cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Kristupas Zenovičius (1540–1614)
Biografija
Po Kristupo Zenovičius mirties našle likusi jo žmona Teodora atsimetė nuo kalvinizmo ir tapo unite. Abu Kristupo Zenovičiaus vaikai iš kalvinizmo taip pat pasitraukė ir 1620 m. tapo katalikais.
Tūro grašis
Tūro grašis arba torneselis, tornezė – prancūziška sidabrinė moneta, naudota XIII–XIV a.
Raida
Itališkas grašis Prancūziją pasiekė XIII a., ir tapo svarbia moneta, kadangi smulkūs sidabriniai pamažu nuvertėjantys denjė nebegalėjo patenkinti augančios ekonomikos poreikių. Tūro grašiai pradėti kaldinti Tūro mieste, ir iš pradžių jie turėjo 4,22 g sidabro, t. y., buvo verti maždaug 12 tuometinių Tūro denjė. Todėl Tūro grašis atitiko vieną teorinį piniginį vienetą – sū (sū buvo lygus 12 denjė ir 1/20 livro). Tačiau grašio kokybė pamažėle prastėjo: 1365 m. jis jau teturėjo 2,55 g sidabro. Netolygiai nuvertėjant denjė, keitėsi ir grašio santykis su denjė: 1365 m. vienas Tūro grašis prilygintas 15 Tūro denjė.
Per Šimtametį karą karalius Jonas II (1319–1364) ėmė kaldinti ypač prastos kokybės grašius, kurie dar buvo vadinami baltaisiais.
Įtaka
Tūro grašis tapo pavyzdžiu kitoms viduramžių Europos šalims, ir XIII a. pabaigoje -XIV a. pradžioje pradėtas kaldinti kitose šalyse ir kitais pavadinimais. Anglijos karalystėje jis tapo žinomas kaip groutas ir prilygintas 4 pensams. 1300 m. pradėtas kaldinti Prahos grašis (prilygintas 12 denarų), 1338 m. – Meiseno grašis.
Osvaldo Martínez
Karjerą pradėjo Paragvajaus klube „Libertad“, su juo kelis kartus laimėjo šalies čempionatą. 2008 m. persikėlė į Meksiką, kur su „Monterrey“ klubu tapo Meksikos čempionu.
Martinesas Paragvajaus rinktinėje debiutavo 2008 m., pasaulio čempionato atrankos varžybose prieš Peru.
Albatros J.II
Albatros J.II – Pirmojo Pasaulinio karo pabaigoje Vokietijos Imperijoje įmonės Albatros Flugzeugwerke GmbH gamintas dvivietis antžeminės paramos (šturmo) lėktuvas, biplanas, pagal nuo 1917 m. Vokietijoje naudotą Idflieg orlaivių klasifikaciją priskirtas „J“ – šarvuotų dvigubos paskirties – ryšių ir pėstininkų paramos dviviečių orlaivių klasei.
Konstrukcija ir gamyba
Albatros J.II (gamyklinis indeksas L 42) buvo 1918 m. pradžioje suprojektuota ankstesnio modelio Albatros J.I (gamyklinis indeksas L 40) modifikacija su padidinta korpuso šarvuote (šarvuota ne tik pilotų kabina kaip J.I, bet ir variklio dangtis), sustiprinta viršutinio sparno centrinės dalies konstrukcija, galingesniu 162 kW galios varikliu Benz Bz IVa, eleronų kompensatoriais, sumažintais sparnais ir be ankstesniame modelyje montuoto propelerio ašies gaubto. Dėl variklio šarvuotės teko atsisakyti J.I būdingos smailios nosies.
1918 m. vasario mėn. Luftstreitkräfte užsakė pirmuosius 50 vnt. J.II, kurių gamykliniai numeriai buvo nuo 125/18 iki 174/18. Gamyba prasidėjo tik vasaros pradžioje, po to, kai Albatros įvykdė anksčiau gautą užsakymą gaminti J.I. Duomenys apie pagamintų J.II skaičių yra neaiškūs. Žinoma, kad be pirmosios partijos, buvo užsakyta dar viena su 25 lėktuvais (numeriai 205/18 – 229/18), o vasarą – trečioji, su numeriais nuo 670/18 iki 719/18, tačiau trūksta duomenų apie faktiškai pagamintų orlaivių kiekį. Iš viso galėjo būti pagaminta nuo 90 iki 125 Albatros J.II.
Albatros J.II buvo ginkluotas vienu 7,92 mm Parabellum MG14 kulkosvaidžiu žvalgo kabinoje ir dviem 7,92 mm kalibro Spandau LMG 08/15 su propeleriu sinchronizuotais piloto kulkosvaidžiais. Piloto darbo vietoje buvo numatyta įrengti du su propeleriu sinchronizuotus kulkosvaidžius, tačiau išlikusiose nuotraukose dažniausiai matomas tik vienas. Pirmuosiuose modeliuose piloto kulkosvaidžiai buvo montuojami orientuoti žemyn, taip tikintis palengvinti antžemines atakas, tačiau to netrukus buvo atsisakyta dėl tokios konstrukcijos nepraktiškumo ir taikymosi sudėtingumo.
Pressure Machine
Pressure Machine – septintasis amerikiečių roko grupės „The Killers“ studijinis albumas, išleistas 2021 m. rugpjūčio 13 d. Albume ir vėl groja gitaristas Dave Keuning, negrojęs praeitame grupės įraše „Imploding the Mirage“, tačiau šįkart negroja bosistas Mark Stoermer, kuris įrašymo darbuose negalėjo dalyvauti dėl tuo metu vykusios COVID-19 pandemijos.
Albatros J.II
Eksploatacija
Orlaivių sparnai dažniausiai buvo dažomi 5 spalvų Lozenge kamufliažu, fiuzeliažas ir uodega nebuvo dažomi ir buvo faneros spalvos. Šarvuoti paviršiai taip pat nebuvo dažomi. Vairo plunksna buvo dažoma baltai.
Pressure Machine
Albumas susilaukė teigiamų kritikų įvertinimų ir buvo komerciškai sėkmingas visame pasaulyje, pasiekdamas aukštas vietas daugelyje albumų reitingų. Tarp jų – ir devintoji vieta JAV „Billboard 200“ reitinge bei pirmoji Jungtinės Karalystės, kuriame tapo septintuoju grupės įrašu, pasiekusiu šią viršūnę.
Dainų sąrašas
Visų dainų autoriai Brandon Flowers ir Jonathan Rado, išskyrus, kur pažymėta.
Albatros J.II
Eksploatacija
Po Vokietijos kapituliacijos visi Luftstreitkräfte priklausę J.II Antantės reikalavimu buvo sunaikinti. Tokio likimo išvengė tik trys J.II, kuriuos 1919 m. iš bermontininkų atėmė Lietuvos kariuomenė.
Lietuvoje
miniatiūra|Bermontininkų lėktuvai po Radviliškio kautynių gabenami į Kauną. Trečias jų - nenustatyto modelio Albatros. Po Radviliškio kautynių sumušti ir į Vokietiją besitraukiantys bermontininkai mėgino išsivežti ir karinę įrangą. 1919 m. gruodžio 3 dieną iš Šiaulių į Rytprūsius atvykusiame ešelone buvo 9 bermontininkų karo lėktuvai, kuriuos Antantės karinė komisija privertė grąžinti į Lietuvą. Tarp jų buvo ir trys Albatros J.II su gamykliniais numeriais 705, 710, 714. Tai buvo naujausios – trečiosios – serijos orlaiviai, pagaminti 1918 m. vasaros pabaigoje. Prieš grąžindami dalį lėktuvų vokiečiai apgadino. miniatiūra|Albatros J.II be sparnų Iš trijų J.II pirmasis, Nr. 710, buvo sutvarkytas ir pirmam skrydžiui pakilo 1920 m. spalio 24 d. Yra duomenų, kad šis orlaivis dar spėjo sudalyvauti mūšiuose su L. Želigovskio vadovaujamais lenkų interventais – apsišaukėliais sukilėliais. Kiti du buvo suremontuoti ir skraidė jau 1921 m. žiemos pabaigoje.
