cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Francisco Goya
Vėlyvasis gyvenimas
1819 m., norėdamas nuo visų atsiriboti, Goja nusipirko namą kaime prie Mansanarės upės netoli Madrido. Čia gyvendamas jis sukūrė taip vadinamuosius „Juoduosius paveikslus“, kurie išsiskyrė savo grotesku, vaiduokliškų siluetų vaizdavimu, atspindėjo dailininko baimę išprotėti bei jo požiūrį į žmoniją. Kai kurie iš paveikslų, pvz., „Saturnas, ryjantis savo vaiką“, buvo nutapyti tiesiai ant sienų svetainėje ir valgomajame.
1820 m. Ispanijoje kilo Kadiso maištas ir Ferdinandas VII buvo priverstas įtvirtinti konstitucinę monarchiją. 1823 m. Prancūzijos karalius Liudvikas XVIII pasiuntė kariuomenę į Ispaniją, kuri atstatė Ferdinando VII absoliutinę valdžią. 1824 m. Goja, pasiteisinęs būtinu sveikatos taisymu, išvyko iš Ispanijos į Prancūziją, aplankė Paryžių ir apsistojo Bordo, kuriame gyveno keletas Ispanijos Švietimo ištremtų veikėjų. 1826 m. trumpam keliavo į Ispaniją, kad paprašytų Ferdinando VII atleisti jį iš pareigų, bet išlaikyti buvusį užmokestį. Ferdinandas VII su tuo sutiko. Goja grįžo į Bordo, kur ir mirė 1828 m. balandžio 16 d. Ten buvo palaidotas. 1919 m. dailininko palaikai buvo perkelti į Karališkąją Šv. Antano iš Floridos koplyčią Madride.
Kūryba
thumb|right|200px|„Kiemas su bepročiais“, 1794 m. Goja tapė Ispanijos karališkosios šeimos portretus, tarp jų karalių Karolį IV ir Ferdinandą VII. Jo kūrybos temos varijavo nuo linksmų švenčių piešinių gobelenams iki karo vaizdų tapyboje. Tapybos temų kitimas atspindėjo vis niūresnį Gojos charakterį su amžiumi. Gyvenimo pabaigoje jis nuo visų atsiskyrė ir ėmė tapyti tamsius paveikslus, pilnus beprotybės, įniršio, fantazijos. Tikriausai tam darė įtaką liga, kuria jis sirgti pradėjo 1792 m.
Macha
Du iš vienų garsiausių Gojos paveikslų yra „Nuoga Macha“ (isp. La maja desnuda) ir „Apsirengusi Macha“ (isp. La maja vestida). Juose vaizduojama ta pati moteris, gulinti tokia pačia poza. Paveikslai skiriasi tik tuo, kad viename jų moteris pavaizduota nuoga, kitame − apsirengusi. Paveiksluose nėra alegorinių ar mitologinių užuominų, todėl „Nuoga Macha“, pasak XX a. meno istoriko Fred Lich, yra „pirmas visiškai pasaulietinis tikro dydžio moters aktas Vakarų mene“.
Tikroji Machos asmenybė tiksliai nežinoma. Labiausiai paplitusiomis nuomonėmis tai yra Albos hercogienė María Cayetana de Silva, su kuria Goja, manoma, turėjo romaną, arba Pepita Tudó, Manuel de Godoy meilužė. Nei viena šių teorijų nebuvo patvirtinta, nutapytai moteriai Goja tikriausiai suteikė skirtingų žmonių bruožų.
Šie paveikslai niekuomet nebuvo eksponuojami viešai, kol Goja dar buvo gyvas. Jų privačiu užsakovu tikriausiai buvo Manuel de Godoy, Ispanijos ministras pirmininkas bei karalienės Marijos Luizos favoritas. 1808 m. Godoy prarado savo galią ir jo turtą konfiskavo Ferdinandas VII. 1813 m. Ispanijos inkvizicija konfiskavo abu paveikslus kaip nešvankius. Vėliau, 1836 m. grąžino juos San Fernando vaizduojamosios dailės akademijai.
Tamsusis periodas
Baigdamas šį paveikslą, Goja pats buvo atsidūręs ties fizinio ir psichinio išsekimo riba. Vienas amžininkas sakė, kad „kurtumas ir triukšmas galvoje negerėja, tačiau jis ėmė geriau regėti“. Goja toliau tapė tamsius paveikslus, kuriuos užbaigė „Juodųjų paveikslų“ serija ir kūriniu „Saturnas, ryjantis savo vaiką“.
„Kapričai“
1799 m. Goja išleido aštuoniasdešimties graviūrų seriją, pavadinimu „Kapričai“ (isp. Los caprichos), kurie, pasak dailininko, vaizdavo „nesuskaičiuojamas silpnybes ir kvailystes, kurias galima atrasti bet kurioje civilizuotoje visuomenėje“. Gojos darbuose pavaizduotos niūrios vizijos dalinai paaiškinamos šia antrašte: „Proto miegas pažadina pabaisas“ (isp. El sueño de la razón produce monstruos). Vis dėlto, šios graviūros nėra labai niūrios ir jose dažnai galima pastebėti satyrinį Gojos humorą. Jis išjuokia įvairias silpnybes – tiek vyraujančius preitarus, valdančiosios klasės menką išprusimą ir nesavarankiškumą, mokytojų ydas, vedybines klaidas ir racionaus mąstymo nykimą.
„Juodieji paveikslai“ ir „Karo negandos“
thumb|right|140px| „[[Saturnas, ryjantis savo vaiką“ (isp. Saturno devorando a su hijo), Prado muziejus]] 1819 m. Goja nusipirko namą, pavadinimu „Kurčiojo namai“ (isp. Quinta del Sordo), kur ant drobių ir ant sienų, nutapė daug neįprastų paveikslų. Vienas garsiausių – „Saturnas, ryjantis savo vaiką“ (isp. Saturno devorando a su hijo). Paveikslas vaizduoja graikų-romėnų mitologinį siužetą apie dievą Saturną, ėdantį savo vaiką. Šio paveikslo prasmė aiškinama kaip užuomina į Ispaniją draskančius pilietinius neramumus. Taip pat jis, pasak Fred Lich, yra „esmingiausias, norint suprasti žmogaus būseną moderniais laikais, taip pat, kaip Mikelandželo ištapytos Siksto koplyčios lubos būtinos, norint suprasti XVI a. esmę“.
Šis paveikslas su Saturnu yra vienas iš keturiolikos, priklausančių taip vadinamųjų „Juodųjų paveikslų“ serijai. Po Gojos mirties šie paveikslai buvo perkelti nuo sienų ant drobės ir išliko kaip vieni geriausių kūrinių, atspindinčių jo gyvenimo pabaigą, kai dailininkas jau buvo beveik kurčias. Visi šie darbai saugomi Prado muziejuje Madride.
Po 1810 m. Goja sukūrė 85 ofortų grafikos seriją, pavadinimu „Karo negandos“ (isp. Los desastres de la guerra), vaizduojančių scenas iš Prancūzijos-Ispanijos karo. Šie darbai yra neįprastai keliantys nerimą, kartais klaikiai atvaizduoja karo lauko siaubą. Jie nebuvo parodyti viešai iki 1863 m., kai po Gojos mirties buvo praėję trisdešimt penkeri metai.
Įtaka
Gojos kūryba padarė didelę įtaką vėlesnėms kūrėjų kartoms. Jis laikomas pirmuoju iš naujųjų, moderniųjų dailininkų Europos meno istorijoje ir kartu paprastai įvardijamas paskutiniu iš senųjų meistrų.
