2010 ir 2011 m. buvo Čilės universiteto senato narys, 2011–2012 m. – Čilės universiteto studentų federacijos prezidentas. 2011–2013 m. drauge su kitais organizavo studentų protestus ir jiems vadovavo. 2013 m. kaip nepriklausomas kandidatas pirmąsyk išrinktas į šalies parlamentą. 2016 m. drauge su Giorgio Jackson įkūrė politinę partiją „Platusis frontas“ (Frente Amplio), rėmė Beatriz Sánchez kandidatūrą į prezidentus. 2017 m. į šalies parlamentą išrinktas antrą kartą, šįsyk atstovaudamas „Plačiajam frontui“. 2019 m. Čilėje vykstant pilietiniams neramumams, su kitais politikais pasiekė susitarimą, pagal kurį sudarytos sąlygos referendumui dėl konstitucijos pakeitimo.
2021 m. kairioji politinė koalicija „Pritariu orumui“ (Apruebo Dignidad) G. Boričą iškėlė kandidatu į Čilės prezidentus. 2021 m. gruodžio 19 d., surinkęs 55,8 % balsų, G. Boričas laimėjo antrąjį rinkimų turą, prezidento pareigas pradėjo eiti 2022 m. kovo 11 d. G. Boričas tapo jauniausiu prezidentu Čilės istorijoje.
2022 m. rugsėjį referendumu atmesta siūloma nauja konstitucija.
Politinės pažiūros
G. Boričas – kairiųjų pažiūrų politikas. Jis pasisako prieš neoliberalizmą, yra gerovės valstybės šalininkas, pritaria tos pačios lyties asmenų santuokai, teisei į abortus. G. Boričas pasmerkė 2022 m. Rusijos invaziją į Ukrainą, Nikaragvoje prieš opozicionierius vykdomas represijas.
Asmeninis gyvenimas
2019 m. G. Boričas užmezgė santykius su politologe, antropologe Irina Karamanos.
Numušda
Numušda – dievybė Mesopotamijos mitologijoje, šiaurinės Babilonijos Kazalu miesto dievas globėjas. Tėvas – mėnulio dievas Nana (Sinas), o motina – Ningalė (III tūkst. pr. m. e. įrašuose tokia genealogija dar nepaliudyta). Sutuoktinė – deivė Namrat („Spindinčioji“), duktė – Adgar-kidu (Martu žmona, aprašyta pasakojime „Martu vestuvės“). Kaip astralinė dievybė, buvo siejamas su audros dievu Adadu. Vardo kilmė neaiški, yra manančių, kad vardas nešumeriškos kilmės. Liaudies etimologijoje dievybės vardas aiškintas įvairiai: „Numušda – tasai, kuris leidžia nuolat lyti“, „Numušda = tvariniai“, „Numušda = šauklys“.
Numušda sietas su gamta ir vaisingumu, taip pat buvo glaudžiai susijęs su dievais Meslamtaea, Ninazu ir Marduku. III tūkst. pr. m. e. buvo siejamas su požemio pasaulio dievybėmis, tačiau ilgainiui šis Numušdos aspektas nunyko. Apie Numušdos funkcijas daugiausia žinoma iš Larsos valdovo Sin-Ikišamo vardu parašyto himno. Iš šio kūrinio sprendžiama, kad Numušda sietas ne tik su vaisingumu ir gamta, bet ir su karu („[Numušda], pirmasis kovoje, kas gali tau prilygti?“). Buvo sutapatintas su žvaigždynu, iš dalies atitinkančiu dabartinį Kentauro žvaigždyną.
Pirmosios žinios apie Numušdos kultą siekia ankstyvąjį dinastinį laikotarpį. Būtent šiuo laikotarpiu dievybės kultas labiausiai suklestėjo. Numušdos kulto centrai buvo Kazalu ir Kiritabo miestai (nelokalizuoti). Minimas virtinėje dievų sąrašų. Viename įraše (2b „metų varde“) tvirtinama, kad Sin-Ikišamas atgabenęs Numušdos, Namrat ir Lugal-apiak statulas į Kazalu miestą, o kitame įraše (penktajame „metų varde“) nurodoma, kad tas pats karalius miestą sugriovęs. Pradedant Senosios Babilonijos karalystės laikotarpiu, Numušda beveik nebėra sutinkamas, tačiau I tūkst. pr. m. e. dar buvo išsilaikęs kaip astralinė dievybė.