Iš pradžių visi trys orlaiviai buvo perduoti 1-ajai eskadrilei. 1921 m. pabaigoje Nr. 705 buvo nurašytas ir naudojamas atsarginėms dalims. Vėliau Nr. 710/18 buvo perkeltas į 6-ąją eskadrilę, 714/18 – į 8-ąją (Pajuostis, Panevėžys). Nr. 710/18 buvo eksploatuojamas iki pat sovietinės okupacijos. Yra duomenų, kad SSRS KOP jį išsivežė į KOP skrydžio tyrimo institutą.
Operatoriai
miniatiūra|Nuo Albatros J.II tik smailia nosimi, nežymiai trumpesniais sparnais ir propelerio gaubtu skyręsis pirmtakas – Albatros J.I
Pressure Machine
Kūrybinė grupė
Papildomi muzikantai
Techninis personalas
1990 m. Lietuvos šachmatų čempionatas
'''1990 m. Lietuvos šachmatų čempionatas''' – tai 57-asis Lietuvos vyrų ir 43-iasis Lietuvos moterų šachmatų čempionatai.
Lietuvos vyrų šachmatų čempionatas
Čempionate žaidė 14 dalyvių: septyni vilniečiai, trys kauniečiai du klaipėdiečiai ir du kviestiniai žaidėjai – po vieną iš Rygos ir Talino. Dalyvavo visi praėjusio Lietuvos čempionato prizininkai.
Po keturių ratų
Pirmajame rate keturios partijos pasibaigė rezultatyviai ir visas jas pralaimėjo baltosioms figūroms vadovavę žaidėjai: Virginijus Grabliauskas nusileido Vidmantui Mališauskui, V. Kavaliauskas – Šarūnui Germanavičiui, Vitalijus Novikovas – Reinhardui Barstačiui, Kęstutis Kaunas – Vitalijui Majorovui. Kitose partijos: Raineris Raudas – Darius Zagorskis, Vladas Gefenas – Borisas Rumiancevas, Ilmaras Luckanas – Algimantas Butnorius pasibaigė taikos sutartimis.
Antrajame rate baltieji mače su juodaisiais šiek tie reabilitavosi įveikdami juos 3:1. V. Majorovas įveikė V. Gefeną, Š. Germanavičius – V. Novikovą ir V. Mališauskas – V. Kavaliauską. Tik R. Raudas baltaisiais pralaimėjo V. Grabliauskui. Trys partijos baigėsi lygiosiomis. Taip sužaidė D. Zagorskis su A. Butnoriumi, B. Rumiancevas su I. Luckanu, R. Barstatis su K. Kaunu.
Trečiajame rate daugiau kaip puse partijų – keturios baigėsi taikiai: taip pasibaigė V. Grabliausko – D. Zagorskio, K. Kauno – Š. Germanavičiaus, I. Luckano – V. Majorovo ir A. Butnoriaus B. Rumiancevo partijos. Likusiose trejose pralaimėjimo kartėlį patyrė baltieji: V. Kavaliauskas prieš R. Raudą, V. Novikovas prieš V. Mališauską ir V. Gefenas prieš R. Barstatį.
Ketvirtajame rate tik dvi partijos: D. Zagorskis – B. Rumiancevas ir V. Majorovas – A. Butnorius pasibaigė taikiai. Kitose: Š Germanavičius laimėjo prieš V. Gefeną, V. Mališauskas prieš K. Kauną, R. Raudas prieš V. Novikovą, o R. Barstatis pralaimėjo I. Luckanui, o V. Grabliauskas V. Kavaliauskui.
Po keturių ratų vienvaldžiu lyderiu buvo V. Mališauskas, laimėjęs visas keturias partijas, antroje vietoje – Š. Germanavičius – 3,5 taško, o trečioje – V. Majorovas – 3 taškai. Dar trys žaidėjai: I. Luckanas, R. Raudas ir R. Barstatis turėjo po 2,5 taško.
Po aštuonių ratų
Penktas ratas buvo taikus. Tik V. Grabliauskas nugalėjo V. Novikovą, o rygietis I. Luckanas – Š. Germanavičių.
Šeštajame rate talinietis R. Raudas iškovojo pergalę prieš V. Gefeną, O V. Grabliauskas prieš K. Kauną. Likusios partijos baigėsi lygiosiomis.
Aštuntas ratas buvo kovingesnis ir penkiose partijose buvo juoda diena baltiesiems: R. Raudas – A. Butnorius 0:1, V. Kavaliauskas – V. Gefenas 0:1, V. Novikovas – K. Kaunas 0:1, B. Rumiancevas – V. Mališauskas 0:1, R. Barstatis – D. Zagorskis 0:1. Likusiose dvejose partijose užfiksuotos lygiosios.
Po 8 ratų V. Mališauskas prieš besivejančiu varžovus buvo padidinęs savo persvarą iki 1,5 taško ir su 7 taškais įtikinamai pirmavo. Jį besivejantys: Į. Luckanas ir Š. Germanavičius turėjo surinkę po 5,5 taško. Ketvirtoje vietoje su 5 taškais buvo V. Majorovas. Toliau sekė D. Zagorskis ir V. Grabliauskas, turintys po 4,5 taško. Devintojo rato centrinė partija buvo tarp V. Majorovo ir V. Mališausko, kuri pasibaigė juodųjų pergale. Likusių partijų rezultatai: B. Rumiancevas – R. Raudas 0:1, I. Luckanas – V. Kavaliauskas 1:0, R. Barstatis Š. Germanavičius 0:1, K. Kaunas – D. Zagorskis 0:1. Dvi partijos buvo atidėtos.
Dešimtas ratas taip pat buvo įdomus: R. Raudas – V. Majorovas 0:1, V. Grabliauskas – B. Rumiancevas 1:0, V. Novikovas – I. Luckanas 1:0, K. Kaunas – V. Gefenas 1:0, D. Zagorskio ir Š. Germanavičiaus partija pasibaigė taikiai, o A.Butnorius ir V. Kavaliauskas partiją atidėjo.
Vienuoliktame rate rezultatu 4:1 pranašesni buvo baltosiomis figūromis žaidusieji: V. Majorovas nugalėjo V. Grabliauską, B. Rumiancevas – V. Kavaliauską, A. Butnorius – V. Novikovą, I. Luckanas – K. Kauną. Juodųjų prestižą gelbėjo tik R. Raudas, įveikęs R. Barstatį. Dvi partijos baigėsi lygiosiomis.
Po vienuolikos ratų
Likus dviem ratams iki turnyro pabaigos vienvaldžiu lyderiu tebebuvo V. Mališauskas (9,5 taško,). Tašku atsilikęs buvo talinietis R. Raudas, dviem – kaunietis Š. Germanavičius. Vilnietis Vitalijus Majorovas buvo ketvirtas (7 tšk.) penktas- D. Zagorskis (6,5 tšk.). Po jo sekė trys dalyviai A. Butnorius, V. Grabliauskas ir R. Raudas turiėję po 6 taškus.
Thibaut Courtois
Tibo Nikolas Markas Kurtua  – Belgijos rinktinės ir Ispanijos La lygos klubo „Real Madrid“ vartininkas.
1990 m. Lietuvos šachmatų čempionatas
Po vienuolikos ratų
Dvyliktajame rate užfiksuoti šie rezultatai: V. Grabliauskas – R. Barstatis 1:0, V. Kavaliauskas – V. Majorovas 0:1, K. Kaunas – A. Butnorius 1:0, V. Gefenas – I. Luckanas 0:1. Trys partijos baigėsi lygiosiomis.
