cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Kvantinė chromodinamika
QCD medžiagos termodinamika
Kvarkų medžiagos fazinė struktūra vis dar lieka labiau spėliojama, nes sunku pertvarkyti skaičiavimus, aprašančius kvarkų medžiagos savybes. Pagrindinė priežastis yra tai, kad QCD, teorija, aprašanti vyraujančią sąveiką tarp kvarkų, yra nelabai žinoma prie tankių ir temperatūrų, kurie kelia didžiasią fizikų susidomėjimą. Todėl sunku iš to gauti kokias prognozes. Kvarkai yra masyvūs fermionai, kurių sukinys ½, turintys spalvinį krūvį, kurio kalibracija yra QCD sritis. Kvarkai yra parodomi Dirako laukais fundamentaliame pavidale SU(3) kalibracinėje grupėje. Kvarkai turi elektrinį krūvį (-1/3 arba 2/3 elektrono krūvio). Kvarkai turi kvantinius skaičius: barioninį skaičių, kuris kiekvienam kvarkui lygus 1/3, hiperkrūvį ir aromato kvantinį skaičių.
Kiekviena lauko teorija dalelių fizikoje yra pagrįsta tam tikromis simetrijomis, kurių egzistavimas yra nustatomas iš stebėjimų. Tai gali būti lokalios simetrijos- simetrijos, veikiančios nepriklausomai kiekviename erdvėlaikio taške. Kiekviena tokia simetrija ya pagrindas bet kuriai kalibracinei teorijai (gauge theory) ir reikalauja, kad egzistuotų kalibracinis bozonas (sąveikos nešėjas), globalios simetrijos, kurių operacijos taikomos visiems erdvėlaikio taškams. QCD yra kalibracinė SU(3) grupės teorija, kurioje spalvinis krūvis apibrėžia lokalią simetriją.
Stiprioji sąveika nesiskiria tarp skirtingo aromato kvarkų. QCD turi apytikslę aromato simetriją, kuri pažeidžiama tuo, kad kvarkų masės yra skirtingos. Egzistuoja papildomos globalios simmetrijos, kurių apibrėžimai reikalauja chirališkumo sąvokos ir skirtumo tarp kairinės ir dešinės orientacijos. Jei dalelės sukinys turi teigiamą projekciją judėjimo kryptimi, tai yra kairinė orientacija, priešingu atveju yra dešininė orientacija. Šiaip, chirališkumas ir ,,rankų” analogija yra ne tas pats, tačiau, esant aukštoms aukštoms energijoms, toks palyginimas apytiksliai atitinka tikrovę.
Pagal kvantinės lauko teorijos taisykles ir Feinmano diagramas, aukščiau pateikta teorija nurodo tris sąveikas: 1. kvarkas gali išspinduliuoti ar absorbuoti gliuoną; 2. gliuonas gali išspinduliuoti ar sugerti gliuoną; 3. du gliuonai gali tarpusavyje tiesiškai sąveikauti. Taigi, iš to matomas pagrindinis skirtumas tarp QCD ir QED teorijų. Pastarojoje fotonai tarpusavyje nesąveikauja, nes neturi elektrinio ar spalvinio krūvio.
Perturbacinė QCD
Perturbacinė QCD yra dalelių fizikos šaka, kurioje kvantinė chromodinamika yra nagrinėjama darant prielaidą, kad stiprioji jungimosi konstanta αs yra maža esant aukštoms energijoms ar mažiems tarpusavio atstumams- t.y- pritaikant perturbacijų principus. Daugumoje sąlygų padaryti bet kokias testuojamas prognozes QCD teorijai yra labai sunku dėl begalinio topologiškai nevienodų sąveikų skaičiaus. Mažuose tarpusavio atstumuose jungimosi konstanta yra pakankamai maža, kad šis begalinis skaičius gali būti aproksimuojamas iki aprašomų skaičių. Pirmas ir ryškiausias perturbacinės QCD testas yra R parametro matavimas elektrono- pozitrono anihiliacijos reakcijoje. R yra apibrėžiamas kaip santykis reakcijų greičių kai reakcijos yra tokios:
e-+ e+→ Hadronai; e-+ e+→ μ-+ μ+
Deja, dauguma procesų negali būti apskaičiuojami tiesiogiai pagal perturbacinę QCD, nes dėl spalvinio uždarymo niekada nebus matomas laisvas kvarkas ar gliuonas. Turime įtraukti hadrono struktūrą į aptarimą, kuriam reikia neperturbacinės aplinkos. Laimė, fizikai išvystė QCD faktorizacijos teoremą, kuri atskiria skerspjūvį į dvi dalis: procesą, priklausantį perturbacinei QCD- mažų atstumų partonų skerspjūvį ir universalią ilgių atstumų funkciją. Tos ilgų atstumų funkcijos gali būti išmatuojamos su dideliu atitikimu eksperimentuose. Tokiu būdu gauname dalinai suskaičiuojamas prognozes dalelių reakcijų procesuose. Gili netamprioji sklaida ir Drell- Yan procesas yra vieni iš pagrindinių perturbacinės QCD procesų.
Nuorodos
http://en.wikipedia.org/wiki/Quantum_chromodynamics.
http://en.wikipedia.org/wiki/Lattice_QCD.
http://en.wikipedia.org/wiki/Perturbative_QCD.
Entente II
„Entente II“ futbolo klubas arba Entente II FC – profesionalus futbolo klubas, įsikūręs Lomės mieste.
Randamonys (Varėna)
Randamonys – kaimas Varėnos rajono savivaldybės pietvakariuose, 8 km į šiaurės vakarus nuo Margionių, Dainavos girioje (Pašunupių miške). Įsikūrę prie keliuko tarp Šunupių ir Randamonių kaimo, priklausančio Druskininkų savivaldybei.
Entente II
Istorija
Klubas įkurtas Lomės mieste, Togo sostinėje. Kitados rungtyniavo Pirmame divizione.
Randamonys (Varėna)
Susidarė iš Varėnos rajone likusių Druskininkų savivaldybei priskirto Randamonių kaimo žemių.
Entente II
Istorija
2022 m. „A“ grupėje vėl buvo šešti ir į finalinį etapą nepateko.
2022–2023 m. ekipos rungtyniavo vientisoje lygoje. Tarp šešiolikos dalyvių ekipa liko tryliktoje vietoje.
Sezonai
Šaltiniai:
Užliedžių mokykla-daugiafunkcis centras
Istorija
XIX a. pabaigoje Užliedžiuose veikė daraktorių mokykla. Daraktorius buvo valstietis Mykolas Noseckis, mokęs vaikus lietuvių ir lenkų kalbomis. 1892 m. mokykla buvo susekta.
1924 m. įkurta pirmoji pradinė mokykla. 1933 m. joje mokėsi 35 mokiniai, 1979 m. – 27. Grąžinus mokyklos pastatą buvusiems jo savininkams, 1989 m. ji perkelta į Užliedžių kultūros namų patalpas, kurias geranoriškai savivaldybei perdavė buvusio LVA mokomojo ūkio darbuotojai, už pajus išsipirkę pastatą. Mokykloje tuo metu dirbo 2 mokytojai, mokėsi 26 mokiniai. 1992 m. į Užliedžių kultūros namus buvo perkelta Linkuvos devynmetė mokykla, tad pradinė mokykla buvo reorganizuota į Užliedžių devynmetę mokyklą. Mokykloje dirbo 13 pedagogų, mokėsi ~90 moksleivių iš Užliedžių ir Giraitės. Mažėjant mokinių skaičiui, 1999 m. mokykla vėl reorganizuota į pradinę, joje tuo metu dirbo 3 pedagogai, mokėsi 37 mokiniai.