Iš aukojimų sąrašų sprendžiama, kad Sin-Ikišamas galbūt bandė įvesti Numušdos kultą ir Nipūre, tačiau toks bandymas, panašu, buvo trumpalaikis. Nors Numušda ir buvo laikomas Ūro globėjo Nanos sūnumi, Numušdos kultas Ūre paliudytas labai menkai. Tuo remiantis teigiama, kad tradicija, siejanti Numušdą ir Naną, atsirado ne Ūre.
Dustin the Turkey
220px|miniatiūra|Dustin the Turkey
Numušda
Ikonografijoje Numušda nėra vaizduojamas.
Dustin the Turkey
Dustin the Turkey – lėlė personažas, populiarus Airijoje. Pirmą kartą personažas pasirodė RTÉ televizijos laidoje „The Den“ 1989 m. gruodį.
Lėlė, kurią sukūrė Zigo ir Zago kūrėjai, didelio pripažinimo susilaukė vaikų laidoje „The Den“ ir ji yra išleidusi šešis albumus bei gausybę singlų.
2008 metais Dustinas kalakutas išrinktas Airijos atstovu 2008 m. „Eurovizijoje“, tačiau su kūriniu „Irelande Douze Pointe“ pusfinalyje užėmė 15 vietą ir į finalą nepateko. Euroviziniame kūrinyje yra minimi Bono ir Terry Wogan bei atsiprašoma už airių tradicinę šokių grupę „Riverdance“.
John Milton
Biografija
Gimė 1608 m. Londone. Buvo turtingų tėvų vaikas. Jis labai gerai mokėsi ir 1632 m. baigęs Kembridžo universitetą gavo magistro laipsnį. Paskui savarankiškai gilinosi į istoriją ir antikinę literatūrą. Miltonas norėjo būti poetu, bet tų laikų Anglijoje vyko revoliucija. Tribunolas, kurį Oliverio Kromvelio inicijuojamas įsteigė parlamentas, 1649 m. nuteisė karalių Karolį I (Charles I) mirties bausme. Kad šis nuosprendis teisingas, Miltonas įtikinėjo savo rašiniuose ir pasidarė Kromvelio valdžios gynėjas. Dar prieš tapdamas žymiu poetu, Miltonas išgarsėjo savo traktatais apie politiką ir moralę.
Kai buvo atkurta monarchija ir 1660 m. karūnuotas Karolis II (Charles II), Miltonas dėl savo ankstesnių ryšių su Kromveliu galėjo netekti gyvybės. Jis turėjo slapstytis ir mirties išvengė tik padedamas įtakingų draugų. Tačiau tai nenuslopino jo noro tyrinėti dvasinius dalykus.
Shane Larkin
Dešeinas Deivisas Larkinas (DeShane Davis Larkin, g. 1992 m. spalio 2 d.) – Jungtinių Amerikos Valstijų krepšininkas, įžaidėjas. Nuo 2020 m. Turkijos pilietis ir Turkijos rinktinės žaidėjas.
Gimė Sinsinatyje. Tėvas – buvęs profesionalus beisbolininkas Baris Larkinas. Vaikystėje Šeinas Larkinas taip pat žaidė beisbolą, bet vėliau perėjo prie krepšinio. Jis žaidė už Orlando Dr. Filipso mokyklos komandą. 2011–2013 m. žaidė už Majamio universiteto „Hurricanes“ komandą, kur buvo lyderis, išrinktas NCAA Atlanto pakrantės konfederacijos geriausiu žaidėju.