Thibaut Courtois
Karjerą pradėjo FC Genk klube 2009 m. Chelsea 2011 m. jį nupirko už 9 milijonus eurų, pasirašytas penkerių metų kontraktas.
2016 m. kontraktas bendru sutarimu buvo pratęstas iki 2021 m.
1990 m. Lietuvos šachmatų čempionatas
Po vienuolikos ratų
Likus vienam ratui Vidmantas Mališauskas, surinkęs 10 taškų, užsitikrino trečią Lietuvos čempionato aukso medalį. Čempionato įskaitoje toliau sekė V. Majorovas ir Š. Germanavičius, turintys po 8 tšk., D. Zagorskis ir V. Grabliauskas – po 7 tšk. Pastarieji du žaidėjai, paskutiniame rate palankiai susiklosčius aplinkybėms, dar turejo teorinių galimybių kovoti dėl likusių čempionato prizinių vietų.
Paskutinis ratas
Paskutinis ratas buvo sėkmingas čempionato prizininkams: V. Mališauskas įveikė R. Raudą, V. Majorovas – V. Novikovą, Š. Germanavičius pralaimėjo V. Grabliauskui, Kitose partijose R. Barstatis laimėjo prieš V. Kavaliauską, o trys likusios – pasibaigė lygiosiomis.
Galutiniai rezultatai tokie: pirmas tiek turnyre, tiek Lietuvos čempionate buvo vilnietis V. Mališauskas – 11 taškų iš 13 galimų. Jis Lietuvos čempionatą laimėjo trečią kartą (antrą kartą paeiliui). Kadangi Lietuvos čempionate galutiniai svečių rezultatai nebuvo įskaitomi, sidabro medalį iškovojo vilnietis V. Majorovas (9 tšk.), surinkus V. Grabliauskui ir Š. Germanavičiui po 8 taškus, dėl geresnių papildomų rodiklių bronza atiteko – V. Grabliauskui (8 tšk.).
Lietuvos moterų šachmatų čempionatas
43-asis Lietuvos moterų šachmatų čempionatas vyko Šiauliuose, 1990 m. vasario 8 – vasario 20 d. Į čempionatą buvo pakviesta 20 šachmatininkių. Turnyras buvo žaidžiamas šveicariška sistema (9 ratai).
Atsisakius dalyvauti meistrėms K. Baginskaitei ir R. Bandzienei ir kitoms dalyvėms, prie lentų sėdo 16 šachmatininkių: penkios vilnietės, trys šiaulietės, po dvi šachmatininkes iš Kauno, Panevėžio ir Plungės ir Vilkaviškio. Dalyvavo visos 1989 m. metų čempionato prizininkės.
Moterų čempionato eiga
Jau po dviejų ratų išryškėjo lyderė: du taškus turinti – Laima Domarkaitė. Nors trečiame rate ji pralaimėjo R. Dambravaitei, bet po 5 ratų ji, kartu su M. Kurkul, buvo surinkusios po 4 taškus iš 5 galimų. Tik šiaulietė Vilma Domkutė, turėjusi 3,5 taško, dar galėjo konkuruoti su lyderėmis.
Po 6 ratų L. Domarkaitė nuo artimiausių konkurenčių buvo atsiplėšusi tašku. Beliko jai septintajame rate nepralaimėti V. Domkutei – ir auksas rankoje. Bet Vilma laimėjo, ir pagal taškus pavijo lyderę, o įvertinus papildomus rodiklius, ją pralenkė.
Tad Lietuvos čempione pirmą kartą tapo (iki tol dvi antrosios ir viena trečioji vieta) Vilma Domkutė – pedagogė, matematikė ir šachmatų trenerė. Ji surinko 6,5 taško iš 9 galimų. Paskutinė, po 47 ėjimų, lygiosiomis baigėsi Ritos partija, tai reiškė, kad antroji vieta atiteko Vilkaviškio rajono moksleivei Ritai Dambravaitei, surinkusiai 6 taškus. Tiek pat taškų turinčiai Laimai Domarkaitei – bronzos medalis.
Ekscelencija
miniatiūra|307x307px|Jų Ekscelencijos Anglijos lordai teisėjai, 1695 m. (Robertas Vaitas) Ekscelencija (sutrumpintai – J. E.)  – titulavimo žodis ir pagarbus kreipinys, suteikiamas aukštas pareigas užimantiems valstybės pareigūnams, tarptautinių organizacijų vadovams ar aristokratams. Jis gali būti suteiktas tiek terminuotam, tiek neterminuotam laikotarpiui. Pastarasis variantas dažnesnis asmenų, užimančių tam tikras politines pareigas, atveju. Priklausomai nuo tituluoto asmens lyties, į jį kreipiamasi Jo Ekscelencija arba Jos Ekscelencija.
Įprastai asmenys, į kuriuos kreipiamasi šiuo pagarbiu kreipiniu, būna valstybių ar vyriausybių vadovai, gubernatoriai, ambasadoriai, tarptautinių organizacijų vadovai, Romos Katalikų Bažnyčios vyskupai, kartais – ir kiti aukšto rango dvasininkai. Karališkų šeimų nariams neretai būdingi atskiri titulavimai.
Valstybių ir vyriausybių vadovai
Daugelyje valstybių, įskaitant ir Lietuvą, į valstybės vadovą oficialiai kreipiamasi Jo (Jos) Ekscelencija.
Jei respublika turi atskirą vyriausybės vadovą, šis beveik visuomet yra vadinamas Ekscelencija. Vis dėlto monarchijos atvejais, neretai būna išimčių: pavyzdžiui, Australijos atveju visi ambasadoriai, aukštieji komisarai, valstijų valdytojai ir generalinis gubernatorius bei jų sutuoktiniai turi teisę vadintis Ekscelencija.
Britų imperijos kolonijų valdytojas turėjo teisę būti laikomas Ekscelencija. Šiais laikais šis titulavimas perleistas Britanijos užjūrio teritorijų valdytojams.
Tarptautinė diplomatija
Įvairiose tarptautinėse organizacijose, ypač Jungtinėse Tautose ir jos agentūrose, titulavimas Ekscelencija naudojamas kaip bendra kreipimosi forma, taikytina visiems valstybių bei vyriausybių vadovams. Ji dažnai suteikiama ir pačios organizacijos vadovui bei tokiems diplomatinių atstovybių atstovams, kaip nuolatiniai koordinatoriai ar valstybės vadovo lygiu akredituoti asmenys.
Karališkųjų šeimų nariai
Kai kuriose monarchijose Ekscelencijos titulavimas suteikiamas karališkosios šeimos narių sutuoktiniams ar alternatyvaus karališko titulo nepelniusiems jųdviejų vaikams: Ispanijoje sutuoktiniai ar vaikai, kurie dėl tam tikrų priežasčių nepelnė aukštesnio titulavimo, oficialiai vadinami Ekscelencija.
Buvę karališkosios šeimos nariai, kurie atsisakė savo ankstesnio karališkojo titulo, gali įgyti Ekscelencijos titulavimą. Dažniausiai taip nutinka tuomet, kai princas ar princesė išsiskiria su savo sutuoktiniu arba pretendentas į sostą atsisako karūnos bei sudaro santuoką su nekilminguoju.
Kai kuriuose emyratuose, pavyzdžiui, Kuveite ir Katare, emyras, sosto įpėdinis bei valstybės ministras pirmininkas yra vadinami Jo Didenybe, o jų vaikai, neturintys alternatyvaus titulavimo, vadinami Jo (Jos) Ekscelencija.
Vakarų žemaičių patarmė
Vakarų žemaičių patarmė (arba donininkų tarmė) – žemaičių vakarinė patarmė, vartota didžiojoje Klaipėdos krašto dalyje. Po 1945 m. išblaškius daugelį krašto gyventojų, tarmė praktiškai išnyko.