Vykdant Kauno rajono savivaldybės mokyklų tinklo pertvarką, 2005 m. mokykla reorganizuota į Domeikavos mokyklos Užliedžių skyrių.
2020 m. pradėta centro rekonstrukcija, pastatytas trečias aukštas su klasėmis, sporto sale, valgykla. Nuo 2022 m. centro patalpose veikia Užliedžių biblioteka.
Sujai
Pagrindinis verslas – lydiminė žemdirbystė (aitrusis manijokas, kukurūzai, cukranendrės, jamsai, medvilnė, moliūgai, melionai, papajos, bananai). Taip pat verčiasi medžiokle, žvejyba, rankiojimu (vaisiai, šaknys, laukinių bičių medus). Pagrindinis valgis – kepta žuvis ir manijoko paplotėliai.
Bendruomenė dalijasi į matrilinijines egzogamines grupes, kurių būstas užima pastovią padėtį pasaulio pusių atžvilgiu apskrito plano kaime, bei į agamines apeigines fratrijas. Pastarosioms priklauso vyrai; broliai paprastai patenka į skirtingas fratrijas. Viena fratrija užima rytinę namo dalį ar namą (jei yra du), kita – vakarinę. Priešingai nei kiti že, sujai pripažįsta santuoką tarp pusbrolių ir pusseserių. Rytiniai sujai praktikuoja poligamiją. Tradiciškai rūbų nenešioja. Seniau praktikuodavo lūpų deformavimą. Vadai moka portugališkai, kad galėtų derėtis su brazilų administracija (iš jų gauna ginklų, įrankių, indų).
Delfín SC
Delfín Sporting Club, o trumpiau vadinamas Delfin SC – profesionalus Ekvadoro futbolo klubas, rungtyniaujantis aukščiausioje lygoje. Dar vadinamas Delfin Manta. Įsikūręs Mantoje. Namų rungtynes žaidžia stadione, talpinančiame daugiau nei tūkst. žiūrovų.
Istorija
Klubas įkurtas 1989 m. kovo 1 d., rungtyniavo A serijoje.
Hualiano apskritis
Hualiano apskritis (pe̍h-ōe-jī: Hoa-liân-kōan) – viena iš Taivano apskričių. Tai 1-a pagal dydį apskritis šalyje. Yra šalies rytinėje dalyje. Vakaruose ribojasi su Nantou apskritimi ir Taidžongu, šiaurėje su Jilano apskritimi, pietuose su Taidongo apskritimi, pietvakariuose su Gaosiongu, rytuose apskrities krantus skalauja Ramusis vandenynas. Administracinis centras – Hualianas.
Geografija
Apskrities teritorija kalvota, didžiojoje dalyje driekiasi Žongjango kalnagūbris, kuris besitęsdamas iš vakarų, šiaurės rytuose smenga į Filipinų jūrą. Ten pat plyti Livu upės išgriaužtas Taroko tarpeklis, vienas iš nuostabiausių Taivano gamtinių traukos objektų. Tarpeklis įeina į Taroko nacionalinio parko, apimančio bemaž visą šiaurinę apskrities dalį, teritoriją. Kitą didelę apskrities dalį rytuose dengia Haiano kalnagūbris, ties kuriuo į Ramųjį vandenyną įteka Hualiano upė.
Apskrities centras Hualias išsidėstęs siauroje pakrantės lygumoje, pietuose Huantungo grabenas miestą skiria nuo vidurio kalnagūbrio, kurio viršukalnės iškyla į daugiau kaip 1600 m aukštį virš jūros lygio. Pietvakariuose dalis Jušano nacionalinio parko įsiterpia į apskrities teritoriją. Ten, pasienyje su Nantou apskritimi, stūkso Siuguluanšanas (3805 m), aukščiausias kalnas Hualiano apskrityje. Jo šlaituose išteka Siuguluanas, ilgiausia upė apskrityje.
Gyventojai
Apskrities teritorijoje gyvena šios Taivano aborigenų gentys: amiai, atajalai, bununai, trukai, sakizajai ir kavalanai. Bendrai paėmus, jie sudaro vieną ketvirtadalį apskrities gyventojų. Hakų tautos žmonės sudaro apie 30 % visų gyventojų.
Administracinis suskirstymas
Hualiano apskritis yra padalinta į:
1 miestą
2 miesto tipo gyvenvietes
10 kaimo tipo gyvenviečių
Randžiai
Randžiai – kaimas Radviliškio rajono savivaldybėje, 8 km nuo Baisogalos.
IŽ-2715
IŽ-2715 (ИЖ-2715) – tarybinių (vėliau Rusijos) krovininių lengvųjų automobilių serija, 1972–2001 m. gaminta Iževsko automobilių gamykloje (IŽAvto). Iš viso pagaminta 2 317 493 vienetų.
IŽ-2715 gamintas lengvojo automobilio Moskvič-412 pagrindu. Šiuos automobilius (pavadinimu IŽ) greta Maskvos gamyklos surinkinėjo ir IžMašas, kuris vėliau nepriklausomai nuo Moskvič sukūrė furgono tipo automobilį IŽ-2715. Ankstyvieji „ižai“ savo priekinės dalies išvaizda nesiskyrė nuo „Moskvičių“, o IŽ pakeitus savo gamintų Moskvič-412 dizainą, pasikeitė ir IŽ-2715 išvaizda. Tai buvo vienintelis TSRS lengvasis krovininis automobilis, todėl naudotas labai plačiai. Kabina dvivietė, dvidurė, atskirta nuo kėbulo, kuris turėjo duris gale. Kėbulas galėjo būti furgono pavidalo (uždaras) arba pikapo (atviras). Keliamoji galia – 450–500 kg.
Standartinės modifikacijos automobilis buvo 4130 mm ilgio, 1590 mm pločio, 1825 mm aukščio, 2400 mm ratų bazės, 1015 kg masės. Automobilį varė benzininis, 4 cilindrų, 1,5 l darbo tūrio, 67 AG variklis. Išvystydavo 125 km/h greitį, iki 100 km/h įsibėgėdavo per 19 s.
Aja
Aja gali reikšti:
Serbijos-Bulgarijos karas
Serbijos-Bulgarijos karas  – karinis konfliktas tarp Serbijos karalystės ir Bulgarijos kunigaikštystės, prasidėjęs 1885 m. lapkričio 14 d. ir trukęs iki 1885 m. lapkričio 28 d. Nors Bulgarija buvo Osmanų imperijos vasalė, turkai į karą nesikišo. Nesutikdama su Rytų Rumelijos prijungimu prie Bulgarijos, Serbija pradėjo karą, bet skaudžiai pralaimėjo. Austrija-Vengrija pareikalavo, kad Bulgarija nutrauktų invaziją, ir buvo sudarytos paliaubos. Galutinė taika buvo pasirašyta 1886 m. kovo 3 d. Bukarešte. Senosios sienos nebuvo pakeistos. Po karo Europos galybės pripažino 1885 m. rugsėjo 18 d. įvykusį Bulgarijos suvienijimo aktą.
Karas žymiai sustiprino Bulgarijos tarptautinę padėtį. Pergalė didele dalimi išsaugojo Bulgarijos susivienijimą. Pralaimėjimas turėjo ilgalaikių pasekmių Serbijos kariuomenei, kurią anksčiau serbai laikė nenugalima. Po karo buvo vykdomos ambicingos kariuomenės reformos.
1938 m. Lietuvos šachmatų čempionatas
'''1938 m. Lietuvos šachmatų čempionatas''' – tai 10-asis Lietuvos vyrų šachmatų čempionatas.