2013 m. NBA naujokų biržoje Šeiną Larkiną 18 šaukimu pasirinko Atlantos „Hawks“, bet savo teises į žaidėją perleido Dalaso „Mavericks“. Po keleto metų praleistų NBA komandose, Larkinas 2016 m. sudarė sutartį su Vitorijos „Baskonia“. Kitais metais grįžo į NBA, Bostono „Celtics“, tačiau negavęs pakankamai svarbaus vaidmens komandoje, 2018 m. vėl atsidūrė Europoje. Stambulo „Anadolu Efes“ komandoje jis tapo lyderiu, 2019 m. „Eurolygos“ finalo ketverte pagerino šio etapo naudingumo balų rekordą (varžybose prieš „Fenerbahçe“ jų surinko 43), o 2019 m. lapkritį pagerino naujojo formato „Eurolygos“ rekordą, per varžybas prieš Miuncheno „Bayern“ surinkęs 49 taškus. 2021 m. kartu su Vasilijė Micičiumi atvedė „Anadolu“ prie pirmojo „Eurolygos“ trofėjaus.
Anamnezė
Anamnezė – iš paciento surenkama ligos istorija. Paprastai anamnezę surenka gydytojas per pokalbį. Anamnezėje ligonis apklausiamas dėl skundų, jų kitimo, ligos atsiradimo ir vystymosi. Išskiriama ligos anamnezė, šeimos anamnezė, taip pat profesinė anamnezė.
Martine Grael
Biografija
2009 m. Grael tapo pasaulio jaunių čempione 420 dviviečių burvalčių klasės varžybose. 2010 m. pasaulio 470 klasės buriavimo čempionate užimta 7-oji vieta. 2013 m. pirmą kartą pelnė medalį pasaulio 49er FX klasės čempionate užėmusi antrąją vietą. 2014 m. brazilė tapo pasaulio čempione. 2015 m. Panamerikos žaidynių vicečempionė.
Savo debiutinėse 2016 m. vasaros olimpinėse žaidynėse Grael kartu su Kahena Kunze dalyvavo pirmą kartą olimpiadoje vykusiose 49er FX klasės varžybose. Sportininkės laimėjo dvejus iš dvylikos plaukimų bei nugalėjo finalinį plaukimą. Surinkusios 48-is baudos taškus brazilės tapo pirmosiomis olimpinėmis čempionėmis šioje burluočių klasėje.
2019 m. Panamerikos žaidynių čempionė.
2020 m. vasaros olimpinėse žaidynėse Grael kartu su Kahena Kunze grįžo ginti čempionių titulų. Brazilijos atstovės laimėjo du iš dvylikos plaukimų ir liko trečios finalinėje regatoje. Surinkusios 76-is taškus sportininkės antrą kartą tapo olimpinėmis čempionėmis.
Maironio gatvė
thumb|Nuo [[Sereikiškių parkas|Sereikiškių parko]] thumb|Nuo [[Vilniaus gynybinės sienos bastėja|bastėjos]]
Maironio gatvė – Vilniaus senamiesčio gatvė, prasidedanti nuo Barboros Radvilaitės gatvės ir Bernardinų sodo vartų sankirtos, einanti iš šiaurės į pietus, vėliau sukanti į pietryčių pusę ir pasibaigianti sankirtoje su Subačiaus gatve.
Gatvės istorija ir dabartis
Tymo pavadinimą šalia Maironio gatvės buvusioji gatvė gavo nuo šioje vietoje gyvenusių odminių, kurie gamino tymo odas. Gatvė ėjo palei kairįjį Vilnios krantą tarp Užupio ir Paplaujos tiltų. Prie pat gatvės šalia Vilnios lygiagrečiai su jos vaga buvo iškastas ir nuo senų laikų tekėjo vandens kanalas. Kanalas su Vilnia jungėsi prie pat tilto į Užupį. Šioje santakoje, Vilnios upės saloje, rytinėje Tymo gatvės dalyje, stovėjo Vyskupų malūnas bei kiti jį supę pastatai. Minėtas Vyskupų malūnas nugriautas 1860 m., kanalas užpiltas žemėmis, ir virš jo suformuota važiuojamoji gatvės dalis. Prie malūno, šiek tiek dešiniau stovėjo penkiolika medinių vienaaukščių namų, tarp kurių buvo ir tymo odininkų cecho namas. Vakarinėje Tymo gatvės dalyje buvo pastatyti mūriniai namai.