Arealas
thumb|300px|Lietuvių tarmių žemėlapis (Zinkevičius ir Girdenis, 1965 m.). {{legend|#8B4513|vakarų žemaičių}} Patarmės arealas apėmė Klaipėdos krašto vakarinę dalį – nuo Kalotės, Plikių ir Klaipėdos šiaurėje iki Sausgalvių, Rusnės pietuose, įtraukiant Šilutę, Priekulę, Kuršių neriją.
Leksika
Vakarų žemaičių patarmėje gausu vokietybių: beñkis ‘suolas’, šni̇̀deris ‘siuvėjas’, delmõnas ‘kišenė, rankinė, piniginė’, keselỹs ‘graibštas vėžiams gaudyti’, kli̇̀pis ‘tinklas’, ri̇̀kis ‘tvoros statinis’, rū̃kužė ‘rūkykla’, skū̃nė ‘daržinė, kluonas’, zė̃das ‘lubų sija’; t. p. kuršiškos ar prūsiškos kilmės žodžių: aũlaukis ‘pietvakarių vėjas’. Yra savitų žodžių lyčių: lýstė ‘lysvė’, pačių̃jis ‘savas’, pi̇́ekabė ‘priekabė’, pūtà ‘vėjo šuoras’, draũgalas ‘draugas’.
Istorija
Vakarų žemaičių patarmė susidarė žemaičiams keliantis į vakarus ir asimiliavus skalvius. Vakarų žemaičių patarmės vartotojai tik kalbiniu atžvilgiu vadintini žemaičiais, nes niekad negyveno Žemaitijos kunigaikštystėje ir save laikė Klaipėdos krašto gyventojais.
1945 m. TSRS užėmus Rytų Prūsiją, daugelis Klaipėdos krašto gyventojų pasitraukė į Vakarų Europą arba buvo išbarstyti po Didžiąją Lietuvą. Į Klaipėdos kraštą atsikėlė daugiausia kitų žemaičių tarmių vartotojai, vakarų žemaičių patarmė praktiškai išnyko.
Antanas Anupras Gelgaudas
Antanas Anupras Gelgaudas (apie 1720 – po 1795 m.) – LDK valstybinis veikėjas, Žemaitijos kaštelionas (1776–1783) ir Žemaitijos seniūnas (1783–1795).
Kudlotoji laumagaurė
Kudlotoji laumagaurė (Bryoria implexa) – kežinių šeimos (Parmeliaceae) kerpių rūšis. Paplitusi Šiaurės Amerikoje ir Europoje.
Antanas Anupras Gelgaudas
Biografija
Buvo Cviarsko tijūnas, 1767 metų – Žemaitijos vėliavininkas. 1774 metais tapo Lietuvos didžiuoju stovyklininku, bet tais pačiais etais perėmė Lietuvos didžiojo sargybiniu. 1776 metai buvo paskirtas Žemaitijos kaštelionu, o vėliau ir Žemaitijos seniūnu.
Kudlotoji laumagaurė
Kudlotoji laumagaurė tamsiai rudos arba alyvinės spalvos. Gniužulas 5–10 cm ilgio, plaukų formos, karantis. Želia ant beržų kamienų.
Antanas Anupras Gelgaudas
Biografija
1766 metais buvo pasiuntiniu nuo Žemaitijos seniūnijos į seimą. 1775–1776 metais buvo Lietuvos tribunolo maršalka. Andrejaus Makronovskio konfederacijos 1776 metais narys. Buvo Ketverių metų seimo konfederacijos narys.
Kudlotoji laumagaurė
Lietuvoje ši kerpė reta, įtraukta į Raudonąją knygą.
Antanas Anupras Gelgaudas
Biografija
1781 metais buvo Vilniaus masonų ložės narys.
1777 metais buvo apdovanotas Baltojo erelio ordinu, 1774 metais tapo Švento Stanislovo ordino kavalieriumi.
Šeima
Buvo vedęs du kartus. Pirma santuoka buvo su Barbora Judickaite, Minsko kašteliono Mykolo Judickio dukterimi. Antra santuoka buvo su Karolina Teodora Oskierkaite, Lietuvos didžiojo referento Gervazijaus Liudviko Oskierkos dukterimi.
Nuo pirmos santuokos turėjo sūnų Mykolą ir dukterį Antaniną (Felikso fon Rone žmona), nuo antros – sūnus Ignotą ir Liudviką.
Simonas Šimkūnas
Simonas Šimkūnas (1930 m. sausio 19 d. Liepdegėnuose, Anykščių valsčiuje – 2021 m. balandžio 19 d. Vilniuje) – Lietuvos inžinierius energetikas, sportininkas.
Biografija
Gimė ūkininkų šeimoje. 1946 m. baigė keturias Anykščių gimnazijos klases, 1946–1951 m. mokėsi Kauno politechnikume. Mokydamasis dirbo Kauno Petrašiūnų elektrinės valdymo pulto budinčiuoju monteriu.
1951–1956 m. studijavo Minsko politechnikos instituto Energetikos fakultete, įgijo inžinieriaus energetiko išsilavinimą.
Grįžęs į Lietuvą, nuo 1956 m. iki gyvenimo pabaigos gyveno Vilniuje.
1957–1960 m. buvo Vilniaus elektrinės inžinierius, 1960–1965 m. – Lietuvos SSR Ministrų tarybos referentas energetikos klausimais.
1965–1975 m. dirbo Energetikos statybos tresto Elektros tiekimo linijų statybos-montavimo valdybos viršininku, 1975–1992 m. buvo Lietuvos energetikos statybos tresto valdytojas. Vadovaudamas šiame trestui, kuriame tuo metu dirbo apie 10 tūkst. žmonių, jis koordinavo elektros perdavimo linijų tiesimą, Vilniaus 3-osios termofikacinės elektrinės ir Kruonio hidroakumuliacinės elektrinės statybą, talkino Ignalinos atominės elektrinės statytojams.
1992–2007 m. buvo Lietuvos ir Lenkijos įmonės uždarosios akcinės bendrovės „Toris“ generalinis direktorius.
S. Šimkūnas buvo Energetikos objektų statytojų klubo narys, organizavo žymių Lietuvos energetikų pagerbimą. Šiam klubui leidžiant rinkinį „Lietuvos elektrifikavimo istorija“ (2006 m.), jis buvo redakcinės kolegijos pirmininkas.
Sportinė veikla
Jau mokydamasis Kauno politechnikume aktyviai sportavo – buvo antrojo atskyrio boksininkas ir pirmojo atskyrio kulkinio šaudymo šaulys, varžybose atstovaudavo Kauno miesto rinktinei. Studijuodamas Minske susidomėjo laisvosiomis imtynėmis. Atstovaudamas instituto komandai, 1954 m. jis tapo Minsko miesto pirmenybių čempionu, buvo pakviestas į Baltarusijos rinktinę.
Baigęs studijas jis toliau aktyviai sportavo, buvo Lietuvos laisvųjų imtynių rinktinės narys, sporto meistras. Jis penkis kartus tapo Lietuvos čempionu sunkaus svorio kategorijoje (1956, 1957, 1959, 1960 ir 1961 m.), dalyvavo pirmojoje ir antrojoje SSRS tautų spartakiadose Maskvoje, daugelyje to laikotarpio turnyrų.
1966–1971 ir 1984–1988 m. buvo Lietuvos imtynių federacijos prezidentas, teisėjaudavo tarptautiniuose imtynių turnyruose Europos šalyse.
Kintančioji briedragė
Gniužulas krūmiškas, status, dažnai karantis, 2,5–10 cm ilgio, balkšvas. Auga ant spygliuočių ir lapuočių medžių žievės, rečiau ant apdirbtos medienos, akmenų. Gausiausiai auga ant išvartų saulėtose vietose.
Lietuvoje ši kerpė reta, įrašyta į Raudonąją knygą. Auga Čepkelių rezervate.
Marilena Widmer
Marilena Vidmer (g. 1997 m. rugpjūčio 7 d.) – Šveicarijos futbolininkė, rungtyniaujanti Šveicarijos rinktinėje.