Enrique Granados sukūrė siuitą pianinui (1911 m.), o vėliau ir operą (1916 m.), kurias abi pavadino „Goyescas“, nes jos buvo įkvėptos garsiojo dailininko darbų. Mario Castel Nuovo Tedesco pagal Kapričus parašė dvidešimt keturias dainas klasikinei gitarai, o Gian Carlo Menotti – operą „Goya“ (1986 m.). 1988 m. amierikiečių muzikinio teatro kompozitorius Maury Yeston išleido miuziklą „Goya: A Life In Song“. Taip pat dailininkas įkvėpė Michael Nyman operą „Facing Goya“ (2000 m.) ir yra pagrindinis personažas Clive Barker pjesėje „Colossus“ (1995 m.) ir Antonio Buero Vallejo pjesėje „El sueño de la razón“ (1970 m.).
„Candle Hat“, Billy Collins poema, pirmą kartą publikuota 1998 m. rinkinyje „Picnic, Lightning“ yra apie Gojos paveikslą „Autoportretas studijoje“.
Gardamo šv. Roko bažnyčia
Istorija
Gardamo koplyčia minima 1636 ir 1688 m. Kvėdarnos seniūno Paco rūpesčiu 1706 m. pastatyta bažnyčia. Ji buvo Žemaičių Naumiesčio parapijos filija. 1806 m. bažnyčioje nebuvo liturginių reikmenų, suolų. 1908–1910 m. veikė „Saulės“ draugijos pradžios mokykla. 1911 m. perstatytas bažnyčios bokštas.
1913 m. balandžio 25 d. bažnyčia sudegė. Pastatyta laikina koplyčia. 1922 m. pradėta vežti akmenis bažnyčiai statyti. Mūryti pradėta 1929 m. Valstybė skyrė 10000 litų pašalpą. Klebono Stasio Ignatavičiaus rūpesčiu pastatyta bažnyčia. 1932 m. rugsėjo 25 d. pašventinta, įkurta parapija.
Architektūra
Bažnyčia stačiakampio plano, vienabokštė, su apside. Šventoriaus tvora plytų mūro. 2002 m. bažnyčios bokšte fasadinėje pusėje įmontuotas laikrodis. Jo ciferblatas naktį šviečia.
Kartėnai
Kartėnai – kaimas Ukmergės rajono savivaldybėje, 4 km į vakarus nuo Liaušių, prie kelio. Į pietus nuo kaimo auga Mašnių miškas.
Marijampolis (Paberžė)
Marijampolis – kaimas Vilniaus rajono savivaldybėje, 3 km nuo Paberžės.
Langkofelio grupė
thumb|330px|Langkofelio grupė iš rytinės pusės thumb|330px|Langkofelio grupė su itališkais kalnų pavadinimais Langkofelio grupė – kalnų grupė vakariniuose Dolomituose.
Ji yra tarp Griodnerio slėnio (šiaurėje) ir Fasos slėnio (pietuose), tarp Selos grupės (rytuose) ir Rozengarteno (vakaruose). Šiaurės vakaruose nuo Langkofelio yra Zeizerio Almas. Grupė pavadinta pagal jos aukščiausią viršūnę Langkofelį (3181 m).
Langkofelio grupės viršūnės sudaro lanką, kuris atsiveria tik į šiaurės vakarus. Šio lanko viduryje nėra jokios viršūnės, taigi grupė turi lyg ir „vidinį kiemą“. Tokia kalnų konfigūracija susidarė ankstyvajame triase (prieš 230 mln. metų), kai šioje vietoje buvo tropinės jūros koralinis rifas, kurio išorinė pusė buvo sudaryta iš kietesnės klinties, o vidinės uolienos buvo minkštesnės ir iškilus kalnams greitai buvo išplautos.
Vasarą keltuvu galima pasikelti iš Selos perėjos iki Langkofelio papėdėje esančios Rifugio Demetz. Iš čia takais galima apeiti tiek Langkofelį (pro Langkofelio kalnų trobelę, Konfinbiodeną ir Rifugio Comici), tiek Platkofelį (pro Langkofelio kalnų trobelę, Platkofelio kalnų trobelę ir Frydricho Augusto keliu). Į Platkofelį galima užlipti iš Langkofelkaro Oskaro Šusterio taku (įrengti apsauginiai trosai), taip pat iš Paltkofelio kalnų trobelės per stačią vakarinę keterą (be apsauginių trosų).
Žiemą aplink Langkofelio grupės kalnus yra daugybė slidinėjimo trasų.
Stokportas
Stokportas – miestas vidurio Anglijoje, į pietryčius nuo Mančesterio (priklauso jo aglomeracijai). Įsikūręs prie Teimo ir Goito upių (Mersio intakai). 2020 m. buvo 294 197 gyventojai.
Išvystyta mašinų, siuvimo, tekstilės, maisto pramonė. Yra kepurių muziejus, miesto istorijos muziejus, rotušė, kolegija, Vernono parkas, Šv. Elžbietos ir Šv. Marijos bažnyčios.
Istorija
Istoriniuose šaltiniuose Stokportas pirmą kartą paminėtas 1172 m. Miesto teisės nuo 1220 m.
Naniškės (reikšmės)
Naniškėmis vadinami kaimai:
Bonos universitetas
Bonos universitetas, nuo 1818 m. Reino Frydricho Vilhelmo universitetas  – vienas iš didesnių Vokietijos universitetų; įsikūręs buvusioje Vokietijos sostinėje - Bonoje, miesto centre, pagrindinis pastatas - netoli miesto rotušės. Universitete studijuoja 28 000 studentų, iš jų 3600 iš daugiau, kaip 130 užsienio šalių, joje dirba apie 6552 darbuotojai, iš jų - 513 profesoriai; metinis biudžetas - 309 mln. eurų (2008 m.). thumb|320px|Bonos universitetas
Istorija
|thumb|right|Bonos universiteto steigėjas 1777 m. buvo įsteigta Kelno kurfiurstystės Bonos akademija, joje veikė 4 fakultetai: Teologijos, Teisės, Medicinos ir Pasaulietinių mokslų. 1784 m. Vokietijos imperatorius Joseph II (gyvendamas Vienoje) suteikė akademijai teisę suteikti Visoje Šventojoje Romos Imperijoje pripažįstamus licenciato bei daktaro laipsnius. Taip akademija tapo universitetu. 1798 m. Kelno kurfiurstystės universitetas panaikintas, prijungus kairiojo Reino kranto kraštą prie Prancūzijos, 1797-1817 m. neveikė. Bonos universitetas 1818 m. spalio 18 d. Prūsijos karaliaus Friedrich Wilhelm III tapo šeštuoju Prūsijos universitetu.
Fakultetai
Universitete veikia Katalikų teologijos, Evangelikų teologijos, Teisės ir valstybės mokslų, Medicinos, Filosofijos, Matematikos ir gamtos mokslų, Žemės ūkio, Pedagogikos fakultetai.
Lietuviai
1945-1949 m. universitete studijavo 76 lietuviai, iš jų baigė 41. Baltijos šalių tyrimo institute (Baltisches Forchungsinstitut) kaip kviestinis profesorius stažavosi, tyrinėjo ir dėstė Zenonas Ivinskis (1908-1971), vėliau tapo instituto direktoriumi, Bonos universitete dėstė Rytų Europos istoriją (1963-1971 m.), antrą kartą apgynė habilitaciją, tapo Lenkijos ir Baltijos šalių istoriku bei gavo leidimą dėstyti (1964 m.).
Bonoje stipendiją studijoms gavus dukrai Daliai, Vanda Daugirdaitė-Sruogienė įstojo į filosofijos doktorantūrą, rašė referatus apie luomų susidarymą Lietuvoje ir Lietuvos ūkio istorijos klausimus, apgynė disertaciją iš filosofijos srities „N. I. Danilevskis ir V. S. Solovjovas. Istorinių kultūros tipų teorijos tyrinėjimai“. Nuo 1946 m. Bonos universitete slavų kultūrų istoriją dėstė filosofas, klasikinis filologas, mokslo istorikas, profesorius Vladimiras Šilkarskis (1884-1960).