1869 metais minėto kanalo vagoje per senąjį Bernardinų sodą ir kapines Rusijos caro Aleksandro II nurodymu buvo nutiesta nauja gatvė, pavadinta Aleksandro gatve. Gatvę tiesė su ta intencija, jog Vilniaus įgulos nariams būtų patogiau žygiuoti į Skaisčiausios Dievo Motinos cerkvę. Prieš tiesiant gatvę, buvo nugriauta Šv. Onos bažnyčios varpinė, taip pat išgriauti Bernardinų vartai, nemažai bernardinams priklausiusių namų. Maironio gatvė prasideda nuo Barboros Radvilaitės gatvės, į ją iš senamiesčio įsilieja Šv. Mykolo, Rusų, Išganytojo ir Onos Šimaitės gatvės iš dešinės pusės, važiuojant nuo Bernardinų sodo vartų. Iš kairės pusės į Maironio gatvę įsilieja Šv. Brunono Bonifaco gatvė, atsiveria Adomo Mickevičiaus skveras, per Bernardinų tiltą ateina Malūnų gatvė, per Užupio tiltą – Užupio gatvė. Už Vilnios vingio su Maironio gatve susikerta Aukštaičių ir Kūdrų gatvės. Maironio gatvė toliau eina palei Tymo turgaus teritoriją ir pasibaigia sankirtoje su Subačiaus gatve.
Maironio gatvės ilgis apie 1,2 kilometro. Gatvė turi 24 namus. Gatvėje stovi trys bažnyčios: Vilniaus Šv. Onos bažnyčia (Maironio g. 8), Vilniaus Šv. Pranciškaus Asyžiečio bažnyčia (Maironio g. 8), Vilniaus Skaisčiausios Dievo motinos cerkvė (Maironio g. 14). Taip pat šalia šios gatvės į šoną nuo Bernardinų bažnyčios yra Adomo Mickevičiaus skveras su Adomo Mickevičiaus paminklu. Gatvėje iš abiejų pusių stovi Vilniaus dailės akademijos pastatai (Maironio g. 6). Gatvės pabaigoje išsidėstęs Tymo turgus.
Maironio gatvės dalyje prie Vilnios upės yra nutiestas dviračių takas, kuris nusidriekia iki Aukštaičių gatvės.
Maironio g. 7 įsikūręs Vilniaus universiteto žurnalistikos institutas. Maironio g. 15 yra gyvenęs latvių poetas Rainis. Memorialinė lentelė Rainiui iškabinta ant minėto namo, kuriame poetas gyveno.
Vilniaus Šv. Onos bažnyčia
Pirmoji Šv. Onos bažnyčia kairiajame Vilnios krante padėta statyti 1495 m. Vėliau ji buvo nugriauta. Dabartinė Šv. Onos bažnyčia prie Bernardinų vienuolyno pastatyta 1495–1500 m. Jai 1501 m. popiežius Aleksandras VI paskelbė atlaidų privilegiją. 2018 metų birželio 13 d. Vilniaus arkivyskupas Gintaras Grušas šią bažnyčią skyrė Vilniaus tikintiesiems, besimeldžiantiems pagal senąjį, tradicinį Romos ritą.
Vilniaus Šv. Pranciškaus Asyžiečio bažnyčia
1469 m. Kazimiero Jogailaičio įsteigta Bernardinų bažnyčia iš pradžių buvo medinė, stovėjo buvusios senovės lietuvių šventyklos vietoje. Vėliau ji ir vienuolynas pastatyti dabartinėje vietoje. Bernardinų bažnyčia kartu su Šv. Onos bažnyčia ir buvusio vienuolyno pastatais sudaro gotikos stiliaus pastatų ansamblį. Abiejų bažnyčių gotikinės dalies architektu laikomas Mykolas Enkingeris.