Lietuvos vyrų šachmatų čempionatas
10-asis Lietuvos vyrų šachmatų čempionatas vyko Kaune, 1938 m. spalio 10 – gruodžio 21 d.
Pagal čempionatų tuometinę tvarką: pirma surengiamas pretendentų turnyras, kurio nugalėtojas dėl absoliutaus čempiono vardo dar turi žaisti mačą su praėjusio čempionato absoliučiu čempionu.
Turnyras prasidėjo spalio 4 d. 18 val. "Romos" viešbutyje (Laisvės al. 18) baigėsi spalio 23 d. Jame žaidė 12 šachmatininkų: visi iš Kauno. Iš praėjusių metų turnyro prizininkų dalyvavo P. Vaitonis, be to, Vladas Mikėnas, kuris buvo 1937 m. absoliutus čempionas.
Turnyre gerai pasirodė Povilas Vaitonis, kuris, kaip ir 1937 m. užėmė pirmąją vietą (9 tšk. iš 11). Du dalyviai surinko po 7,5 taško. Antras (pagal papildomus rodiklius) buvo Romanas Arlauskas, trečias - Simonas Disleris.
Vladas Mikėnas, kartu su Algirdu Žukausku surinko po 6,5 taško. Pagal papildomus rodiklius V. Mikėnui – 5-oji vieta, A. Žukauskui – 6-oji.
Tačiau čempionatas dar nebuvo baigtas. Turnyro nugalėtojas Povilas Vaitonis dėl absoliutaus čempiono titulo 1938 m. gruodžio 4 – 21 d. Kaune žaidė mačą su praėjusių metų absoliučiu čempionu V. Mikėnu. Mačą laimėjo Vladas Mikėnas rezultatu 9 : 3 ir penktąjį kartą tapo Lietuvos čempionu.
Nuorodos
[http://www.epaveldas.lt/vbspi/biRecord.do?biExemplarId=148874 P. Tautvaišas. 1938 m. Lietuvos šachmatų pirmenybės, psl.3]
Rusijos futbolo varžybos 1994–1995 m.
Rusijos futbolo varžybos 1994–1995 m.
Finalo rungtynės
Maskvos „Dinamo“ finale tik po baudinių serijos palaužė varžovus ir iškovojo šalies futbolo taurę. - --
Einaras Šiaudvytis
Einaras Šiaudvytis (g. 1977 m. lapkričio 1 d. Stoniškiuose, Šilutės raj.) – Lietuvos olimpietis, irkluotojas. Klaipėdos irklavimo centro auklėtinis.
Nuo 15 metų persikėlė gyventi į Klaipėdą, kur ėmė lankyti irklavimo treniruotes. Kurį laiką irklavo vienvietę valtį, vėliau persėdo į dvivietę. 1999 m. buvo išrinktas geriausiu Klaipėdos sportininku. 2006 m. baigė Klaipėdos kolegiją. 1997-2001 m. Klaipėdos miesto sporto centro, 1999-2007 m. LOSC sportininkas, Lietuvos nacionalinės rinktinės narys. Irklavo porines vienvietę, dvivietę ir keturvietę, pavienes dvivietę ir aštuonvietę. 20 kartų Lietuvos irklavimo čempionas.
Kiti pasiekimai:
Vertybinis popierius
Vertybinis popierius – dokumentas, kurio turėtojas įgyja tam tikras turtines, kai kada ir neturtines, teises emitento (asmens, išleidusio tą vertybinį popierių) atžvilgiu. Vertybinis popierius išreiškia šių teisių vertę; formą nustato įstatymas. Prekiaujama vertybinių popierių biržose ir užbiržinėje rinkoje.
Vertybinius popierius išleidžia finansinės ir nefinansinės bendrovės, valstybė, savivaldybės. Tam tikrus vertybinius popierius gali išleisti ir fiziniai asmenys (pvz., čekius, vekselius). Vertybiniai popieriai gali būti įvairiais būdais perleidžiami (pvz., parduodant, įkeičiant), drauge perleidžiant teises, kurias tie vertybiniai popieriai suteikia. Galimi ir vertybinių popierių atpirkimo sandoriai.
Pagal tai, kokias turtines teises suteikia, išskiriamos šios vertybinių popierių rūšys: skolos (obligacija), nuosavybės (akcija), prekiniai (konosamentas).
Pranciškus Bielinskis
thumb|Pranciškaus Bielinskio žmona Kristina Justina Sanguška
Biografija
Lenkijos bajorų Bielinskių giminės atstovas, herbo „Junosza“ savininkas. Chelmo vaivados Mykolo Bielinskio (m. 1746) ir Teklės Replovskos (m. 1774) vyresnysis sūnus. Jaunesnysis brolis – paskutinis Karūnos dvaro maršalka Stanislovas Kostka (m. 1821). Karūnos didžiojo maršalkos Pranciškaus Bielinskio (1683–1766) giminaitis.
1766 metais Pranciškus Bielinskis buvo išrinktas Čersko pasiuntiniu (deputatu) Čaplico seime. 1778 metais Andriaus Mokronovskio konfederacijos narys.
Nuo 1776 metų – Edukacinės komisijos narys. Švietimo visiems luomams, taip pat moterims rėmėjas. Prisidėjo prie naujų mokymo programų lenkų kalba įvedimo. Pirmasis ATR pasiūlė švietimo įstaigų kūrimą, skirtą visiems luomams (parapijos mokyklas valstiečiams ir miestiečiams, vaivadijas – bajorams, seminarijas – dvasininkams).
1780–1784 metais Pranciškus Bielinskis buvo Nuolatinės tarybos narys, 1784 metais paskirtas Karūnos didžiuoju raštininku. Ketverius metus gyveno Italijoje (1787–1790). 1780 metais pretendavo į Mazovijos vaivados pareigas.
Šv. Stanislovo (1760) ir Baltojo erelio (1785) ordinų kavalierius.
1794 metais Pranciškus Bielinskis dalyvavo Kosciuškos sukilime. Buvo paskirtas maisto ir pašarų generaliniu komisaru su generolo majoro laipsniu. 1794 metų rugpjūčio 22 d. Organizavo sukilėlių kariuomenės aprūpinimą ir apginklavimą, faktiškai buvo vyriausiu armijos kvartirmeisteriu. Vėliau vadovavo generaliniam komisariatui, sukurtam 1794 metų rugsėjo 6 d. Tado Kosciuškos prižiūrėti visų divizijų teikimą, dislokuotą netoli Varšuvos.
Šeima
Apie 1763 metus vedė kunigaikštytę Kristiną Justiną Sangušką (1741–1778), Lietuvos didžiojo maršalkos, kunigaikščio Povilo Karolio Sanguškos (1682–1750), ir Barboros Uršulės Duninos (1718–1791) dukterį.
Ai Petri
Ai Petri arba Aj Petris. – viršukalnė pagrindinėje Krymo kalnų grandinėje, Ai Petri plynaukštėje, Jaltos savivaldybėje, Kryme. Aukštis – 1234,2 m. Nuo kalno atsiveria vaizdinga pietinio Krymo kranto panorama
Ai Petri – unikali savo klimatinėmis sąlygomis visoje Ukrainoje – čia būna daugiausiai dienų su rūku šalyje (1970 m. – 215 d.) bei fiksuojamas stipriausias vėjas (1949 m. vėjas, viršijantis 15 m/s greitį pūtė 125 dienas, o stipriausias užfiksuotas – 50 m/s).
Į kalną veda 3,5 km ilgio oro tramvajaus linija. Pavadinimas Ai Petri graikų kalba reiškia „Šv. Petras“.