Pirmaisiais pokario metais studijas baigė St. Eitavičius, A. Butkus ir kiti. Bonos universitete taip pat studijavo poetė, prozininkė Vladė Čekonytė-Butkienė (1917-1989), 1931-1932 m. - literatūrologas Juozas Ambrazevičius-Brazaitis (1903-1974), 1954-1956 m. - ekonomiką ir tarptautinę teisę ekonomistas, diplomatas Algirdas Jonas Aleksis Žemaitis (g. 1933 m.), 1956–1961 m. - gydytojas, išeivijos visuomenės veikėjas Kazys Narščius. Politikos mokslus, tarptautinę teisę ir istoriją studijavo (1992–2000 m.) bei magistro laipsnį laipsnį įgijo buvęs prezidento kancleris, diplomatas Osvaldas Markevičius. Zenono Ivinskio sūnus Kęstutis Ivinskis Bonos universitete studijavo matematiką ir informatiką (1979-1990), po matematikos diplominių studijų apgynė disertaciją.
Kiti studentai - žurnalistas Rimvydas Paleckis, teisės absolventai - Teisės ir valstybės mokslų fakulteto Baudžiamosios ir baudžiamojo proceso teisės katedros mokslo darbuotojas baudžiamosios teisės doktorantas Justas Namavičius, Vokietijos ir Europos privatinės bei proceso teisės, tarptautinės privatinės ir lyginamosios teisės katedros padėjėjas doktorantas Andrius Bielinis bei kt.
2005–2006 m. žiemos semestro metu Bonos universiteto studentų sąrašuose buvo 77 studentai, deklaravę Lietuvos pilietybę. Jie sudarė 1,5 procento visų užsieniečių (t. y. ne Vokietijos pilietybę turinčių) Bonos universiteto studentų.
Bonos universitete nuolat studijuoja Lietuvos aukštųjų mokyklų studentai pagal SOCRATES-ERASMUS ir kitas programas. Partnerystės sutartis su Bonos universitetu yra pasirašę Vilniaus universitetas (VU Gamtos mokslų fakultetas), Mykolo Romerio universitetas.
Jovarai
Jovarai – kaimas Pakruojo rajono savivaldybėje, prie kelio ir Radviliškio–Pakruojo geležinkelio linijos, tuoj į pietvakarius nuo Pakruojo (faktiškai – priemiestis), dešiniajame Kruojos (Pakruojo tvenkinio) krante, iš pietų prieina Paežerių–Rozalimo miškai. Seniūnaitijos centras. Yra Pakruojo geležinkelio stotis. Rytuose Jovarai ribojasi su Pakruoju, vakaruose ir pietvakariuose – su Linksmučiais ir Karašiliu.
Garsėja kaimišku Jovarų alumi.
Istorija
Kaimas įkurtas 1926 m. per žemės reformą išparceliavus Naujadvario dvarą. 1927–1929 m. Jovaruose veikė žemės ūkio mokykla. 1948–1976 m. „Draugystės“ kolūkio centrinė gyvenvietė, vėliau kolūkio pagalbinė gyvenvietė.
Datulinė paprika
Datulinė paprika (Capsicum chinense) – bulvinių (Solanaceae) šeimos augalas, priklausantis paprikų (Capsicum) genčiai. Tai viena iš čili pipirų rūšių.
Paplitimas
Nors lotyniškas pavadinimas chinense reiškia „kiniškas“, iš tiesų ši rūšis kilusi iš Amazonės baseino, dabar ji paplitusi visuose Karibuose, Centrinėje ir Pietų Amerikoje, auginama Azijoje.
Auginimas
Ši tropinė rūšis geriausiai dera drėgname klimate. Labiausiai tinka auginti ten, kur klimatui būdingas ilgas augimo sezonas, nes jų sėkloms reikia ypač daug laiko sudygti.
Kilmė
Datulinėms paprikoms priklauso daugelis aštriausių pasaulio pipirų, įskaitant habanero, scotch bonnet ir red savina. Patys pipirai, kaip ir jų krūmeliai, yra labai skirtingi, priklausomai nuo varieto. Dažnai sakoma, kad būdingas savitas vaisių aromatas, ypač abrikosų.
Paprėniškiai
Paprėniškiai – kaimas Ukmergės rajono savivaldybėje, 1 km į rytus nuo Graužiečių, prie kelio.
Gaidės Nukryžiuotojo Jėzaus bažnyčia
Gaidės Nukryžiuotojo Jėzaus bažnyčia – bažnyčia, stovinti Gaidės kaime, 8 km į pietryčius nuo Visagino, 3 km į vakarus nuo Lietuvos ir Baltarusijos valstybės sienos. Pamaldos laikomos lietuviškai ir lenkų kalba.
Istorija
1883 m. kun. H.Beržanskio rūpesčiu pastatyta nauja medinė bažnyčia. 1900–1908 m. klebonavęs Juozapas Žiogas (1868–1935 m.) nuo 1905 m. kas antrą sekmadienį pamaldas laikė lietuviškai, parapijiečiai pramoko lietuviškų giesmių. Iškėlus J. Žiogą, lietuviškos pamaldos panaikintos. 1925 m. įkurta parapija. 1938 m. kun. Marcelis Slupinskis bažnyčią padidino ir pristatė varpinę.
Architektūra
Bažnyčia stačiakampio plano, vienabokštė, su bokšteliu. Šventoriuje yra kapinės. Palaidoti kunigai Ignacy Matutowicz, Hieronimas Beržanskis, Felicjan Michailowski, Danielius Buivys, klierikas Labuckis.
Pagelžiai
Pagelžiai – kaimas Šiaulių rajono savivaldybėje, 14 km į vakarus nuo Kuršėnų, prie kelio Raudėnai – Gelžė, Pagelžių miško pietiniame pakraštyje.
Istorija
1950–1962 m. Kuršėnų rajono, 1962–1995 m. Šiaulių rajono Raudėnų apylinkės kaimas. 1950–1991 m. kaimas priklausė Raudėnų tarybiniam ūkiui.
Siaubo žanras
Siaubo žanras – vienas iš kultūros žanrų, pasirodantis filmuose ir knygose. Šiame žanre siaubą sukelia įvairūs paveikslai, nuotraukos ar kiti vaizdai (bei kiti potyriai). Siaubo žanro filmuose didžiausios įtampos scenose siaubui sukelti naudojami papildomi efektai – speciali muzika, apipavidalinimas ir pan.
Populiariojoje kultūroje siaubo žanras pradėtas naudoti tik ketvirtame XX a. dešimtmetyje. Žinomiausi to meto JAV kūriniai yra siaubo filmai apie Frankenšteiną ir Drakulą. Kai kuriuose filmuose siaubui sukelti naudojama ir gotikos sritis. Penktame ir šeštame XX a. dešimtmečiuose nuo gotikinių dalykų pereita prie armagedoninio ir demoniško siaubo. Armagedonu vaizduojama civilizacijos pabaiga, o demoniškumu – situacijos, kuomet žmogus būna apsėstas demoniškų galių, kurios kontroliuoja jo kūną ir mintis. Vienas geriausių armagedoniško siaubo pavyzdžių yra Alfred Hitchcock 1963 m. filmas „The Birds“. Nuo aštunto XX a. dešimtmečio populiarūs siaubo kūriniai zombių tematika, kurie išliko populiarūs ir šiomis dienomis. Dar vienas populiarus siaubo žanras susijęs su psichologija, kuomet nuolat palaikoma aukšta įtampa. Tokio filmo pavyzdys yra 1980 sukurtas Stanley Kubrick „Švytėjimas“ (pagal to paties pavadinimo 1977 m. knygą, kurią parašė Stephen Edwin King). Dabartiniai siaubo žanro pavyzdžiai galėtų būti filmai „Saw“, „The Exorcist“ ir „Final Destination“.