Karjera
Nuo 2014 m. atstovavo BSC Young Boys Frauen. 2018 m. vasarą paliko klubą.
2018–2019 m. sezone rungtyniavo Vokietijoje 1. FFC Frankfurt. Sužaidė penkiolika rungtynių Frauen-Bundesliga.
2019 m. vasarą grįžo į gimtinę. 2019–2021 m. sezone atstovavo BSC Young Boys Frauen.
Nuo 2021 m. sezono atstovavo Grasshopper Club.
Rinktinė
Į nacionalinę rintinę kviesta nuo 2017 m., o debiutavo joje 2017 m. spalio 22 d. draugiškose rungtynėse prieš Japoniją. Japonės nugalėjo šveicares rezultatu 2-0.
Kabta
Kabta (dkab-ta, dka-ab-ta, d TA -gu-nû, vėliau d TAxMI ) – dievybė Mesopotamijos mitologijoje. Apie šią dievybę žinoma palyginti nedaug. Kabta paliudytas II bei I tūkst. pr. m. e. tekstuose bei antspauduose. Neretai gretinamas su deive Ninsiana, „raudonąja dangaus viešpate“, Veneros personifikacija. Pastaroji dievybė Weidner dievų sąraše įvardijama iškart po Kabtos.
Dievybė pirmąkart paliudyta Trečiosios Ūro dinastijos laikotarpiu. Kai kada šumeriškai įvardijamas Maḫdianna (užrašoma dmaḫ-di-an-na, „dangaus didingasis“). Manoma, jog tai rodo Kabtą buvus astralinę dievybę, be to, paaiškina jo gretinimą su Ninsiana („žvaigždės Ištare“). Visgi dievų sąraše An = Anum esama pertrūkio, dėl kurio daugiau sužinoti neįmanoma, nėra aiški ir dievybės lytis. Britų istoriko Wilfred G. Lambert teigimu, Kabta buvo Ninsianos sutuoktinis. Panašu, kad tą patvirtina atspaudai iš Larsos, datuojami Larsos-Isino laikotarpiu. Žinoma keletas teoforinių asmenvardžių (Senosios Babilonijos karalystės bei Kasitų dinastijos laikų), kurių dėmuo yra Kabtos vardas (pvz., Nūr-Kabta, Amat-Kabta, Kabta-nasir bei Šu-Kabta).
Literatūroje Kabta neretai painiojamas su Kula, plytų dievu. Manoma, jog taip yra dėl to, kad šumerologo Samuel Noah Kramer veikale „Šumerų mitologija“ (Sumerian Mythology) pateikta neteisingai suprasta 337-oji pasakojimo „Enkis ir pasaulio tvarka“ eilutė. Visgi W. G. Lambert dėl šios klaidos kaltino vokiečių asirologą Dietz Otto.
Jurgita Dronina
Jurgita Dronina (g. 1986 m. kovo 27 d. Saratove, Rusija) – Lietuvos–Rusijos baleto artistė, kviestinė LNOBT solistė, Kanados nacionalinio baleto solistė, buvusi Švedijos, Olandijos bei Anglijos nacionalinių baletų pagrindinė solistė.
Loizachas
Loizachas  – upė, tekanti Tirolio žemėje, Austrijoje ir Bavarijos žemėje, Vokietijoje; kairysis Izaro intakas. Upės pavadinimas kilęs iš keltų kalbos žodžio, reiškiančio 'vandenį'.
Jurgita Dronina
Biografija
Mama, gimusi Lietuvos rusų šeimoje Vilniuje, jaunystėje išvyko studijuoti aktorinio meno į Rusiją, tačiau studijų nebaigė. Saratove ištekėjo ir susilaukė 2 dukrų. Vėliau, kai Jurgita buvo 4 metų, šeima persikėlė gyventi į Vilnių. Jurgitai besimokant 5 klasėje, tėvas paliko šeimą ir grįžo atgal į Rusiją.
4 klases baigė Vilniaus 41-oje vidurinėje mokykloje Karoliniškėse. Kai jai buvo devyneri, vienas choreografas pasiūlė išbandyti baletą. Nuo 10 metų pradėjo lankyti ir 2004 m. baigė Nacionalinės M. K. Čiurlionio menų mokyklos Baleto skyrių. Būdama moksleivė dalyvavo tarptautiniuose konkursuose Švedijoje, Prancūzijoje, Suomijoje, Rusijoje ir JAV, pelnė prizinių vietų. Po konkurso Grasse (Prancūzija) gavo darbo pasiūlymų iš Švedijos Karališkojo baleto bei Miuncheno baleto akademijos. Pasirinkusi akademiją, 2004 ir 2005 m. studijavo ir stažavosi pas Konstanze Vernon. Čia besimokydama darkart sulaukė kvietimo dirbti Švedijos karališkajame balete. Jame pradėjo dirbti kordebalete. Po kurio laiko pasirodė soliniuose bei kai kuriuose vedančiosios balerinos vaidmenyse. 2005–2010 m. Švedijos karališkojo baleto teatro primabalerina. 2010–2015 m. Olandijos nacionalinio baleto teatro primabalerina. Nuo 2015 m. liepos 20 d. – Kanados nacionalinės baleto trupės narė. 2017–2018 m. sezono Anglijos nacionalinio baleto pagrindinė solistė.
Loizachas
Loizachas yra 114 km ilgio. Ištakos netoli Ehrvardo savivaldybės, Tirolio žemėje. Teka pro Garmišą-Partenkircheną, įteka į Kochelzės ežerą. Volfratshauzene įteka į Izarą.
Jurgita Dronina
Biografija
2015 m. Lietuvos baleto 90-mečio proga Lietuvos nacionaliniame operos ir baleto teatre surengė išskirtinį Gala koncertą, pakviesdama pasaulines baleto žvaigždes. Tai buvo artistės dovana Lietuvos publikai. 2018 m. vasario 2 d. LNOBT šoko Adolphe‘o Adamo balete „ŽIZEL“ (Scenos partneris kubiečių kilmės šokėjas Alejandro Virelles, Bavarijos valstybinio baleto trupės solistu).
Pirmasis šokio mokytojas – choreografas Elegijus Bukaitis. Pirmosios baleto mokytojos – Irena Kalvaitytė-Požerienė ir Jolanta Vymerytė-Grincevičienė. Pirmąsias didžiąsias partijas padėjo parengti Natalija Makarova (Švedijos karališkasis baleto teatras). Amsterdame dirbo su pedagogu Guillaume Graffin.
Specialiai jai partijas šiuolaikiniuose baletuose sukūrė Mauro Bigonzetti, Christian Spuck, Patrice Bart, Hans van Manen, Rudi van Dantzig, Krzysztof Pastor.
Šeima
Šeima. Sutuoktinis Serguei Endinian – armėnų kilmės Kanadoje užaugęs baleto solistas, fotomenininkas, vadybininkas, verslininkas. 2013 m. gimė sūnus. Šeima gyvena Toronte (Kanada). J. Dronina yra pasakiusi, kad sprendimą apsigyventi Kanadoje nulėmė noras išlaikyti gerą balansą tarp klasikinių ir naujų kūrinių, o Torontas, kuriame įsikūręs Kanados nacionalis baletas, pasirodė tam tinkamiausia vieta.
Ignotas Gelgaudas
Ignotas Gelgaudas (? – 1807 m. birželio 13 d.) – LDK karinis veikėjas. Lietuvos didysis sargybinis 1789–1793 metais, Varšuvos kunigaikštystės armijos divizijos generolas. Vienas iš 1794 metų sukilimo vadų.
Biografija
Lietuvos bajorų Gelgaudų giminės atstovas, herbo „Dzialoša“ savininkas. Žemaitijos seniūno Antano Gelgaudo (1720–1797) vyresnysis sūnus nuo antros santuokos su Karolina Teodora Oskierka.