Kriulenio rajonas
Kriulenio rajonas – vienas iš Moldovos administracinių vienetų, esantis šalies centrinėje dalyje. Administracinis centras – Kriulenis. Taip pat yra 18 kaimų bei 24-ios komunos. 2012 m. duomenimis, rajone gyveno 73 300 gyventojų.
Geografija
Kriulenio rajonas šiaurėje ribojasi su Orhėju, rytuose su Dubosaru, pietuose su Naujųjų Anėnų rajonu, vakaruose su Kišiniovo savivaldybe ir Strešeniu. Aukščiausias rajono taškas siekia 265 metrus.
Rajonas yra Dniestro upės, kuri teka rajono vakaruose, baseine. Pagrindiniai intakai: Reutas (286 km) ir Bikas (155 km).
1895 m. Vokietijos gyventojų surašymas
1895 m. Vokietijos gyventojų surašymas vyko 1895 m. gruodžio 2 d. Vokietijos imperijoje. Surašymo metu buvo priskaičiuota 52,3 mln. gyventojų (tarp jų 2,0 mln. Rytprūsiuose).
Lietuva
Surašymas apėmė dalį dabartinės Lietuvos teritorijos – Rytprūsiuose buvusią Mažąją Lietuvą. Visoje Rytų Prūsijos provincijoje buvo 2006,7 tūkst. gyventojų. Dabartinės Lietuvos teritorijoje buvo Klaipėdos apskritis, didžioji dalis Šilutės apskrities, didesnė dalis Tilžės apskrities ir mažoji dalis Lankos bei Ragainės apskričių.
Rezultatai
Surašymo rezultatai regionuose ir provincijose:
Rangava
Rangava – kaimas Trakų rajono savivaldybėje, 3 km nuo Aukštadvario.
Led Zeppelin (albumas)
Led Zeppelin – anglų roko grupės Led Zeppelin debiutinis albumas. Jis buvo išleistas 1969 m. sausio 12 d. JAV ir kovo 31 d. JK įrašų kompanijos „Atlantic Records“.
Albumas buvo įrašytas 1968 m. rugsėjį–spalį studijoje „Olympic Studios“, Londone. Albumas yra sudarytas iš medžiagos, parengtos pirmuosiuose šiuolaikinių bliuzo ir liaudies dainų perstatymų bandymuose. Prodiuseris buvo grupės gitaristas Jimmy Page, kartu su juo buvo kiti grupės nariai: Robert Plant, John Bonham, John Paul Jones. Viename garso takelyje buvo ir perkusionistas Viramas Džasanis. Albumas buvo sudarytas Glyn Johns, legendinį albumo viršelį, vaizduojantį Hindenburgo katastrofą, sukūrė George Hardie.
Albumas sulaukė sėkmės tiek Europoje, tiek Amerikoje, pasiekdamas reitingų viršūnes. Buvo išleistas ir vienas singlas „Good Times Bad Times“.
Triana Park
Triana Park – Latvijos elektroninės muzikos grupė.
Istorija
Triana Park susikūrė 2008 metais. Tais pačiais metais debiutavo Latvijos „Eurovizijos“ atrankoje „Eirodziesma“. Joje pasirodę su daina „Bye Bye“ sėkmingai įveikė pusfinalio etapą, o finale tarp dešimties dalyvių užėmė 4 vietą. 2009-ųjų „Eirodziesma“ atrankoje su daina „Call Me Any Time You Need A Problem“ finale liko ketvirti. 2010 m. latvių atrankoje su kūriniu „Lullaby For My Dreammate“ užėmė 6 vietą. Tais pačiais metais grupė išleido debiutinį studijinį albumą „EnterTainment“, į kurį įtraukti „Eirodziesma“ dalyvavę kūriniai „Bye Bye“, „Call Me Any Time You Need A Problem“ ir „Lullaby For My Dreammate“ bei singlas „Karuselis“. 2011 metais, ketvirtą kartą, dalyvavo „Eirodziesma“ atrankoje, kur pasirodė su daina „Upside Down“. Nors grupė įveikė pusfinalį (užėmė 4 vietą) ir pateko į finalą, tačiau vėliau pasitraukė dėl vokalistės ligos. 2012 m. nacionalinės atrankos finale su „Stars Are My Family“ liko priešpaskutinėje – devintoje vietoje.
2014 m. rugpjūčio 29 d. grupė išleidimo mini albumą „Triana Park“. Į jį įtrauktos dainos „Iron Blue“, „The Best“ ir „Sons and Daughters“.
2017 metais su daina „Line“ nugalėjo nacionalinėje atrankoje „Supernova“, ir tapo šalies atstovais į 2017 m. „Eurovizijos“ dainų konkursą Kijeve.
Nariai
130px|miniatiūra|right|Vokalistė Agnese Rakovska
IŽ-2125
IŽ-2125 „Kombi“ (ИЖ-2125 «Комби») – tarybinių (vėliau Rusijos) lengvųjų automobilių serija, 1973–1997 m. gaminta Iževsko automobilių gamykloje (IŽAvto).
IŽ-2125 gamintas lengvojo automobilio Moskvič-412 pagrindu. Šiuos automobilius (pavadinimu IŽ) greta Maskvos gamyklos surinkinėjo ir IžMašas, kuris vėliau nepriklausomai nuo Moskvič sukūrė „kombi“ tipo automobilį IŽ-2125. Ankstyvieji „ižai“ savo priekinės dalies išvaizda nesiskyrė nuo „Moskvičių“, o IŽ pakeitus savo gamintų Moskvič-412 dizainą, pasikeitė ir IŽ-2125 išvaizda.
Tai buvo 5 sėdimų vietų, 5 durų automobilis, skirtas keleivių ir krovinių gabenimui. TSRS šio automobilio išskirtiniam kėbului įvardinti buvo naudojamas žodis „kombi“. Vakarietiškame kėbulų skirstyme tokį pobūdį atitiktų žodis „liftbekas“ (sedano ilgio hečbekas).
Standartinės modifikacijos automobilis buvo 4205 mm ilgio, 1555 mm pločio, 1500 mm aukščio, 2400 mm ratų bazės, 1040 kg masės. Automobilį varė benzininis, 4 cilindrų, 1,5 l darbo tūrio, 75 AG variklis.
Užusienis
Užusienis  – už gatvinių kaimų išsikėlusios sodybos, dažniausiai įsiterpusios tarp kitų dvarų žemių.
Abiejų Tautų Respublikoje tai buvo kaimas ar kaimo dalis, kuriame gyveno neturtingi bajorai, neturintys valstiečių ir dirbantys savo žemę.
Užusienių atsiradimas ir reikšmė
Užusieniai susiformavo Lietuvos Didžiojoje Kunigaikštystėje po XVI a. valakų reformos, vėliau jie egzistavo ir Rusijos imperijoje. 1557 m. valakų reformos instrukcijose buvo įvesta trilaukė sistema ir visos valstiečių žemės buvo padalintos į tris laukus su tiksliai nubrėžtomis ribomis. Po žemių išmatavimo liko tam tikri neišmatuoti rėžiai, kurie buvo išnuomojami smulkiesiems bajorams. Tai buvo neišmatuota žemė, priklausiusi šieno laukams, ariamai žemei, pelkėms ir t. t.
Bajorų kaimo dalis nuo valstiečių apgyvendintos dalies buvo atribota. Kai kurie mokslininkai užusienio kilmę sieja su arti dvaro buvusia žeme. Užusieniai dažniausiai buvo sukuriami, augant vienai šeimai ir smulkinant tėvoninį dvarą. Užusienių bajorija išlaikė teisinį ir kultūrinį atskyrimą, taip pat teismo, politines ir ekonomines privilegijas. Ji buvo izoliuota nuo valstiečių aplinkos („mišrios“ santuokos buvo labai retos). Ji išsiskyrė patriotizmu, religingumu, dideliu prisirišimu prie riterių tradicijų ir krašto. Kai kuriose vietovėse iš tokio pobūdžio kaimų prie pavardės buvo išlikęs būdvardis „Szlachecka (-ckie)“, pvz., Brzeźno Szlacheckie.