Lemar
thumb|220px|Lemar, 2007 m. singlo Tick Tock viršelyje Lemar (tikras vardas Lemar Obika; g. 1978 m. balandžio 4 d. Totenhame, Anglija) – britų R&B atlikėjas išgarsėjęs po pasirodymo TV laidoje „Šlovės akademija“ (Fame Academy). Jis yra vienas iš britų atlikėjų išgarsėjusių per realybės šou.
Muzikinė karjera
Lemar’o antrasis singlas Dance With You pasiekė nr. 2 Jungtinės Karalystės perkamiausių singlų tope 2003 m. pradžioje. O debiutinis albumas Dedicated buvo išleistas besibaigiant 2003 m. palydimas dvigubu singlu sudarytu iš dainų 50/50 ir Another Day, kuris taip pat susilaukė pasisekimo JK. Vėliau Lemar’as laimėjo Britų apdovanojimą už geriausią Urban Act (juodaodžių muzika) 2004 m. ceremonijoje. Toliau sekė atlikėjo pirmasis koncertinis turas po britų salyną.
2006 m. rugsėjo 4 d. Lemar’as sugrįžo su aštuntuoju singlu It's Not That Easy, kuris tapo šeštuoju atlikėjo Top 10-uko hitu JK. Savaite vėliau pasirodęs albumas The Truth About Love debiutavo 3-oje vietoje ir tapo sėkmingiausiu Lemar’o albumu (Time To Grow (#8), Dedicated (16).
Paramore (albumas)
Paramore – ketvirtasis studijinis amerikiečių roko grupės „Paramore“ albumas, išleistas 2013 m. balandžio 5 d. Tai – pirmasis grupės albumas, išleistas po to, kai 2010 m. grupę paliko gitaristas Josh Farro ir būgnininkas Zac Farro, taip pat paskutinis, kuriame groja bosistas Jeremy Davis, 2015 m. palikęs grupę. Albumas susilaukė labai teigiamų kritikų įvertinimų, kurie gyrė grupės brandumą ir eksperimentavimą, taip pat Williams vokalinius sugebėjimus. Albumas pasiekė pirmąją vietą Argentinoje, Australijoje , Brazilijoje , Airijoje , Jungtinėje Karalystėje bei JAV reitinguose.
2015 m. daina „Ain't It Fun“ laimėjo „Grammy“ apdovanojimą už geriausią roko dainą.
Naniškės
Naniškės – kaimas Šalčininkų rajono savivaldybėje, 3 km nuo Kalesninkų.
Istorija
Dabartinis kaimas išaugo apie dvarą, buvusį XV a. – XX a. I pus. Jis pirmą kartą paminėtas 1440 m. liepos 22 d. Lietuvos didžiojo kunigaikščio Kazimiero Jogailaičio rašte, kuriuo Eišiškių valsčiaus Naniškių dvaras suteiktas Radvilai Astikaičiui.
Didieji Lukai
Istorija
Pirmąkart minimi 1166 m. kaip Lukai prie Lovatės. Nuo XII a. priklausė Naugardui, 1211 m. pastatyta tvirtovė. Nuo 1406 m. žinomi kaip Didieji Lukai, 1478 m. įėjo į Rusijos valstybę. Livonijos karo metu 1558 m. čia buvo apsistojęs Ivanas Rūstusis. 1580 m. rugsėjo 5 d. tvirtovę užėmė Stepono Batoro kariauna, bet 1583 m. pilis vėl atiteko rusams. 1611 m. miestas visiškai nusiaubtas, 1619 m. atstatytas. 1777 m. gavo miesto teises. Tai buvo Pskovo gubernijos miestas, apskrities centras. 1901 m. nutiestas geležinkelis. II pasaulinio karo metu vyko nuožmios kovos.
FK Banga Gargždai
Futbolo klubas „Banga“, o trumpai Gargždų „Banga“ bei FK „Banga“– Lietuvos futbolo klubas iš Gargždų.
Istorija
miniatiūra|250px|righ|[[Gargždų miesto stadionas|Gargždų stadionas]] „Bangos“ istorija prasidėjo 1966 m., kai prie tuometinio Gargždų statybinių medžiagų kombinato (SMK) buvo sukurta futbolo komanda. Komandai teko žaisti ir aukščiausioje LTSR futbolo pakopoje (1975–1976 m.), ir nemažai laiko praleisti žemesnėse – II ir III – pakopose. Svarbų vaidmenį „Bangos“ istorijoje suvaidino 1970 m. įsteigta Klaipėdos rajono vaikų ir jaunių sporto mokykla (garsi jau tuo, jog čia savo sportinį kelią pradėjo vienas geriausių Lietuvos futbolininkų Arminas Narbekovas).
Su sporto mokyklos auklėtiniais susijęs ir sėkmingiausias Gargždų futbolo istorijos periodas, kurio pradžia galima laikyti 1991 m. Tais metais „Bangos“ futbolo klubas Pasaulio lietuvių sporto žaidynėse iškovojo 3-ąją vietą ir užėmė 1-ąją vietą II lygos Vakarų zonos varžybose bei iškovojo teisę žaisti I lygoje, kurioje „Banga“ žaidė tris sezonus. 1994 m. „Banga“ pranoko net ir optimistiškiausius gerbėjų lūkesčius ir užėmusi 3-ąją vietą iškovojo teisę žaisti aukščiausioje Lietuvos futbolo pakopoje.
Startas tarp stipriausių Lietuvos futbolo komandų buvo sunkus, tačiau „Banga“ atsilaikė ir pirmąjį sezoną užėmusi 9-ąją vietą tarp 12 ekipų liko Lietuvos futbolo elite. Kitame sezone padidinus aukščiausios pakopos dalyvių skaičių, „Banga“ sėkmingai vis tiek laikėsi tarp stipriausių dar keletą sezonų.
1999 m. pavasarį „Banga“, tarsi pratęsdama ankstesnio sezono pabaigos sėkmę, pakilo iki aukščiausios per savo gyvavimo istoriją vietos – 7-osios. Prieš sėkmingai savo aikštėje žaidusią „Bangą“ neatsilaikė ne tik panašaus pajėgumo klubai, bet ir savo kopimą į Lietuvos futbolo viršūnę pradėjęs FBK Kaunas (2:1). Saulius Drąsutis šiose rungtynėse įmušė vieną įspūdingiausių savo karjeroje įvarčių – tik perėjęs vidurio liniją pasiuntė kamuolį į vartus per neapdairiai toli išėjusį kauniečių vartininką. Šis pralaimėjimas sutrukdė „Kaunui“ triumfuoti 1998–1999 metų sezone.
2000 m. sezone ne itin sėkmingai žaidusi „Banga“ liko paskutinėje – 10-ojoje vietoje ir po septynių sezonų tarp stipriausiųjų iškrito į I lygą. Šiuo įspūdingu Gargždų futbolui periodu už „Bangą“ žaidė tokie futbolininkai kaip Raimondas Žutautas, Vaidas Žutautas, Giedrius Žutautas, Darius Žutautas, Tomas Tamošauskas ir Andrius Jokšas (visi jie vėliau žaidė Lietuvos rinktinėje). Ne mažiau pagyrimo žodžių nusipelno ir tie, kurie galbūt nepasiekė tokių aukštumų kaip prieš tai paminėtieji, tačiau išgarsino Gargždų vardą Lietuvos futbolo padangėje: R. Petkevičius, R. Martinaitis, R. Šileika, V. Liutikas, R. Daugėla, A. Uosis, A. Urmonas, G. Pociūnas, J. Lubinas, V. Mineikis, S. Jokumaitis, R. Rudys, G. Samsonikas, S. Drąsutis, P. Rauktys, K. Nazarovas, A. Kancleris, I. Gurjanovas, L. Valius, A. Mickevičius, D. Leipus, A. Mikalauskas, M. Vijeikis, R. Maciulevičius, R. Venckus, R. Volungevičius ir kiti.