1794 metais Ignotas Gelgaudas buvo sąmokslo ir pasiruošimo Kosciuškos sukilimui Lietuvos Didžiojoje Kunigaikštystėje dalyvis. 1794 metų balandžio 24 d. jis buvo išrinktas į Lietuvos tautinę aukščiausiąją tarybą. Turėdamas generolo-leitenanto laipsnį, sukilimo metu dalyvavo kariniuose veiksmuose, nors ir buvo Tarybos narys.
Po Trečio ATR padalijimo Ignotas Gelgaudas iškvietė į dvikovą buvusį Rusijos imperatorės Jekaterinos II favoritą, grafą Platoną Zubovą, kuris tada buvo Varšuvoje.
Karinės kampanijos metu 1806 metais prancūzų maršalas Joachimas Miuratas įpareigojo jam Varšuvos departamente karių organizaciją. 1807 metų kovo 13 d. jis pradėjo vadovauti divizijai po Jono Henriko Dombrovskio sužeidimo, ir vadovavo Gdansko apgultyje. Mirė nuo karo sunkumų ir žaizdų.
Ignotas Gelgaudas buvo apdovanotas Baltojo erelio ordinu (1792), Švento Stanislovo ordinu (1792) ir Garbingo legiono kryžiumi (1807).
Totorių sąsiauris
300px|miniatiūra|dešinėje|Totorių sąsiauris Totorių sąsiauris  – sąsiauris tarp Eurazijos žemyno ir Sachalino salos. Per Nevelskio sąsiaurį, Amūro limaną ir Sachalino įlanką jungia Ochotsko jūrą ir Japonijos jūrą.
Fizinė geografinė charakteristika
Ilgis 663 km, plotis pietinėje dalyje iki 324 km, šiaurinėje dalyje – iki 40 km, siauriausioje vietoje (Nevelskio sąsiauris) – 7,3 km. Sekliausia vieta farvateryje – 8 m.
Totorių sąsiauris yra šalčiausia Japonijos jūros dalis. Žiemą čia susidaro ir laikosi virš 90 % Japonijos jūros ledo. Pagal daugiamečių stebėjimų duomenis pietinėje dalyje ledų laikotarpis trunka 40–80 d., o šiaurinėje dalyje – 140–170 d. Ledo storis gali siekti 1,5 m.
Projektai
Stalino valdymo metais buvo pradėta realizuoti Sachalino geležinkelio tunelio idėją, tačiau projektas liko nepabaigtas. Buvo kurtas ir projektas sujungti žemyną su Sachalinu damba, kuri turėjo susilpninti šaltosios Primorės srovės įtaką ir pagerinti Primorės krašto rytų klimatą.
Sardinijos lira
Sardinijos lira – buvusi Sardinijos karalystės valiuta, buvusi apyvartoje nuo 1816 m. rugpjūčio 6 d. iki 1861 m. kovo 17 d. Jos 1⁄100 vadinosi čentezimas. Sardinijos lira buvo lygi Prancūzijos frankui (4,5 g sidabro).
Totorių sąsiauris
Projektai
1968 m. pradėta statyti Vostočno uostą neužšąlančiame Vrangelio užutėkyje, ir projektas buvo atidėtas.
Sardinijos lira
Sardinijos lira pakeitė Prancūzijos franką, kuris 1801 m. pakeitė Pjemonto skudą. Vėliau Sardinijos lirą pakeitė Italijos lira.
Totorių sąsiauris
Etimologija
thumb|300px|right|Totorių sąsiauris buvo žinomas ir kaip Tartarijos įlanka (Gulf of Tartary; 1851 m. žemėlapis). X–XVIII a. žodžiu tartars daugelyje Europos kalbų vadino ne tik totorius (Kazanės, Krymo ar Sibiro), bet ir daug kitų tiurkiškų Eurazijos tautų, gyvenusių ne tik prie Juodosios jūros ir į vakarus nuo Uralo kalnų, bet ir rytus nuo Uralo iki Sachalino, Kurilų ir Kamčiatkos.
Sardinijos lira
Monetos
1816 m. Sardinijos karalius Viktoras Emanuelis I išleido sidabrinę 5 lirų ir auksinę 20 lirų monetas. Vėliau jis išleido auksinę 80 lirų monetą.
Sardinijos karalius Karlas Feliksas 1821 m. išleido 40 lirų, o 1822 m. – 80 lirų auksines monetas. 1823 m. buvo išleistos sidabrinės 50 čentezimų, 1 ir 2 lirų monetos, o 1826 m. – varinės 1,3 ir 5 čentezimų monetos, 1829 m. – sidabrinės 25 čentezmimų monetos.
Karlas Albertas išleido naujas auksines 10, 50 ir 100 lirų monetas 1832 m., o Viktoras Emanuelis II toliau leido lirų monetas.
Ant kiekvienos monetos monarchas buvo lotyniškai pavadintas averse „Sardinijos, Kipro ir Jeruzalės karalius Dievo valia“, reverse – „Savojos, Genujos ir Montferato hercogas, Savojos kunigaikštis ir t. t.“
Skėtrioji briedragė
Skėtrioji briedragė (Evernia divaricata) – kežinių šeimos (Parmeliaceae) kerpių rūšis. Paplitusi daugiausia Europoje, Šiaurės Amerikoje, Sibire.
Gniužulas krūmiškas, menantis barzdą, minkštas, karantis, žalsvas, 8–40 cm ilgio. Auga ant spygliuočių, rečiau lapuočių medžių žievės (kamienų bei šakų).
Lietuvoje ši kerpė reta, įrašyta į Raudonąją knygą. Auga Punios šile.
Mazgas (reikšmės)
Žodis mazgas gali reikšti:
Taip pat:
Kretuonių pirmasis ąžuolas
Kretuonių pirmasis ąžuolas – sunykęs išskirtinis ąžuolas, gamtos paveldo objektas, esantis Švenčionių rajone, Švenčionėlių seniūnijoje, Kretuonių kaime. Išlikęs kamieno fragmentas stūkso kaimo pagrindinės gatvės pusiaukelėje.
Paminklinis medis buvo paskelbtas saugomu 1960 m. Išbrauktas iš saugomų objektų sąrašo LR aplinkos ministro 2016 m. vasario 8 d. įsakymu Nr. D1-88.
Ąžuolas buvo nuodijamas, nudžiūvo, po to buvo drastiškai apgenėtas – nupjautos visos kamieninės šakos.
Cleo (dainininkė)
Joana Klepko (g. 1983 m. birželio 25 d. Ščecine), žinoma sceniniu vardu Cleo – lenkų dainininkė. Su Donatan atstovavo Lenkijai 2014 m. Eurovizijoje Kopenhagoje, Danijoje. Joje atliko dainą „My Słowianie“.
Biografija
Ji yra Varšuvos universiteto gamtos mokslų absolventė.
2011 m. dalyvavo lenkų talentų šou „X Factor“. Nuo 2013 m. dirba su Donatan.
2014 m. vasario 25 d. TVP pokalbių šou „Świat się kręci“ buvo paskelbta, kad Cleo su Donatan ir kūrybos daina „My Słowianie“ atstovos Lenkijai 2014 m. „Eurovizijoje“, vyksiančioje Kopenhagoje, Danijoje. Jiedu finale surinko 72 taškus ir užėmė 14-ąją vietą.
Dave (reperis)
Deividas Orobosa Omoredži (David Orobosa Omoregie, g. 1998 m. birželio 5 d.), geriau žinomas savo sceniniu slapyvardžiu Santan Dave arba tiesiog Dave – anglų reperis ir dainų autorius iš Londono, žinomas dėl gilių socialinių temų savo dainų žodžiuose. Debiutinį EP „Six Paths“ išleido 2016 m. rugsėjį Debiutinis atlikėjo albumas „Psychodrama“ išleistas 2019 m. kovą ir 2020 m. „Brit Awards“ apdovanojimuose laimėjo metų albumo kategorijoje, taip pat buvo apdovanotas „Mercury Prize“ apdovanojimu. 2023 m. duomenimis, Dave yra išleidęs du studijinius albumus, iš kurių naujausiasis, „We're All Alone in This Together“, išleistas 2021 m. liepą.