Užusieniai taip pat egzistavo ir Mazovijoje, Podolėje, Polesėje, Voluinėje ir kt.
Įvairiuose Rusijos regionuose taip buvo vadinamas vienas ūkis (rus. односелье), ūkis (rus. хутор), sodyba (rus. заимка), vienkiemis (rus. однодворок), vienišas kaimas dykynėje (rus. посёлок на пустоши), kuris buvo už bendros valstiečių žemių ribos.
Rusų filologas Aleskandras Potebnia veikale „Apie rusų kalbos garsų istoriją“ žodį (rus. застенок) sieja ne su žodžiu „siena“, bet su žodžiu стен (lot. umbra, gr. σχιά), kas reiškė mišką, kuris buvo riba tarp kaimui skirtų žemių.
Sovietmečiu dalis užusienių buvo apgyvendinti ar sunaikinti, dalis virto kaimais.
Raninė
Raninė – kaimas Šakių rajono savivaldybėje, 10 km nuo Kriūkų.
Aja (kyšulys)
thumb|260px|Ajos kyšulys
Aja (,, 🇬🇷) – kyšulys pietinėje Krymo pakrantėje, į pietryčius nuo Balaklavos (Ukraina). Smarkiai (13 km) išsišauna į Juodąją jūrą. Paviršius kalnuotas (aukštis iki 558,5 m), priklauso Krymo kalnų masyvui. Į rytus nuo Ajos tekšo Laspio įlanka. Ties kyšulio pagrindu yra grotų. Aplink kyšulį yra reliktinė pušų giraitė.
Kyšulio pavadinimas graikų kalba reiškia „šventoji“.
Eklogė
Eklogė ( – atranka) – literatūros žanras, epinių ir draminių elementų turintis eilėraštis apie laimingą kaimo žmonių gyvenimą gamtos prieglobstyje.
Dažnai tapatinama su bukolika, kartais laikoma bukolikos porūšiu. Terminas atsirado Romoje, kur eklogėmis buvo vadinami pavieniai Vergilijaus „Bukolikų“ eilėraščiai. Kaip savarankiškas žanras egzistavo Renesanso laikais. Ekloges rašė Dantė, Frančeskas Petrarka, Džovanis Bokačas.
Rapiejai
Rapiejai – viensėdis Švenčionių rajono savivaldybėje, 17 km į rytus nuo Pabradės, 2 km į pietryčius nuo Zalavo, Gelednios miške, šalia Gudijos sienos. Išlikusi sodyba.
Violeta Bernotaitė
Violeta Bernotaitė (g. 1965 m. balandžio 4 d. Viekšniuose, Mažeikių raj.) – Lietuvos olimpietė, irkluotoja, akademinio irklavimo rinktinės narė 1992 m. vasaros olimpinėse žaidynėse.
2007 m. baigė Lietuvos kūno kultūros akademiją. Pirmasis treneris A. Palaima. SSRS irklavimo čempionė (1989 m.), čempionatų bronzos (aštuonvietė 1986 m.) ir 2 kartus sidabro medalių laimėtoja (pavienė keturvietė su vairininku 1988 m., aštuonvietė 1989 m.). 1991 m. Pabaltijo pavienės dvivietės ir keturvietės be vairininko, aštuonvietės irklavimo čempionė. Daugkartinė Lietuvos irklavimo čempionė.
Kiti sporto pasiekimai:
Rajon Rondo
Ražonas Pjeras Rondo (Rajon Pierre Rondo; g. 1986 m. vasario 22 d. Luisvilyje, Kentukio valstijoje, JAV) – profesionalus JAV krepšininkas, žaidžiantis įžaidėjo pozicijoje. 2006 metų NBA naujokų biržoje 21-uoju šaukimu pasirinktas Finikso „Suns“, tačiau iškart perleistas Bostono „Celtics“ ekipai. 2014–2015 metų sezoną praleido Dalaso „Maverics“ komandoje. 2015–2016 m. sezoną atstovavo Sakramento „Kings“ ekipai. 2016 m. liepos 7 d. pasirašė sutartį su Čikagos „Bulls“ klubu.
Rapkaučizna
Rapkaučizna – kaimas Zarasų rajono savivaldybėje, 3 km nuo Mukulių.
Švedijos moterų ledo ritulio rinktinė
Švedijos moterų ledo ritulio rinktinė – nacionalinė moterų komanda atstovaujanti Švedijai tarptautinėse varžybose. Daugkartinė olimpinė ir pasaulio čempionatų prizininkė.
Lucie Jones
Lucie Bethan Jones (g. 1991 m. kovo 20 d.) – britų dainininkė, aktorė ir modelis.
Dainininkė išgarsėjo po dalyvavimo 6-ame britų „X faktoriaus“ sezone, užėmusi 8 vietą. 2017 m. su daina „Never Give Up on You“ laimėjo atranką „Eurovision: You Decide“ į „Eurovizijos“ dainų konkursą Kijeve. Konkursinį kūrinį parašė autorių komanda, kurią sudarė „The Treatment“, Lawrie Martin ir Emmelie de Forest, iškovojusi Danijai pergalę 2013 m. „Eurovizijoje“.
AS Togo-Port
„Togo-Port“ futbolo klubas arba AS Togo-Port – profesionalus futbolo klubas, įsikūręs Lomės mieste.
Istorija
Klubas įkurtas Lomės mieste, Togo sostinėje. Kitados rungtyniavo Pirmame divizione.
2020–2021 m. Togo futbolo čempionatas nevyko dėl pandemijos.
2022 m. „A“ grupėje vėl buvo treti ir pateko į finalinį etapą, tačiau tarp šešių finalininkų liko paskutiniai, šešti.
2022–2023 m. ekipos rungtyniavo vientisoje lygoje. Tarp šešiolikos dalyvių ekipa liko dvyliktoje vietoje.
Sezonai
Šaltiniai:
Boratinščizna
Istorija
Nuo VIII a. pr. m. e. iki XIX a. šioje teritorijoje gyveno lietuviams artima baltų tauta – jotvingiai. Nuo XIII-XIV a. iki 1795 m. kaimas priklausė Lietuvos Didžiajai Kunigaikštystei. 1975-1998 m. priklausė Balstogės vaivadijai.
Posmas
Posmas (strofa) – pagrindinis eiliuotos kalbos vienetų – eilučių – derinys, pasižymintis intonacine vienove ir sistemiškai pasikartojantis kūrinyje.
Būna užbaigtas ne tik intonaciniu, bet ir sintaksiniu bei semantiniu atžvilgiu. Posmų būna rimuotų ir nerimuotų. Pagal eilučių skaičių skiriami dvieiliai (distichas), trieiliai (tercetas, tercina), ketureiliai (katrenas), penkiaeiliai, šešiaeiliai, septyneiliai, aštuoneiliai posmai. Eilutės posme rimuojamos gretutiniu (aa), kryžminiu (abab), gaubiamuoju (abba) ir kitais būdais (pavyzdžiui, aabccb). Kartais eilėraštį sudaro vienas sudėtingas posmas (trioletas) arba pastovus kelių posmų derinys (sonetas, rondo). Šiuolaikinėje poezijoje posmai dažnai grafiškai transformuojami – ketureiliai paverčiami šešiaeiliais, aštuoneiliais. Posmus (strofas) turintys tekstai vadinami strofiniais, neturintys – astrofiniais.