Vilniaus Skaisčiausios Dievo motinos cerkvė
Vilniaus Skaisčiausios Dievo motinos cerkvė – stačiatikių katedra, stovinti Maironio g. netoli Vilniaus Šv. Onos, Vilniaus Šv. Pranciškaus Asyžiečio bei Šv. Mykolo bažnyčių. Kaip skelbia paminklinė lenta prie įėjimo, cerkvė pradėta statyti 1346 m. Algirdo žmonos Marijos iniciatyva, pašventinta 1348 m. 1415 m. cerkvė pavadinta soboru, Vytautui Didžiajam sudarius atskirą Lietuvos ir Vakarų Rusijos stačiatikių metropoliją.
Babranų piliakalnis
Babranų piliakalnis – piliakalnis Latvijoje, Žiemgaloje, Jekabpilio savivaldybės teritorijoje, Sėlpilio valsčiuje. Pasiekiamas keliu Sala – Taborkalnas – Pulpanai, tarp Buolianų ir Babranų kaimų.
Piliakalnis
Piliakalnis buvo įrengtas Dauguvos kariajame krante, 1,1 km nuo kranto. Piliakalnio vakarinėje pusėje buvo įvažiavimas, kiti šlaitai pastatinti. Pirmojo pasaulinio karo metu piliakalnis nukentėjo kasant apkasus. 1993 m. žemės savininkė iškirto krūmus ir piliakalnio papėdėje iškasė kūdrą.
1924 m. piliakalnį žvalgė ir išmatavo Ernestas Brastinis. Saugomas valstybės, valstybinės reikšmės kultūros paminklas, VKPAI Nr. 128.
Njingmapa
thumb|240px|Njingmos lamos (Butanas)
Njingmapa ( – „senoji tikyba“) – Tibeto budizmo mokykla, laikoma pačia seniausia. Pasak legendos, ją (kažkada VIII a.) įkūręs guru Padmasambhava. Njingma dar vadinama „raudonkepuriais“ (pagal aprangą) arba „senųjų vertimų mokykla“, nes jos pasekėjai atmetė vėlyvesnius vertimus iš sanskrito.
2019 m. pasaulio treko čempionatas
2019 m. pasaulio treko čempionatas – geriausių pasaulio dviračių treko sportininkų varžybos, vykusios 2019 m. vasario 27 - kovo 3 dienomis Pruškuve, Lenkijoje.
Gurka
Gurka – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, Krynkų valsčiuje, Sokulkos apskrityje, Palenkės vaivadijoje. Kaimas yra apie 8 km į pietus nuo Krinkų, apie 30 km į pietryčius nuo Sokulkos ir 43 km į rytus nuo vaivadijos centro Balstogės.
Njingmapa
Njingmapa turi atskirą nuo kitų Tibeto budizmo mokyklų budistinį kanoną bei savitą tantrų klasifikaciją. Njingmos kanone nemažai tekstų, kurie neturi savo sanskritiškų atitikmenų bei analogų kitose Tibeto budizmo mokyklose. Nors njingma pripažįsta sielų persikūnijimą, joje nėra ko nors panašaus į dalai lamos ar karmapos asmenis. Njingmos lamos gali kurti šeimas ir turėti vaikų. Besivystydamas, šis mokymas perėmė daug senosios Tibeto religijos bon bruožų, jos apeigų ir praktikų, bei, savo ruožtu, paveikė patį bon. Njingma didelį dėmesį skiria žodinei žinijos perdavai iš mokytojo mokiniui, taip pat išplėtojusi tertonų („slaptųjų tekstų“ termų ieškotojų) institutą. Kaip ir bon, njingmapa pabrėžia dzogčeno praktikų svarbą.
Njingmapos pasekėjų yra išsibarstę po visą Tibetą. Ypač daug jų Ladake ir Butane.
Njingma neturi didelių vienuolynų, praktikai buriasi į nedideles bendruomenes, tantros perduodamos per giminės liniją.
Njingma tantras skirsto į išorines (krija-tantra, joga-tantra, ubhja arba čarja-tantra), kai išsivadavimo siekiama per tam tikras apeigas, veiksmus, ir vidines (mahajoga, anujoga ir atijoga arba dzogčenas), kurios atsietos nuo dievybių vaizdinių (idamų).