Hernán Pérez
Hernanas Arsenijus Peresas Gonsalesas (Hernán Arsenio Pérez González; g. 1989 m. vasario 25 d.) – Paragvajaus futbolininkas, rungtyniaujantis dešiniojo saugo pozicijoje. Ispanijos klubo „Villarreal CF“ žaidėjas.
Peresas rungtyniavo kelete Paragvajaus jaunimo komandų, o profesionaliai debiutavo 2007 m. „Tacuary“ klube. 2008 m. žaidėją įsigijo vienas šalies grandų „Club Libertad“, tačiau netrukus jį nupirko ispanų „Villarreal“.
Peresas su Paragvajaus U-20 rinktine dalyvavo 2009 m. Pietų Amerikos čempionate, ten įmušė 5 įvarčius per 7 varžybas. 2010 m. žaidėjas debiutavo nacionalinėje rinktinėje.
Miguel Ángel Moyà
2014 m. už 3 milijonus eurus, jį iš Getafe CF nusipirko Atlético Madrid. Migelis Moja yra atsarginis vartininkas, o pagrindinis – Jan Oblak.
Į nacionalinę rinktinę kviestas nebuvo.
Jonas Dagys (1977)
Jonas Dagys (1977 m. gruodžio 4 d. Vilniuje) – filosofijos mokslų daktaras, visuomenininkas, teniso teisėjas.
Biografija
Mokėsi Vilniaus 23-ojoje vidurinėje mokykloje. Baigė filosofijos bakalauro ir magistrantūros studijas Vilniaus universitete. Vidurio Europos universitete (CEU) įgijo filosofijos magistro laipsnį (MPhil).
2006 m. mokslininkas Vilniaus universitete apgynė daktaro disertaciją ir nuo to laiko dirba VU Filosofijos istorijos ir analitinės filosofijos katedroje (anksčiau žinoma kaip Filosofijos istorijos ir logikos katedra). 2018-2023 m. dirbo VU Filosofijos instituto direktoriumi. 2023 m. Jonas Dagys pradėjo eiti VU Filosofijos fakulteto dekano pareigas.
Be akademinio darbo, Jonas Dagys taip pat dalyvauja įvairiose filosofinėse organizacijose ir veiklose. Kelis metus iš eilės yra buvęs kelių Lietuvos filosofinių asociacijų (ir kitų organizacijų) komisijų narys. Nuo 2013 m. Jonas Dagys tapo Lietuvos filosofų draugijos valdybos nariu, o 2016-2019 m. laikotarpyje buvo šios draugijos viceprezidentas.
Jonas Dagys yra pirmasis Lietuvoje Tarptautinės teniso federacijos (angl. International Tennis Federation, ITF) teisėjas (1997 – Baltasis, 2003 – Bronzinis, 2010 – Sidabrinis tarptautinės teniso federacijos ženkleliai). Teisėjavo tarptautiniuose teniso turnyruose Lietuvoje - Lietuvos Respublikos Prezidento taurės, Vito Gerulaičio atminimo turnyruose, taip pat tarptautiniuose turnyruose užsienyje - Wimbledono, Švedijos čempionato, Sankt Peterburgo, Stokholmo ATP serijos turnyruose, taip pat Daviso taurės susitikimuose Lietuvoje, Latvijoje ir Ukrainoje.
2003-2018 m. laikotarpyje Jonas Dagys buvo Lietuvos teniso sąjungos valdybos narys ir teisėjų kolegijos pirmininkas, o 2018 m. tapo šios sąjungos viceprezidentu.
Mokslinė veikla
Vilniaus universiteto filosofas Jonas Dagys yra dirbęs vizituojančiu profesoriumi užsienio universitetuose, įskaitant Konštantína Filozofa v Nitre universitetą pietvakarių Slovakijoje.
Mokslininkas priklauso tiek profesinėms asociacijoms, tiek Lietuvos ir užsienio redakcinėms mokslinių žurnalų kolegijoms, tokioms kaip: žurnalas Problemos (nuo 2009); žurnalas Philosophica Critica (nuo 2015).
Jonas Dagys yra paskelbęs mokslinių straipsnių ir knygų įvairiomis filosofinėmis temomis. Vieni svarbiausių jo darbų: „Representing Buridan’s divided modal propositions in firstorder logic“, „Frege's „reikšmė““ , „Analitinė kalbos ir mokslo filosofija Lietuvoje“.
LKL žvaigždžių diena (2010)
thumb|100px|2010 m. "Fastum" LKL žvaigždžių dienos logotipas 2010 m. "Fastum" LKL žvaigždžių diena - 2010 m. kovo 20 d. įvykusi stipriausios Lietuvos krepšinio lygos LKL šventė.
Žvaigždžių dienoje žaidėjai varžėsi dėl LKL snaiperio, Oro karaliaus titulų bei Visų Žvaigždžių rungtynėse. Taip pat įtraukta nauja rungtis - Įgūdžių slalomas. Krepšininkai šioje rungtyje varžosi dėl universaliausio ir profesionaliausio krepšininko titulo.
LKL snaiperis
Pirmasis etapas:
Donatas Zavackas ("Lietuvos rytas") - 17 taškų Martynas Gecevičius ("Lietuvos rytas") - 19 taškų Adas Juškevičius ("Žalgiris") - 20 taškų Derrickas Low ("Šiauliai") - 19 taškų Jonas Elvikis ("Juventus") - 10 taškų Julius Žurna ("Neptūnas") - 11 taškų Gytis Andrijauskas ("Nevėžis") - 18 taškų Laimonas Lukoševičius ("Techasas") - 10 taškų Vytautas Nedzinskas ("Sūduva") - 15 taškų Eimantas Bendžius ("Perlas") - 22 taškai Virginijus Sirvydis ("Sakalai") - 17 taškų Andrius Aleksandrovas ("Alytus") - 19 taškų Giedrius Kurtinaitis ("Aisčiai") - 13 taškų Darius Gvezdauskas ("Nevėžis") - 11 taškų
Antrasis etapas:
Eimantas Bendžius ("Perlas") - 15 taškų Adas Juškevičius ("Žalgiris") - 17 taškų Derrickas Low ("Šiauliai") - 24 taškai Andrius Aleksandrovas ("Alytus") - 15 taškų
Finalas:
Derrickas Low ("Šiauliai") - 22 taškai Adas Juškevičius ("Žalgiris") - 21 taškas
Įgūdžių slalomas
Igoris Miloševičius ("Lietuvos rytas") - 29s Šarūnas Vasiliauskas ("Žalgiris") - 34s Augustas Pečiukevičius ("Aisčiai") - 31s Paulius Kleiza ("Alytus") - 34s Nikolozas Vašakidzė ("Juventus") - 44s Mindaugas Girdžiūnas ("Neptūnas") - 31s Gediminas Butkus ("Nevėžis") - 36s Aidas Viskontas ("Perlas") - 37s Gytis Andrijauskas ("Rūdupis") - 27s Laurynas Samėnas ("Sakalai") - 31s Aurimas Birgelis ("Sūduva") - 28s Deividas Gailius ("Šiauliai") - 34s Tadas Buinauskas ("Techasas") - 29s
Ereliai - Vilkai
Vilkų (žaidėjų nuo 23 m.) ir Erelių (žaidėjų iki 23 m.) susitikimą rezultatu 109:104 (34:23, 26:31, 27:33, 22:17) laimėjo Vilkų komanda. Iš jau 5 kartus vykusių jų susitikimų, tai jau ketvirtoji Vilkų pergalė.
Anglijos futbolo varžybos 2013–2014 m.
Anglijos futbolo varžybos 2013–2014 m.