2006 m. pradžioje klubas tapo viešąja įstaiga, ir nepaisant sportinio principo, 2006 m. „Bangai“ suteikta teisė žaisti I lygoje, o 2009 m. – aukščiausiojoje lygoje.
2011 m. vasarą „Banga“ debiutavo UEFA turnyre, tačiau namie beviltiškai 0:4 nusileido Qarabag Agdam klubui.
2014 m. pradžioje klubui vadovavo rusai. Naujieji „investuotojai“ į klubą neinvestavo, užsiiminėjo neaiškia veikla. Komanda žaidė tragiškai. net LFF taurės turnyre sugebėjo pralaimėti mėgėjų komandai. Aistruoliai nušvilpinėjo komandą. Po sezono buvo imtasi priemonių išsaugoti klubą. Futbolo bendruomenė atsisakė prašalaičių ir 2015 m. buvo suburta komanda, kuri dalyvavo Pirmos lygos pirmenybėse.
2017 m. Pirmoje lygoje gargždiškiai liko antri. Žaidė pereinamąsias rungtynes dėl patekimo į A lygą, tačiau pralaimėjo FC Stumbras.
2018 m. galutinėje komandų rikiuotėje liko trečioje vietoje.
2019 m. komanda sėkmingai licencijavosi Pirmai lygai. Viso sezono metu buvo bene stabiliausiai žaidusia ekipa. galutinėje komandų rikiuotėje liko antroje vietoje, kuri leido žaisti pereinamosiose rungtynėse. Dėl patekimo į A lygą kovojo su FK Palanga. LFF taurė]s turnyre gargždiškiai žaidė finale, kur pralaimėjo FK Sūduva Marijampolė. pereinamosiose rungtynėse dėl patekimo į A lygą kovojo prieš FK Palanga. Pirmosiose rungtynėse nugalėjo 20, o atsakomosiose sužaidė lygiosiomis 2-2. Bendru dviejų rungtynių rezultatu 4-2 nugalėjo gargždiškiai ir iškovojo galimybę dalyvauti 2020 m. A lygos pirmenybėse. 2019 m. gruodžio 3 d. pranešta, kad klubas sieks 2020 m. A lygos licencijos. LFF Apeliacinio licencijavimo komiteto posėdis įvyko 2020 m. vasario 13 d. VšĮ „Gargždų futbolas“ apeliacija patenkinta ir klubui išduota 2020 m. sezono A lygos licencija. Planuojamas komandos biudžetas 300 tūkt. eurų. Pusę šios sumos (150 tūkst.) skyrė Klaipėdos rajono savivaldybė. Sezonas prasidėjo sėkmingai, ekipa net buvo trečioje vietoje, tačiau sezono pabaigoje iššvaistė turėtą panašumą. Nors pavyko išlaikyti ketvirtą vietą, tačiau FK Panevėžys tapo LFF taurės turnyro nugalėtojais ir gargždiškiai neteko vietos Eurpos lygos atrankoje.
Sudėtis
Atnaujinta:
! colspan="9" bgcolor="#B0D3FB" align="left" |
(nuomos pagr. iš „Žalgirio“)
12px
2022 m. prisijungę žaidėjai
2023 m. prisijungę žaidėjai
2023 m. išvykę žaidėjai
Dubleriai
Dublerių komandos buvo vadinamos „Banga-2“ ir „Bangelė“. „Bangos“ dubleriai nuo 2009 m. žaidė ne tik regioninėse varžybose, bet ir A lygos dublerių varžybose.
The Truth About Love
The Truth About Love yra trečiasis britų R&B atlikėjo Lemar albumas, išleistas 2006 m. rugsėjo 11 d. ir palydėtas singlų It's Not That Easy ir Someone Should Tell You išleidimais. Albumas Jungtinėje Karalystėje pasiekė 3 vietą ir tapo sėkmingiausiu Lemar albumu karjeroje.
Svajūnas Ambrazas
Ambrazas Svajūnas (g. 1967 m. vasario 20 d. Šiauliuose), orientacininkas, daugkartinis Lietuvos orientavimosi sporto čempionas, be to, laimėjęs Lietuvos lengvosios atletikos, bėgimo kalnais čempionatuose, sporto or­ga­ni­za­to­rius.
1988 m. baigė Šiaulių pedagoginį institutą. 1989 m. pelnė SSRS sporto meistro vardą. Pirmoji trenerė N. Veršinskienė. Nuo 1999 m. verslininkas.
Sporto pasiekimai
Pasaulio čempionate 1995 m. Vokietijoje užėmė 12 ir 14 vietas asmeninėse varžybose, 12 vietą estafetėje, 1999 m. Škotijoje – 6 vietą estafetėje, 2005 m. Japonijoje – 6 vietą estafetėje.
Pasaulio žaidynėse Akitoje (Japonijoje) 2001 ir pasaulio parkų turuose 2002 m. buvo absoliutus 2 vietų laimėtojas.
S. Ambrazas dalyvavo įvairiuose ekstremalaus sporto turnyruose. Be kitų, tapo bėgimo 1001 laiptelio į Europos prekybos centrą rekordininku. Čia jis 10 sek. aplenkė olimpinį vicečempioną Andrejų Zadneprovskį.
Medlaukė
Medlaukė – kaimas Šiaulių rajono savivaldybėje, 17 km į vakarus nuo Kuršėnų, prie kelio Raudėnai – Tryškiai.
Marijampolis (Riešė)
Marijampolis – kaimas Vilniaus rajono savivaldybėje, 2 km į šiaurės rytus nuo Didžiosios Riešės, apima kelias sodybas Kalino kaimo šiauriniame pakraštyje. Šiaurėje supamas Verkių miško, o rytuose ribojasi su Šilinės viensėdžiu.
Kosta Rikos himnas
Kosta Rikos himnas – Kosta Rikos Respublikos nacionalinis simbolis. Pagal pirmąsias eilutes vadinamas Noble patria, tu hermosa bandera („Šlovingoji Tėvyne, gražioji tavo vėliava“).
Istorija
Himno muziką 1852 m. sukūrė kompozitorius Manuelis Marija Gutieresas Floresas, partitūrą dedikavęs prancūzų jūrininkui ir diplomatui Gabrieliui Pjerui Lafonui. Muzika buvo skirta tais metais atvykusių Jungtinės Karalystės ir JAV diplomatų priėmimui. Pradžioje himnas turėjo įvairias eiles, bet 1903 m. Asensjonas Eksivelis Ibara surengė konkursą oficialioms eilėms sukurti. Konkurso nugalėtoju tapo rašytojas, poetas Chosė Marija Seledonas Brenesas. 1949 m., valdant Chosė Figeresui Fererui, himnas įteisintas oficialiai.
Pempiai (Ukmergė)
Pempiai – kaimas Ukmergės rajono savivaldybėje, 4 km nuo Lyduokių.
Nieda
Nieda − upė Dzūkijoje, Lazdijų rajone, Baltosios Ančios dešinysis intakas.
Niedos ilgis 26 km. Upė išteka iš Zapsio ežero, 8 km į šiaurės vakarus nuo Veisiejų.
Nieda teka per Veisiejo ežerą (iki jo upė dar vadinama Zapse), Niedaus ežerą ir įteka į Baltąją Ančią 26 km nuo jos žiočių, ties Kapčiamiesčiu.
Kapčiamiestyje, 0,9 km iki žiočių, Niedos vagoje pastatyta Kapčiamiesčio hidroelektrinė, susidaręs 822 ha Kapčiamiesčio HE tvenkinys, pakeltas Niedaus ir Veisiejo vandens lygis. Vidutinis vagos nuolydis 53 cm/km.
Upėvardis galimai itin archajiškas ir kildinamas iš „tekėti“ (plg.  „teka, srūva“).
Naniškiai
Naniškiai – kaimas Rokiškio rajono savivaldybėje, 14 km nuo Pandėlio.