Rapkiškės
Rapkiškės – kaimas Zarasų rajono savivaldybėje, 1 km nuo Kelpšiškių, prie Avilio ežero.
Tėjus
Tėjus  – upė Jungtinėje Karalystėje, vidurio Škotijoje. Prasideda Škotijos aukštumose, Ben Lui kalno papėdėje, teka į šiaurės rytus (vadinama Dochartu), aukštupyje prateka ledyninį Tėjaus ežerą. Teka į pietryčius, o žemupyje – į pietus. Ties Pertu įteka į Šiaurės jūros Tėjaus užutėkį (Firth of Tay). Tai ilgiausia Škotijos upė.
Didesni intakai: Branas, Almondas, Yrnas (dešinieji), Lajonas, Tiumelas, Aisla (kairieji). Upės vidurinis debitas yra 167 m³/s (vienas didžiausių Britanijoje), o smarkių potvynių metu – net 7 mln. m³/val. Tarp 1210 ir 1993 m. Perte užfiksuoti 34 upės potvyniai. Dabar įrengta užtvankų sistema, sauganti nuo užtvindymų.
Nathan Trent
Nathanaele Koll (g. 1992 m. balandžio 4 d. Insbruke), geriau žinomas kaip Nathan Trent – Austrijos dainininkas.
Biografija
Nathan Trent gimė Insbruko mieste, italės ir austro šeimoje. Dviem kalbom (vokiečių ir italų) nuo mažumės kalbantis Nathan muzika susižavėjo būdamas vos trejų, kai pradėjo lankyti smuiko ir fortepijono pamokas.
2003 metais jis dalyvavo vaikų talentų šou „Kiddy Contest“, kur atlikęs dainą apie futbolą užėmė 9 vietą. 2011 metais bandė laimę Vokietijos „X Faktoriaus“ laidoje, kur pasirodęs duete „Boys II Hot“ sėkmingai prasibrovė iki gyvų pasirodymų, bet nesulaukę žiūrovų palaikymo, realybės šou paliko jau pačią pirmą savaitę. Netrukus po to atlikėjas nusprendė toliau gilintis į muziką ir įstojo į Vienos Muzikos ir menų universitetą, kurį su pagyrimu pabaigė 2016 m. vasarą.
2016 m. birželio 18 d. Trent išleido savo pirmąjį singlą „Like It Is“, kuris akimirksniu išpopuliarėjo gimtojoje Austrijoje. 2016 m. gruodžio 19 d. tapo Austrijos atstovu 2017 metų „Eurovizijoje“ su daina „Running on Air“. Dar tų pačių metų rudenį jis buvo tarp 33 pretendentų dalyvauti Vokietijos „Eurovizijos“ nacionalinėje atrankoje „Unser Song 2017“, tačiau patvirtinus, jog konkurse dainuos Austrijos vardu, iš tolimesnių atrankinių etapų buvo pašalintas.
Chmelovščizna
Chmelovščizna – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, Šudzialovo valsčiuje, Sokulkos apskrityje, Palenkės vaivadijoje.
Istorija
Nuo VIII a. pr. m. e. iki XIX a. šioje teritorijoje gyveno lietuviams artima baltų tauta – jotvingiai. Nuo XIII-XIV a. iki 1795 m. kaimas priklausė Lietuvos Didžiajai Kunigaikštystei. 1975-1998 m. priklausė Balstogės vaivadijai.
Bžozovų Hrudas
Bžozovų Hrudas – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, Šudzialovo valsčiuje, Sokulkos apskrityje, Palenkės vaivadijoje. Kaimas yra apie 12 km į vakarus nuo Šudzialovo, apie 9 km į pietus nuo Sokulkos ir 33 km į šiaurės rytus nuo vaivadijos centro Balstogės.
Istorija
Nuo VIII a. pr. m. e. iki XIX a. šioje teritorijoje gyveno lietuviams artima baltų tauta – jotvingiai. Nuo XIII-XIV a. iki 1795 m. kaimas priklausė Lietuvos Didžiajai Kunigaikštystei. 1975-1998 m. priklausė Balstogės vaivadijai.
Kėdainių elektros aparatūros gamykla
Kėdainių elektros aparatūros gamykla (KEAG, Kėdainių EAG) – buvusi įmonė, nuo 1958 m. veikusi Kėdainiuose, Pramonės rajone, Pramonės g. 19.
Gamykla įkurta 1958 m. vietoje Kauno radijo gamyklos Kėdainių cecho. 1967 m. tapo elektros variklių gamybos susivienijimo „Elfa“ įmone. Gamino įvairius elektros aparatus – žemos įtampos aparatus, mažos galios elektrinius variklius, buitinius elektros prietaisus. 1985 m. veikė 6 mechanizuotos srovinės ir viena pusiau automatizuota linija. Kėdainių EAG gaminiai būdavo naudojami vietinėje rinkoje, vežami į kitas TSRS respublikas bei eksportuojami į 35 užsienio šalis. 1985 m. dirbo 1710 darbuotojų. Nuo pat gamyklos įkūrimo jai vadovavo Stasys Sakalys.
ZAZ-968
ZAZ-968 „Zaporožietis“ (ЗАЗ-968 «Запорожец») – tarybinių (vėliau Ukrainos) mažiausios klasės lengvųjų automobilių serija, 1971–1994 m. gaminta Zaporožės automobilių gamykloje (ZAZ).
Kėdainių elektros aparatūros gamykla
thumb|left|250px|Kėdainių EAG pastatas 2020 m.
ZAZ-968
ZAZ-968 gamintas ankstesnio ZAZ-966 pagrindu – nuo jo skyrėsi naujomis sėdynėmis, atskiro prievado stabdžiais, perkelta užvedimo spynele, kėbulo priekyje vietoje grotelių palikta puošybinė detalė. Daug ženkliau skyrėsi 1979 m. pradėta gaminti modifikacija ZAZ-968M: galiniai žibintai stačiakampiai, pakeista priekinė puošybinė juostelė, perkeltos posūkių lemputės, pakeistas prietaisų skydelis, chromuotas detales pakeitė plastikas, atsarginis ratas tvirtintas ne bagažinėje, o prie variklio, pakeista variklio aušinimo sistema (kėbulo šonuose išsikišusias „žiaunas“ pakeitė anga ant variklio dangčio).
Kėdainių elektros aparatūros gamykla
Po TSRS žlugimo įmonės veikla sustojo, o 1993 m. bankrutavo. Dabar gamyklai priklausiusiame sklype įsikūrusi „Norfos“ prekių bazė.
ZAZ-968
ZAZ-968 buvo 4 sėdimų vietų, 2 durų sedanas. Išleista keletas modifikacijų invalidams, pikapai.
Standartinės modifikacijos automobilis buvo 3730 mm ilgio, 1570 mm pločio, 1400 mm aukščio, 2160 mm ratų bazės, 840 kg masės. Automobilį varė benzininis, 4 cilindrų, 1,2 l darbo tūrio, 40 AG variklis. Automobilis išvystydavo iki 120 km/h greitį, iki 100 km/h įsibėgėdavo per 32 s.
Laekverė
Laekverė  – gyvenvietė Vakarų Viru apskrityje, rytų Estijoje. Laekverės savivaldybės administracinis centras. 444 gyventojai (2011 m. gruodžio 31 d. duomenys).