LKL žvaigždžių diena (2010)
Oro karalius
Finalas:
Raimundas Danys ("Sūduva") - 50 balų, 16 balų, 45 balai, 45 balai Vaidotas Volkus ("Techasas") - 13 balų, 50 balų, 43 balai, 43 balai Aronas Baynesas ("Lietuvos rytas") - 47 balai, 50 balų, 46 balai, 45 balai
Anglijos futbolo varžybos 2013–2014 m.
Finalo rungtynės
-
Žvynuotoji meškapėdė
Žvynuotoji meškapėdė (Peltigera lepidophora) – meškapėdinių šeimos (Peltigeraceae) kerpių rūšis. Paplitusi daugiausia Europoje, Šiaurės Amerikoje, Sibire.
Gniužulas balkšvas arba tamsiai rudas, sudarytas iš apskritų bei įgaubtų skilčių, kurių skersmuo 0,5–1 cm. Auga ant atviros dirvos, pvz., pakelėse, ant miško takelių.
Lietuvoje ši kerpė reta, įrašyta į Raudonąją knygą. Auga Dzūkijos nacionaliniame parke.
Strulių liepa
Strulių liepa – išskirtinė liepa, botaninis gamtos paveldo objektas. Auga Skuodo seniūnijoje, Kulų II kaime (Luknių g. 11), 400 m į šiaurės vakarus nuo kelio, pusiaukelėje tarp Skuodo ir Luknių. Pasiekiama vieškeliu, iš kairės pravažiavus vienkiemį, už kurio driekiasi dirbami laukai.
Liepa paskelbta Skuodo rajono savivaldybės saugomu medžiu 2019 m. Nurodoma rūšis – mažalapė liepa (Tilia cordata Mill.), medžio aukštis nenurodomas, kamieno apimtis 3,51 m.
Šios liepos augimo vieta žymi buvusį Strulių vienkiemį (ūkį). Anksčiai tai buvusi gana didelė sodyba. Iki sovietmečiu vykdytos melioracijos čia dar buvo likę trobesių pamatų, didelis sodas, du tvenkiniai, perskirti kelių metrų sausumos juosta. Po melioracijos čia išliko liepa.
Vaitkuškio valsčius
Vaitkuškio valsčius – buvęs administracinis-teritorinis vienetas dabartinėje rytų Lietuvos teritorijoje. Centras – Vaitkuškis.
Akmuo Ehalkivi
miniatiūra|250px|right|Ehalkivi
Vaitkuškio valsčius
Istorija
Valsčius įkurtas XIX a. Kauno gubernijoje, gyvavo iki I pasaulinio karo. Po karo jo vietoje atsirado Pabaisko valsčius.
Akmuo Ehalkivi
Ehalkivi (Ehakivi, Linnukivi, Veljastekivi) – didžiausias akmuo Estijoje, slūgsantis Suomijos įlankos Letipea kyšulio pakrantėje, šiaurės Estijoje, Vakarų Viru apskrityje, į šiaurės rytus nuo Kundos. Kartu tai ir didžiausias riedulys Šiaurės Europos ledynmečio zonoje.
Akmens Ehalkivi aukštis 7,6 m, apimtis 49,6 m, tūris 930 m³, masė apie 2500 t, sudaranti uoliena pegmatitas.
Svetlana Justickaja
Tėvas – Viktoras Justickis, kriminologas, teisės psichologas.
Akmuo Ehalkivi
Estijos didžiausi rieduliai
Estija pasižymi ypač didelių riedulių, ledynmečiu atneštų iš Skandinavijos, gausa. Didžioji dalis daugiau kaip 30 m apimties Šiaurės Europos riedulių aptinkami Estijoje. Čia žinomi 62 tokio dydžio akmenys. Jie dar iki šalies įjungimo į SSRS buvo laikomi nacionalinio pasididžiavimo objektais. Šiuo metu yra suregistruoti ir saugomi valstybės.
Svetlana Justickaja
Biografija
Svetlana Justickaja 1990 m. baigė Vilniaus 12-ąją vidurinę mokyklą, 1997 m. – studijas Lietuvos teisės akademijoje, magistrė. 2002 m. balandžio 27 d. Lietuvos teisės universitete apgynė socialinių mokslų teisės krypties daktaro disertaciją (eksternu) tema „Baudžiamosios justicijos poveikis nepilnamečio asmenybei (kardomojo kalinimo tyrimo pavyzdžiu)“, socialinių mokslų (teisės krypties) daktarė.
Akmuo Ehalkivi
Estijos didžiausi rieduliai
Kai kurie milžinai randami jūroje, tarp jų ir prie Osmusaro salos, turintys apie 100 m skersmenį. Manoma, kad Osmusaro riedulius ledynai išstūmė iš Neugrundžio kraterio.
Svetlana Justickaja
Biografija
Nuo 1997 m. iki 1998 m. LR vidaus reikalų ministerijos Policijos reformos ir tyrimų centro darbuotoja, nuo 2000 m. Teisės instituto (TI) Kriminologinių tyrimų skyriaus Vaikų ir jaunimo teisės sektoriaus specialistė, mokslo darbuotoja, TI Kriminologinių tyrimų skyriaus vedėja, vyresnioji mokslo darbuotoja. Pagrindinės mokslinių interesų kryptys – kriminologija, nusikaltimų prevencija, nepilnamečių justicija.
Nuo 2003 m. spalio 22 d. darbo grupės Nepilnamečių justicijos programos projektui parengti narė, nuo 2003 m. vasario 21 d. koordinavimo komisijos Nacionalinės programos prieš vaikų komercinį seksualinį išnaudojimą ir seksualinę prievartą vykdymui narė , Projekto „Tarpkryptinės plečiamosios kriminologijos Vilniaus universitete“ vykdytoja.
SunStroke Project
SunStroke Project – Moldovos muzikos grupė, kurią sudaro Sergejus Jalovitskis (vokalas), Antonas Ragoza (smuikininkas ir kompozitorius) ir Sergejus Stepanovas (saksofonistas). Geriausiai žinomi dėl dalyvavimo Eurovizijoje 2010 metais.
2009 m. grupė dalyvavo Moldovos Eurovizijos atrankoje su daina „No Crime“ ir jame užėmė trečią vietą.
Herentals College FC
Herentals College FC – Zimbabvės futbolo klubas iš Hararės, rungtyniaujantis aukščiausioje lygoje, vadinamoje Zimbabwe Premier Soccer League. Namų rungtynes žaidžia „Nacionaliniame“ stadione, talpinančiame 60 tūkst. žiūrovų.
Istorija
Nuo 2018 m. rungtyniavo Zimbabwe Premier Soccer League (Zimbabvės aukščiausioje lygoje).
Debiutiniame sezone užėmė šeštą vietą.
Katja Wienerroither
Katia Vyneroiter (g. 2002 m. sausio 3 d.) – Austrijos futbolininkė, rungtyniaujanti Austrijos rinktinėje.
Herentals College FC
Sudėtis
Atnaujinta: 2022 m. gruodžio 10 d.
Katja Wienerroither
Karjera
Nuo 2016 m. atstovavo USC Eugendorf. Nuo 2017 m. – FC Bergheim.
2020–2021 m. sezone rungtyniavo SK Sturm Graz (Austrija).
Nuo 2021 m. sezono atstovavo Grasshopper Club (Šveicarija).
Rinktinė
Į nacionalinę rintinę kviesta nuo 2020 m., o debiutavo joje 2020 m. kovo 6 d. rungtynėse prieš Šveicariją.
2021 m. rugsėjo 17 d. rungtynėse prieš Latviją pasižymėjo pelnydama du įvarčius. Austrės sutriuškino latves rezultatu 8-1.
Virbališkių valsčius
Virbališkių valsčius – buvęs administracinis-teritorinis vienetas dabartinės šiaurės Lietuvos teritorijoje. Centras – Virbališkiai, kurį laiką – Kauniškis.