Maglag
Maglag – 1951–1956 m. SSRS „Dalstrojaus” lagerių sistemoje veikęs sunkiųjų darbų lageris, tiekęs kalinius darbams „Dalstrojaus” objektuose Magadane ir jo apylinkėse.
Literinis žymėjimas: АВ-1.
Valdybos vieta: Magadanas, Magadano sritis, Rusija.
Įsteigtas ne vėliau 1951 m. vasario 1 d., uždarytas 1956 m. birželio 13 d.
Kalinių skaičius: iki 13 700.
Darbų profilis: įvairūs darbai Magadano ir jo apylinkių įmonėse - statybos, žemės ūkio darbai, miško kirtimas, aptarnavimas, transportas.
Lagerinių punktų: apie 200.
Nuorodos
Maglagas „Memorialo” duomenų bazėje
Didieji Medininkai
Didieji Medininkai – kaimas Vilniaus rajono savivaldybėje, 3 km nuo Šumsko.
Dagotuvės
Dagotuvės arba Dagos šventė (derliaus šventė) sutampa su Rudens lygiadieniu, bulviakasio (dažniausiai talkos) pabaiga. Kitados per šias paskutines šiltesnes ir saulėtas dienas buvo pagerbiamos ir apdovanojamos „bobutės“ – kaimo gimdyvių pribuvėjos. Kaimo vaikų mokslo metų pradžia.
Ramoniškė (Ukmergė)
Ramoniškė – kaimas Ukmergės rajono savivaldybėje, 2 km nuo Lyduokių.
Napreliai
Napreliai – kaimas Zarasų rajono savivaldybėje, 5 km nuo Mukulių.
Erbil SC
Erbilio sporto klubas, o angliškuose šaltiniuose „Erbil SC“ – Irako futbolo klubas iš Erbilio, Irako Kurdistano autonominio regiono sostinės.
Istorija
Klubas įkurtas 1968 m.
Futbolo komanda 4 k. tapo šalies čempionais. (2006–07, 2007–08, 2008–09, 2011–12 m.)
Pašvitinio seniūnija
Pašvitinio seniūnija – administracinis-teritorinis vienetas Pakruojo rajono savivaldybės šiaurinės dalies vakaruose.
Gyvenvietės
Seniūnijos gyvenvietės (sąrašas sudarytas 2022-01-31 „Registrų centro“ ir 2011–2021 m. gyventojų surašymų duomenimis):
Seniūnaitijos
2009 m. įkurtos 6 seniūnaitijos:
Viktoras Kunickas
Viktoras Kunickas (1930 m. rugsėjo 1 d. Laukuva – 2008 m. birželio 12 d. Šiauliai) – Lietuvos dailininkas, skulptorius, pramoninio dizaino pradininkas Lietuvoje.
Biografija
1948 m. baigė Šilalės gimnaziją, 1950 m. baigė Kauno dailės mokyklą, 1962 m. – Vilniaus dailės institutą. 1963 m. Kapsuko (dab. Marijampolė) vyr. architektas, atleistas, kai nedavė leidimo atidaryti su broku pastatytos kombinuotų pašarų gamyklos. Nuo 1964 m. Šiaulių dviračių gamyklos „Vairas“ krovėjas, po kelių mėnesių – įmonės vyriausias dailininkas, pramoninės estetikos grupės vadovas. Vėliau – Šiaulių televizorių gamyklos, gamyklos „Nuklonas“ dailininkas.
Kūryba
Paruošė projektus ir vadovavo pertvarkant Šiaulių „Vairo“, Televizorių, Staklių, „Nuklono“, Mažeikių Pabaltijo specializuotos montavimo valdybos ir kitų įmonių bei gamyklų interjerus. Sukūrė „Vairo“ prekės ženklą, pirmąjį lietuviško televizoriaus „Tauras“ modelį, Šiaulių miesto ženklą. Vienas pirmųjų tuometinėje TSRS gamyklų cechų patalpose pradėjo naudoti meninius akcentus, želdinius, triukšmą mažinančias priemones, pakabinamas lubas.
1996 m. surengė personalinę portretų parodą „Šiauliečiai mano kūryboje“.
Jonas Adomavičius (1911)
Jonas Adomavičius (1911 m. gruodžio 15 d. Žostautų kaime, Kėdainių apskritis – 2006 m. gruodžio 20 d.) – Lietuvos ir JAV gydytojas, labdarys ir mecenatas.
Biografija
Tais pačiais metais persikėlė į JAV, apsigyveno Čikagoje ir nuo 1951 m. dirbo CooK Connty ligoninėje. Pagarsėjo kaip sąžiningai atliekantis savo pareigas medikas, bet labiausiai jo talentas išryškėjo sveikatingumo puoselėjimo srityje. Dr.J.Adomavičiaus iniciatyva 1959 m. įkurta Amerikos lietuvių vaiko ugdymo draugija (ALVUD‘as). Penkiasdešimt metų dirbęs be atostogų, už savo uždarbį 1972 m. nupirko didelį namą su sklypu. Šią sodybą pavadino Lietuvių namais, juose įsikūrė ne tik ALVUD‘o centras, bet ir prieglauda senyviems žmonėms.
Jonas Adomavičius visą gyvenimą stengėsi stiprinti žmonių dvasinį ir fizinį sveikatingumą, padėti nepriteklių kamuojamiems tautiečiams. Lietuvai atgavus nepriklausomybę, jis nuolat rėmė labdaros fondą „Kaimo vaikai“, įvairius periodinius leidinius. Į tėvynę siųsdavo siuntinius su medicinos įranga ir naujausia šios srities literatūra.
Aktyvus sveiko gyvenimo būdo propaguotojas, savo mintis ta tema skelbdavo radijo laidose (iš viso buvo parengta virš 600 pašnekesių). Bendradarbiavo ir lietuvių spaudoje: rašė kultūros, visuomenės gyvenimo, vaikų auklėjimo ir kt. klausimais į „Draugą“ ir „Dienovidį“.
Mirė JAV. Vykdant jo valią, palaikai buvo kremuoti ir palaidoti Pernaravos kapinėse šalia tėvų.
Navikų ežeras
Navikų ežeras – ežeras Lietuvoje, Varėnos rajone, 11 km į pietvakarius nuo Merkinės, 2 km į šiaurę nuo Vilkiautinio. Ežero ilgis iš pietvakarių į šiaurės rytus – 0,31 km, plotis – iki 0,17 km. Altitudė 127,2 m. Krantai daugiausia pelkėti, vietomis apaugę medžiais ir krūmais. Aplinkui plyti kalvotos pievos. Pietryčiuose išteka Vilkiautinės upelis link Papiškių ežero (Nemuno baseinas). Šalia įsikūręs Navikų kaimas. Šiaurine pakrante eina kelias.
Judriškė
Istorija
1950–1962 m. Kuršėnų rajono, 1962–1995 m. Šiaulių rajono Raudėnų apylinkės kaimas. 1950–1991 m. kaimas priklausė Raudėnų tarybiniam ūkiui.
Simonas Borisevičius
Simonas Borisevičius (Šlaveituose, netoli Darbėnų – po 1838 m. Prancūzijoje) – Lietuvos pedagogas, 1831 m. sukilimo dalyvis.
Biografija
Kilęs iš valstiečių. Salantų parapinės mokyklos mokytojas. 1831 m. vasario su Gintališkės dvaro (10 km į rytus nuo Salantų) baudžiauninku J. Giedrimu vadovavo Gintališkės ir Salantų parapijų valstiečių pasipriešinimui caro valdžiai. Nuo 1831 m. kovo sukilėlių pulko vado pavaduotojas, kapitonas. Sukilimui baigiantis emigravo į Prancūziją. Emigracijoje lietuviškai susirašinėjo su kitai sukilėliais.
Desiukiškiai
Desiukiškiai – kaimas Anykščių rajono savivaldybėje.
Istorija
Desiukiškių dvaras kadaise priklausė bajorams Prušinskams.