Leliūnų tvenkinys (Utena)
Leliūnų tvenkinys - tvenkinys Lietuvoje, Utenos rajone, 13 km į vakarus nuo Utenos, Leliūnų miestelio šiauriniame pakraštyje. Sudarytas užtvenkus V-2 upelį (Versmyno intakas, Anykštos baseinas) 2,4 km nuo jo žiočių. Tvenkinio ilgis iš pietų į šiaurę - 0,23 km, plotis - iki 0,14 km. Altitudė 159,1 m. Krantai neaukšti, vietomis apaugę medžiais ir krūmais. Aplinkui plyti pievos ir dirbami laukai. Į šiaurę įsikūręs Lementiškio kaimas. Vakarinėje pakrantėje yra paplūdimys.
Paliekniškiai
Paliekniškiai – buvęs kaimas Šiaulių rajono savivaldybėje, 1 km į pietryčius nuo Žadžiūnų. Yra senosios kapinės.
Akiba ben Josefas
Akiba ben Josefas (, dar žinomas kaip Rabinas Akiba ar Rabinas Akiva (, apytiksliai 50 m. – 135 m. rugsėjo 28 d.) – žymus žydų mokslininkas ir išminčius (tana), gyvenęs I a.-II a. pr. Rabinas Akiba paklojo pagrindus Mišnai (žodinė Tora) ir Midraš halachai (Toros studijavimo metodas). Talmude vadinamas „išminčių vadu“. Per Bar Kochbos sukilimą nužudytas romėnų. Vienas rabiniškojo judaizmo pradininkų, kankinys. Sukūrė naujus Šventraščio aiškinimo metodus, teigė, jog žodinė religinė tradicija slypi Šventraštyje. Pabrėžė Toros studijavimo svarbą judaizmui.
Tanaitinė tradicija mini, kad iš keturių, patekusių į rojų, vienintelis Akiba grįžo visiškai sveikas.
Biografija
Akiba buvo kilęs iš paprastos, nekilmingos giminės. Kai kurių šaltinių teigimu, jis buvo kilęs iš atsivertusių į judaizmą. Prieš vesdamas turtingo Jeruzalės miestiečio Beno Kalba Sabua dukterį, Akiba buvo pas šį miestietį tarnavęs neraštingas piemuo. Akibos žmonos vardas nėra nurodytas ankstyvuosiuose šaltiniuose, tačiau vėlesnėje tradicijoje jį įvardinama kaip Rachelė. Žmona ištikimai buvo šalia savo vyro ir jį palaikė, kai šis sulaukęs keturiasdešimties atsidėjo Toros studijoms.
Anot kitos tradicijos, 40 m. sulaukęs Akiba įstojo akademiją savo gimtajame mieste Lode. Jai vadovavo Elizeras ben Urkenas, Akibos tėvo Josefo kaimynas. Tai, kad Elizeras buvo jo pirmasis ir vienintelis mokytojas ir vienintelis, kurį Akiba vėliau vadino „rabiu“, yra svarbu nustatant Akibos gimimo metus. Remiantis abiem tradicijomis, studijų pradžia – maždaug 75–80 m.
Akiba tariamai dalyvavo 132–136 m. vykusiame Bar Kochbos sukilime, tačiau jo vaidmens neįmanoma patvirtinti. Vienintelis įrodymas, kad Akiba buvo susijęs su įvykiais, yra tai, kad jis sukilėlių vadą Barą Kochbą laikė pažadėtuoju Mesijumi. Kai kurie šiuolaikiniai mokslininkai teigia, kad tūkstančiai Akibos studentų žuvo kovodami Baro Kochbos gretose. Kita vertus, tai remiasi prielaida, kurią pirmąkart iškėlė Nachmanas Krochmalas maždaug prieš 200 m. Baraita teigia, kad Akiba buvo nukankintas dėl to, kad pažeidė Hadriano įsakus, nukreiptus prieš žydų tikėjimo praktikavimą ir mokymą, ir Turnuso Rufuso buvo nuteistas mirti Cezarėjoje. Kadangi nurodomos religinės, o ne politinės priežastys, tai gali būti įrodymas, kad pats Akiba maište nedalyvavo. Akibai mirties bausmė įvykdyta po kelerių metų kalinimo, apie 132 m., tad prieš Bar Kochbos sukilimo numalšinimą, kitaip būtų sudėtinga paaiškinti, kodėl romėnai būtų vilkinę egzekucijos vykdymą. Mechilta nurodo, kad Hadriano antijudėjiški draudimai buvo išleisti prieš Bar Kochbos nuvertimą.