Isabelle de Charrière
Izabelė de Šarjer (Isabelle de Charrière), pilnas vardas Izabelė Agnesa Elizabet van Tioil van Seroskerken (Isabelle-Agneta Elisabeth van Tuyll van Serooskerken, g. 1740 m. spalio 20 d. – m. 1805 m. rugpjūčio 27 d.) – iš Olandijos kilusi Šveicarijos rašytoja, rašiusi prancūzų ir vokiečių kalbomis. Pasirašinėjo pseudonimais „Belė van Zoilen“ (Belle van Zuylen), „Zelidė“ (Zélide), „Abė de la Tūr“ (Abbé de la Tour). Jos kūriniai XIX a. skatino moterų emancipaciją.
Gimė didikų šeimoje Zioileno pilyje netoli Utrechto. 1771 m. ištekėjo už brolio privataus mokytojo, šveicaro Šarlio Emanuelio Šarjero de Pentazo ir su juo išsikėlė į Šveicariją, Kolombjė miestelį šalia Noišatelio. Daug skaitė, buvo paveikta Žano Žako Ruso, Deni Didro idėjų, todėl pasisakė prieš aristokratiškas privilegijas, moralines konvencijas, religinę ortodoksiją, skurdą, nors revoliucinių idėjų nerėmė.
Izabelė de Šarjer rašė romanus, pamfletus, pjeses, eilėraščius, komponavo muziką. Kaip rašytoja debiutavo 1763 m., anonimiškai išleidusi satyrinį romaną „Aukštuomenė“ (Le Noble). Kiti žymesni kūriniai: „Trys moterys“ (Trois femmes, 1797 m.), „Laiškai, rasti ant sniego“ (Lettres trouvées sous la neige, 1794 m.), „Kalistas, arba laiškai, parašyti Lozanoje“ (Caliste; ou, lettres écrites de Lausanne, 1786 m.), „Noišatelio laiškai“ (Lettres neuchâteloises, 1784 m.).
Šahrijaras Mamedjarovas
Šeima
Šahrijaro tėvas Hamidas Mamedjarovas, nors ir buvęs boksininkas, tačiau didelis šachmatų mėgėjas, iki 1993 m. buvo jo treneriu. Tų metų vasarą Šahrijyaras pradėjo užsiėmimus Sumgaito šachmatų mokykloje, kur dirbo jo pirmoji šachmatų trenerė Valida Bayramova. Šachmatai šeimoje buvo mėgstami: dvi Šachrijaro seserys – Zeinab ir Turkan – taip pat žaidžia šachmatais. Jos yra moterų šachmatų didmeistrės.
Jaunių ir jaunimo varžybos
1997 m. Šahrijaras Mamedjarovas pirmą kartą dalyvavo Azerbaidžano J12 šachmatų čempionate ir iškovojo antrąją vietą. 2000 m., dalyvaudamas šalies jaunių J16 ir J18 čempionatuose, buvo pirmas.
2001 m. Europos jaunių čempionate J16 amžiaus grupėje užėmė antrąją vietą (7 tšk. iš 9). 2002 m. Europos (iki 18 m.) čempionate – pirmas (7 tšk. iš 9). 2002 m. Heraklione pasaulio jaunių (iki 18 m.) čempionate užėmė 2-ą vietą (9 tšk. iš 11).
2003 m. Kalitėjoje jis laimėjo tiek pasaulio jaunių iki 18 metų (10 tšk. iš 11), tiek pasaulio jaunimo čempionatus (10 tšk. iš 13). 2005 m. antrą kartą iškovojo pasaulio jaunimo (iki 20 m.) čempiono titulą (10,5 tšk. iš 13). Jo pasiektas reitingas varžybose buvo 2783.
Šalies čempionatas
Azerbaidžano šachmatų čempionatą laimėjo 2001 ir 2002 m.
FIDE atkrentamųjų mačų pasaulio čempionatai
Š. Mamedjarovas dalyvavo 2004 m. FIDE atkrentamųjų mačų pasaulio čempionate Tripolyje, tačiau trečiajame rate nusileido Rumunijos didmeistriui Diteriui Nisipianui 1,5:2,5 ir pasitraukė iš varžybų.
FIDE pasaulio taurė
Š. Mamedjarovas dalyvavo visose 2005–2019 m. surengtose FIDE taurės varžybose. Žaidė 2005 m. FIDE pasaulio taurės varžybose, iš kurių 10 geriausiai pasirodžiusių dalyvių pateko į 2007 m. kandidatų mačus, Š. Mamedjarovas antrajame rate sužaidė lygiosiomis su E. Najeru ir po lygiųjų, žaidžiant greitąsias, pralaimėjęs papildomas žaibo partijas, baigė pasirodymą. 2007 m. taurės varžybose jis pateko į trečiąjį ratą, kuriame, pralaimėjęs P. Čeparinovui, baigė varžybas.
2009 m. taurėje sėkmingai praėjo pirmuosius 4 ratus, bet ketvirtfinalyje, rezultatu 1,0:1,5 pralaimėjęs S. Karjakinui, į pusfinalį nepateko. Dėl aukšto reitingo pateko į 2011 m. taurės varžybas. Jose trečiajame rate, po lygiųjų pagrindiniame mače, žaisdamas greitąsias partijas pralaimėjo jaunam Ukrainos didmeistriui J. Žerebucui ir į kitą ratą nepateko.
Pagal reitingų sąrašą pateko ir į 2015 m. Baku vykusias taurės varžybas. Ketvirtajame rate 1,5: 0,5 įveikęs F. Karuaną pateko į ketvirtfinalį, kuriame teko nusileisti būsimam taurės laimėtojui S. Karjakinui. Pagrindinis dviejų partijų mačas (po dviejų lygiųjų) neišaiškino nugalėtojo. Reikėjo žaisti papildomus mačus po dvi greitąsias partijas. Pirmasis mačas po dviejų lygiųjų neišaiškino nugalėtojo, todėl buvo paskirtas antrasis. Žaidžiant jį nugalėjo S. Karjakinas, laimėjęs abi greitąsias partijas.
2019 m. taurės varžybų ketvirtajame rate teko žaisti su savo tautiečiu ir būsimu šių varžybų nugalėtoju T. Radžabovu. Pagrindiniam mačui pasibaigus lygiosiomis, nugalėtojo nustatymui buvo žaidžiamos dvi greitųjų (po 25 min.) partijos. Jos abi baigėsi lygiosiomis, tad buvo žaidžiamos dar dvi greitosios partijos (po 10 min). Pirmoji baigėsi taikiai, o antrąją laimėjęs T. Radžabovas pateko į varžybų ketvirtfinalį.
FIDE Didžiojo prizo varžybos
2012-13 m. FIDE Didžiojo prizo varžybose startavo sėkmingai, kai 2012 m. spalį Londone vykusiame turnyre, kartu su Veselinu Topalovu ir Borisu Gelfandu, surinko po 7 tšk. iš 11-kos galimų (+4, -1, = 6) ir uždirbo 140 balų. Sekančiame turnyre Taškente, pustaškiu atsilikęs nuo lyderių. iškovojo dar 80 balų, kurie leido, sukaupus 220 balų, pirmauti Didžiojo prizo varžybose.
Po to buvo nesėkmingas turnyras Cuge, kurį pavyko kompensuoti Pekino turnyre, kuriame, surinkęs 7 tšk. iš 12-kos, buvo 1-as ir pelnė 170 balų. Tai jam užtikrino 2-ąją vietą bendroje Didžiojo prizo įskaitoje ir pakvietimą į 2014 m. kandidatų turnyrą.