Stari Laskoviecas
Stari Laskoviecas  – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, Zambruvo valsčiuje, Zambruvo apskrityje, Palenkės vaivadijoje. Per kaimą teka Jablonkos upė.
Istorija
1422 m. Mazovijos kunigaikštis 10 valakų šios žemės suteikė Laskowo Świętosławowi iš Sežputų. XVI a. kaimą sudarė trys gyvenvietės: Liaskowa Jabłoń, Liaskowo Sierzputi ir Faski
Stari Skaržinas
Stari Skaržinas  – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, Zambruvo valsčiuje, Zambruvo apskrityje, Palenkės vaivadijoje. Per kaimą teka Brok Mali upė.
Filadelfija (reikšmės)
Filadelfija (Filadelfia, Philadelphia) gali reikšti:
Filadelfija (Kosta Rika)
Filadelfija arba Gvanakastės Filadelfija (Filadelfia de Guanacaste) – miestas šiaurės vakarų Kosta Rikoje, Gvanakastės provincijoje, Nikojos pusiasalyje, prie Tempiskės upės. Karilijo kantono centras. Pro miestą eina Liberijos–Nikojos plentas. Verčiamasi daugiausia žemės ūkiu (cukranendrės, melionai), vystomas turizmas. Veikia cukraus fabrikas.
Darius Jasaitis
Biografija
2004 m. baigė Klaipėdos universitetą, mokytojas.
Filadelfija (Kosta Rika)
Istorija
XIX a. gyvenvietė vadinta Siete Cueros. 1877 m. pervadinta Filadelfo Soto garbei. Miesto statusą įgijo 1947 m.
Darius Jasaitis
Biografija
1993–1994 m. VM UAB „Edita“ žvejys motoristas, 1994–2009 m. direktorius. 1995–1996 m. Kuršių nerijos nacionalinio parko miškų urėdijos darbininkas miškininkas. 1995–2008 m. Neringos savivaldybės administracijos kasininkas inspektorius. 2006–2008 m. VšĮ „Pasienio žuvys“ valdybos pirmininkas. 2008–2013 m. UAB „Klaipėdos regiono atliekų tvarkymo centras“ vadybininkas administratorius.
2007–2023 m. Neringos savivaldybės tarybos narys. Nuo 2013 m. Neringos meras.
Nuo 2004 m. Darbo partijos, 2010 m. Lietuvos socialdemokratų partijos Neringos skyriaus pirmininkas, narys.
Medininkai (Jurbarkas)
Medininkai – kaimas Jurbarko rajono savivaldybėje, 4 km į rytus nuo Šimkaičių, dešiniajame Bebirvyčio krante.
Šluotiškė
Šluotiškė – kaimas Šiaulių rajono savivaldybėje, 13 km į vakarus nuo Kuršėnų, Pagelžių miško pietiniame pakraštyje.
Al-Karkh SC
„Al-Karkh SC“ ( – Irako futbolo klubas iš Bagdado.
Istorija
Klubas įkurtas 1963 m. Žaidė Premjer lygoje.
The 20/20 Experience
The 20/20 Experience – trečiasis studijinis amerikiečių atlikėjo Justin Timberlake albumas, išleistas 2013 m. kovo 15 d. Tai – pirmoji dviejų albumų dalis, kurio tęsinys „The 20/20 Experience – 2 of 2“ buvo išleistas po keleto mėnesių. Albumas susilaukė teigiamų kritikų įvertinimų, kurie gyrė įvairesnį dainų skambesį, nei ankstesniuose albumuose. Per pirmąją savaitę vien JAV buvo parduota 968 tūkstančiai kopijų ir jis debiutavo pirmosiose „Billboard 200“ bei Jungtinės Karalystės albumų reitingų vietose. Tai buvo antrasis Timberlake albumas, pasiekęs pirmąją vietą JAV bei trečiasis, pasiekęs pirmąją Jungtinėje Karalystėje. JAV „The 20/20 Experience“ tapo geriausiai parduodamu 2013 m. albumu.
2014 m. Abiejų albumų rinkinys „The 20/20 Experience – The Complete Experience“ nominuotas „Grammy“ apdovanojimui geriausio vokalinio pop albumo kategorijoje. Taip pat daina „Pusher Love Girl“ laimėjo geriausios R&B dainos kategorijoje, daina „Suit & Tie“ nominuota geriausio grupinio pop atlikimo ir geriausio vaizdo klipo kategorijose, iš kurių pastarąjį laimėjo. Daina „Mirrors“ susilaukė nominacijos geriausio solinio pop atlikimo kategorijoje.
Nikoja
Nikoja  – miestas vakarų Kosta Rikoje, Gvanakastės provincijoje, Nikojos pusiasalio centrinėje dalyje. Kantono centras. Keliai į Liberiją, Samarą, Montesumą. Verčiamasi žemės ūkiu, gyvulininkyste; svarbus turistinis centras (kelionės po pusiasalio nacionalinius parkus, kurortus). Miestas pasižymi kolonijinės architektūros paveldu, yra XVI a. barokinė bažnyčia.
Istorija
Nikoja 1523 m. įkurta Chilio Gonsaleso Davilos ir yra vienas seniausių Kosta Rikos miestų.
Evaldas Šiškevičius
Evaldas Šiškevičius (g. 1988 m. gruodžio 30 d. Vilniuje) – profesionalus Lietuvos dviratininkas, kalnų ir plento dviračių lenktynininkas, Lietuvos rinktinės narys. Atstovauja prancūzų Sojasun komandai (2013).
2021 m. atstovavo Lietuvą 2020 m. vasaros olimpinėse žaidynėse. Vyrų masinio starto plento rungtyje Šiškevičius įveikęs mažiau nei pusę distancijos iš kovo pasitraukė.
Sporto pasiekimai
E. Šiškevičiaus atstovaujamos komandos:
Pasiekimai nacionalinėje komandoje:
Slabada (Lyduokiai)
Istorija
Apie 2020 m. didžioji dalis Slabados kaimo priskirta Lyduokiams.
Verslo Šlovės galerija
Verslo Šlovės galerija (VŠG) – tai asmenų, įnešusių svarų indėlį į laisvosios rinkos sistemos plėtotę ir visos mūsų visuomenės gerovės kūrimą, sąrašas („galerija“); oficialus VŠG asmenų pagerbimo renginys bei ceremonija. Toks renginys pirmą kartą buvo surengtas 1975 metais JAV „Junior Achievement“ iniciatyva. Tarp VŠG laureatų JAV – legendinės asmenybės kaip W. E. Boeing, K. C. Gillette, D. W. Douglas, W. P. Chrysler, W. R. Hewlett, D. Packard ir kiti.
Asmenis įtraukus į VŠG galeriją, taip yra skatinama analogiška veikla, pagerbiami iškiliausi verslininkai, verslo atstovai (pvz., vadybininkai) kaip inovacijų, atkaklumo ir įžvalgumo pavyzdžiai, kurių asmeninė patirtis liudija, kade sėkmės (versle) galima pasiekti nepaisant visų sunkumų.
Lietuvoje
"Verslo Šlovės galerijos" mecenatas – „PricewaterhouseCoopers“. Verslo lyderiai renkami nusiunčiant kelis šimtus anketų didžiausių šalies įmonių vadovams. Anketose verslininkai pažymi tuos asmenis, kuriuos rinktų „Verslo Šlovės galerijos“ laureatais. Vėliau anketų duomenis sumuoja visuomenės nuomonės tyrimų kompanija "Baltijos tyrimai”. Gavusi verslininkų apklausos rezultatus, speciali rinkimų komisija išrenka laureatus. Jie paskelbiami iškilmingo vakaro metu.
Laureatais tampa iškiliausi ir sėkmingiausiai mūsų šalyje dirbantys verslininkai, savo verslo srities lyderiai. Laureatų paskelbimas nėra metų apdovanojimas, tai ilgalaikių rezultatų įvertinimas. Galerijos laureatu galima tapti tik vieną kartą.