Pažiūros
Akivos nuomonė apie žmogaus sukūrimą užfiksuota Pirkei Avote:
Akibos ontologija remiasi principu, kad žmogus buvo sukurtas ne pagal Dievo paveikslą, bet, filosofiškai traktuojant, pagal Idėją – ką Filonas, sutikdamas su judėjų teologija, vadina „pirmuoju dangiškuoju žmogumi“ (žr. Adomas Kadmonas). Būdamas griežtas monoteistas, Akiba prieštaravo bet kokiam Dievo sugretinimui su angelais ir pareiškė, kad tiesmukas כאחד ממנו, reiškiančio „kaip vienas iš mūsų“, aiškinimas yra piktžodžiavimas. Nepriklausomai nuo Akibos, šio bendraamžis Justinas Kankinys tokiai pažodinei interpretacijai taip pat prieštaravo, įvardindamas ją kaip „žydų ereziją“. Siekdamas išskirti Dievo prigimtį, kuriai niekas neprilygsta, Akiba angelus traktavo beveik panašiai kaip mirtinguosius, pvz., teigė, kad dangiškoji mana yra tikrasis angelų maistas, turėdamas omenyje Psalmyno 78:25. Toks Akivos požiūris, nepaisant rabino Ismaelio griežto nepritarimo, tapo visuotinai priimtu jo amžininkų.
Samprotaudamas apie Dievo ir žmogaus santykį darė išvadą, kad žudikas turi būti laikomas nusikaltusiu dieviškajam žmogaus archetipui. Didžiausiu judaizmo principu jis laikė įsakymą: „Mylėk savo artimą kaip save patį“. Kita vertus, jis netvirtino, kad šio įsakymo vykdymas yra tolygus viso Įstatymo vykdymui – vienoje iš savo poleminių Šventraščio interpretacijų jis griežtai nesutiko su priešinga nuomone, kurios tariamai laikosi krikščionys ir kiti nežydai, taip judaizmą geriausiu atveju redukuojantys iki „tiesiog moralės“, nes kartu buvo griežtų pažiūrų ir angažuotas žydas.
Anot Akibos, Dievui būdingi šie požymiai – מדת הדין, (teisingumo požymis) ir מדת הרחמים, (gailestingumo požymis). Kitaip tariant, Dievas gėrį ir gailestingumą derina su griežtu teisingumu. Iš čia išplaukia jo maksima: „Dievas valdo pasaulį gailestingai, bet pagal gėrio ir blogio pusiausvyrą žmonių veiksmuose“. Teisingumas kaip Dievo požymis turi būti pavyzdinis žmogui vykdant teisingumą. Aiškindamas dorųjų kentėjimą ir nedorėlių klestėjimą, Akiba teigė, kad dorieji šiame gyvenime yra baudžiami už savo kelias nuodėmes, kad vėliau galėtų gauti vien tik atlygį, o nedorėliai šiame pasaulyje gauna visą atlygį už mažus jų gerus darbus, tačiau kitame pasaulyje susilauks tik bausmės už savo blogus darbus.
Akiva prisidėjo prie Tanacho kanono sudarymo. Jis griežtai nepritarė kai kurių apokrifų, pavyzdžiui, Siracido knygos, priskyrimui prie kanoninių knygų. Tačiau jis neprieštaravo apokrifų skaitymui savišvietos tikslais – jis pats ne kartą yra pacitavęs Siracido knygą. Kita vertus, Akiva griežtai gynė Giesmių giesmės ir Esteros knygos kanoniškumą.
Džonangpa
thumb|240px|Dolpopos stūpa, priklausanti Džonangpos mokyklai