1999 m.
2000 m.
2002 m.
2005 m.
2006 m.
Antikorupcinis švietimas
Antikorupcinis švietimas (angl. anti-corruption education) – tai veikla, kuria siekiama mažinti korupciją, ugdyti individualią ir kolektyvinę atsakomybę, pilietiškumą bei supažindinti su asmens teisėmis ir pareigomis visuomenei. Jungtinių tautų konvencijoje prieš korupciją (UNCAC) ši veikla nurodoma kaip viena iš kovos su korupcija priemonių.
Antikorupcinis švietimas svarbus įvairių sričių atstovams- privataus, viešojo sektorių darbuotojams, nevyriausybinėms organizacijoms (NVO), žiniasklaidai. Antikorupcinis švietimas suteikia įgūdžių ir žinių, kaip kovoti su korupcija ir kaip elgtis su ja susidūrus. Tad svarbu į tokias iniciatyvas bei programas įtraukti moksleivius, studentus ir akademinės bendruomenės narius – asmenis, kuriems ateityje tokios žinios gali praversti.
Antikorupcinis švietimas Lietuvoje
Lietuvoje antikorupcinę veiklą vykdo vyriausybinės (STT, Vyriausioji tarnybinės etikos komisija (VTEK), LR ministerijos, LR Seimas ir kitos) ir nevyriausybinės įstaigos bei organizacijos. Tai numatyta LR Korupcijos prevencijos įstatyme.
STT įgyvendindama LR Korupcijos prevencijos įstatymą ir Nacionalinės kovos su korupcija programas, antikorupcinį švietimą vykdo nuo 2002 metų. Šioje veikloje yra išskirtos 3 tikslinės grupės: valstybės tarnautojai, bendrojo lavinimo mokyklos ir aukštosios mokyklos.
Valstybės tarnautojai. 2010 metais, remiantis jų veiklos ataskaita, STT pareigūnai skaitė 77 paskaitas ministerijose, savivaldybėse, policijos, sveikatos priežiūros ir kitose įstaigose dirbantiems valstybės tarnautojams. Manoma, kad 2010 metais antikorupcines programas išklausė apie 1500-2300 valstybės tarnautojų.
Bendrojo lavinimo mokyklos. Veiklos tikslas – ugdyti moksleivių vertybines nuostatas ir plėtoti gebėjimus, būtinus jaunų žmonių pilietinei antikorupcinei pozicijai formuoti. Įgyvendinant 2009-2010 m. Nacionalinės kovos su korupciją programą nuspręsta integruoti antikorupcinį švietimą į kai kurias bendrojo lavinimo mokyklų programas, pavyzdžiui, istorijos ar etikos. Tokias antikorupcines programas mokykloms 2005 metais parengė VšĮ „Šiuolaikinių didaktikų centras“, bendradarbiaudamas su STT ir VšĮ „Transparency International“ Lietuvos skyriumi. Programas patvirtino LR Švietimo ir mokslo ministerija, buvo išleistas metodinis leidinys „Antikorupcinio ugdymo galimybės bendrojo lavinimo mokykloje“. Jame trumpai apibūdinamas korupcijos reiškinys, jo priežastys, padariniai, pateikiamas pagrindinių sąvokų žodynas, supažindinama su mokymo metodais. Nei LR Švietimo ir mokslo ministerija, nei savivaldybės neįpareigoja mokyklų integruoti antikorupcinio švietimo į dėstomus dalykus, tai priklauso nuo pačių mokyklų pasirinkimo. STT taip pat organizuoja teisinių žinių konkursą „Temidė“, piešinių konkursus, debatų grupių susitikimus ir pan.
Aukštosios mokyklos. Antikorupcinio švietimo programas siekiama integruoti ir į aukštųjų mokyklų programas, kuriamos atskiros studijų programos - pavyzdžiui, Vilniaus universitete yra dėstomas socialinių korupcijos problemų kursas, Vilniaus pedagoginiame universitete ir Šiaulių universitete dėstomi antikorupcinio švietimo kursai. Studentams taip pat siūlomos baigiamųjų darbų temos.
Instituciniu ir politiniu lygmeniu antikorupcinio švietimo palaikymas silpnas - 2010 m. Specialiųjų tyrimų tarnyboje (STT) antikorupcinio švietimo ir informavimo funkcijas atliko 5 darbuotojai iš 230 STT darbuotojų, o antikorupciniam visuomenės švietimui ir informavimui įgyvendinti buvo skirta apie 2 proc. STT biudžeto (baudžiamajam persekiojimui vykdyti – 83 proc. biudžeto).
Lietuvos korupcijos žemėlapio 2011 m. duomenimis, Lietuvos gyventojai antikorupcinį švietimą kaip korupcijos mažinimo priemonę vertina skirtingai. Atsakydami į klausimą „Kokios priemonės galėtų sumažinti korupcijos lygį Lietuvoje?“, 20 proc. gyventojų, 37 proc. verslininkų ir 43 proc. tarnautojų atsakė, kad „švietimo priemonės“.
Įvairius antikorupcinius mokymus valstybės tarnautojams vykdo ir kitos vyriausybinės institucijos, pvz., Vyriausiosios tarnybinės etikos komisija, Lietuvos viešojo administravimo institutas, ir nevyriausybinės organizacijos, pvz., Transparency International Lietuvos skyrius. TILS 2010 m. ir 2011 m. taip pat organizavo tarptautinę antikorupcinę vasaros mokyklą. Jos metu studentai iš įvairių šalių turėjo galimybę išsamiau susipažinti su korupcijos reiškiniu, jo prevencijos galimybėmis. Taip pat buvo vykdomi praktiniai užsiėmimai, diskusijos, kurių metu buvo dalinamasi patirtimi. Ši nevyriausybinė organizacija vykdo ir „Žurnalistų pusryčių“ projektą, kurio metu yra vyksta skaidrios, atsakingos žurnalistikos seminarai ir mokymai žurnalistams.
Menkimai
Menkimai arba Demidovka (, nuo 1938 m. liepos 17 d. Menken, 1945–1946 m., nuo 1946 m. Демидовка) – Mažosios Lietuvos gyvenvietė dab. Kaliningrado srities pietinėje dalyje, Oziorsko rajone, nuo 2008 m. birželio 30 d. Novostrojevo kaimo gyvenvietės kaimas.
Istorija
Bartos žemės kaimo pavadinimas lietuviškos kilmės. 1818–1871 m. Prūsijos karalystės Rytų Prūsijos provincijos, 1871–1918 m. Vokietijos imperijos, 1918–1933 m. Veimaro respublikos, 1933–1945 m. Trečiojo reicho Gumbinės apygardos Darkiemio apskrities Karpavos valsčiaus kaimas. Priklausė Trempų parapijai. 1928 m. rugsėjo 30 d. susijungė su Lenkeliškiais. 1946 m. balandžio 7 d. – rugsėjo 6 d. Darkiemio rajono, vėliau Oziorsko rajono kaimas, 1947 m. birželio 25 d. – 2008 m. birželio 30 d. Novostrojevo apylinkės kaimas.
Naraukelis
Naraukelis – kaimas Prienų rajono savivaldybėje, 1 km nuo Šilavoto.
Gasčiūnų šv. Stanislovo Kostkos bažnyčia
miniatiūra|200px|left|2015 m.
Istorija
Gasčiūnuose XVII a. pastatyta medinė koplyčia. Iki 1786 m. ji atstatyta, 1902 m. paskirtas kunigas, koplyčia tapo filija. Kauno gubernatorius 1903 m. neleido laikyti pamaldų ir gyventi kunigui. Šis draudimas 1904 m. panaikintas. 1909 m. įsigytas varpas, įsteigta „Saulės“ draugijos mokykla. Klebono Flavijaus Žilinsko rūpesčiu bažnyčia 1931 m. padidinta ir pašventinta.