Dėl aukšto reitingo buvo priimtas į 2017 m. FIDE didžiojo prizo varžybas, kurios jam buvo sėkmingos. Šardžoje ̈vasario 18-27 d. vykusiame turnyre surinko 5, 5 taško iš 9 ir pasidalijo 1-3 vietas kartu su Aleksandrus Griščiuku ir Maksimu Vašje-Lagravu bei pelnė 140 balų. Maskvoje gegužės 12-21 d. vykusiame turnyre užėmė antrąją vietą (5,5 tšk. iš 9). ir pelnė dar 140 balų. Ženevoje liepos 6-15 d. vykusiame turnyre pasidalijo 4-10 vietomis (5 tšk. iš 9) ) ir gavo už tai 60 balų. Pasibaigus Didžiojo prizo turnyrams, susumavus dalyvių pelnytus balus, pirmoji vieta atiteko Šahrijarui Mamedjarovui, surinkusiam 340 balų, o antroji Aleksandrui Griščiukui – 336,4 balo. Jie abu pateko į 2018 m. Kandidatų turnyrą.
Kandidatų varžybos
Mamedjarovas buvo įtrauktas į 2011 m. Kandidatų mačus, tačiau jam jie nebuvo sėkmingi. Jau ketvirtfinalyje teko žaisti mačą su būsimu šių varžybų nugalėtoju – Borisu Gelfandu. Jam pralaimėjo rezultatu 1,5:2,5 ir iš varžybų pasitraukė.
2014 m. kandidatų turnyre, kartu su V. Kramniku ir D. Andreikinu, Š. Mamedjarovas surinko 7 tšk. iš 14. Tai buvo 3-5 rezultatas. Pagal papildomus rodiklius jam atiteko 4 vieta.
2018 m. Kandidatų turnyre sekėsi geriau: surinkęs vienodai taškų su S. Karjakinu (8 iš 14) dėl tarpusavio susitikimo rezultato (+1,=1), užėmė aukštesnę – antrąją vietą. Buvo antras ir turnyro pusiaukelėje (4,5 tšk. iš 7); pirmas buvo F. Karuana (5 tšk.).
Turnyrai
Š. Mamedjarovas 2016 m. gegužės 26 – birželio 4 d. Šamkire 20-os kategorijos 3-jame Gašimovo atminimo turnyre, laimėjęs greitųjų partijų mačą prieš tiek pat taškų surinkusį F. Karuaną, užėmė pirmąją vietą (6 iš 9).
2018 m. sausio 13-28 d. Veik an Zėjėje vykusiame „Tata Steel“ 20-os kategorijos turnyre, tik pustaškių atsilikęs nuo pirmos ir antros vietos laimėtojų – Magnuso Karlseno ir Anišo Girio – kartu su Kramniku pasidalijo 3-ąją vietą (8,5 tšk. iš 13).
Tų pačių metų balandžio 19–28 d. Šamkire, vykusiame 21-os kategorijos 5-ajame Gašimovo atminimo turnyre, praleidęs į priekį Magnusą Karlseną (6 iš 9), Ding Lireną (5,5) ir Sergejų Karjakiną (5), užėmė 4-ąją vietą (4,5).
Mamedjarovas laimėjo 2018 m. 20-tos kategorijos Bylio turnyrą. Ten jis priešpaskutiniame rate įveikė Magnusą Karlseną ir, lenkdamas dviem taškais antroje vietoje likusį pasaulio čempioną, laimėjo turnyrą (7 iš 9). Šis turnyras pakėlė jo reitingą iki 2817, 7.
Komandinės varžybos
Mamedjarovas gan dažnai dalyvauja komandinėse šachmatų varžybose. Jis žaidė šachmatų olimpiadose, pasaulio ir Europos komandiniuose čempionatuose, Europos klubų taurėje, Vokietijos Bundeslygoje, komandiniuose čempionatuose Turkijoje, Rusijoje, Makedonijoje, Ispanijoje ir Kinijoje.
Šachmatų olimpiada
Iki 2020 m. Šahrijaras Mamedjarovas Azerbaidžano šachmatų rinktinėje žaidė devyniose šachmatų olimpiadose. Dar 2000 m., Stambule vykusioje 34-oje šachmatų olimpiadoje jis buvo Azerbaidžano rinktinės 1-as atsarginis, o 35-oje olimpiadoje (2002), 36-oje (2004) ir 38-oje Drezdene žaidė jau prie 2-os lentos. 2010 m. 39-oje olimpiadoje Chanty Mansijske žaidė prie 1-os lentos ir, surinkęs 6,5 taško iš 10 galimų, buvo 6-tas.
Paskesnėje olimpiadoje (2012), žaisdamas prie 3-ios lentos pasiekė įspūdingą rezultatą (8,5 tšk. iš 10, pasiektas reitingas – 2880) ir buvo apdovanotas aukso medaliu. Prie 1-os lentos jis žaidė ir 2014 m.; 2016 (6,5 tšk. iš 10) ir 2018 (5,5 tšk. iš 9) m. šachmatų olimpiadose.
Europos komandiniai čempionatai
Nuo 2001 m. iki 2020 m. dalyvavo visuose Europos komandinių šachmatų čempionatuose. Žaisdamas Azerbaidžano komandoje laimėjo 8 medalius: 4 komandinius ir 4 už individualų žaidimą. 2003 m. už individualų žaidimą prie 2-os lentos laimėjo sidabro medalį, 2007 m. – komandinį bronzos medalį, 2009 m. aukso medalius už individualų žaidimą prie 4-os lentos ir komandos užimtą vietą. 2011 m. – aukso medalį už pasirodymą prie trečios lentos ir komandos užimtą vietą. 2013 m.ir 2017 m. laimėti aukso medaliai už komandos užimtą vietą. Be to, 2017 m. už individualų žaidimą prie 1-os lentos laimėjo sidabro medalį.
Pasaulio komandiniai čempionatai
Azerbaidžano komandoje žaidė 2010 ir 2011 m. Geriausiai sekėsi 2010 m. Pasaulio komandiniame šachmatų čempionate, kai už žaidimą prie 4 lentos (8 tšk. iš 9) pelnė aukso medalį bei padėjo Azerbaidžano rinktinei užimti 4-ą vietą.
Europos klubų taurė
Nuo 2004 m. iki 2019 m. žaidė visuose Europos klubinių komandų čempionatuose: laimėjo 14 medalių – 6 komandinius (tris aukso, du sidabro ir vieną bronzos) ir 8 už individualų žaidimą. Jis laimėjo vieną aukso, žaisdamas prie 2-os lentos, su Novosibirsko „Sibiras“ komanda ir du (2-a lenta 2012 m. ir 1-a lenta 2014 m.) su „SOCAR Baku“ komanda
Du bronzos medalius pelnė žaisdamas „SOCAR Baku“ komandoje: 2012 m. prie 2-os ir 2014 m. prie 1-os lentos. Dar vieną bronzos medalį – už individualų pasirodymą prie 1-os lentos pelnė 2017 m., kovodamas Serbijos „SNSV“ komandoje. 2007 m. pelnyta 2-oji vieta prie 1-os lentos Šiaurės Makedonijos „ALKS“ komandoje.
Greitieji šachmatai
Gan dažnai dalyvauja greitųjų šachmatų varžybose. Iškovojo medalių ir užėmė aukštas vietas pasaulio greitųjų šachmatų čempionatuose. 2012 m. liepos 6-8 d. dalyvavo Astanoje vykusiame 1-ajame pasaulio greitųjų šachmatų čempionate ir, surinkęs, kaip ir V. Topalovas, 9,5 tšk. iš 15-kos, dėl papildomų rodiklių liko 4-as.
2013 m. birželio 6-8 d. Chanty Mansijske Š. Mamedjarovas laimėjo pasaulio greitųjų šachmatų čempionatą (11,5 tšk. iš 15). Antras liko J. Nepomniaščis (11 tšk.), trečias A. Griščiukas (10,5). 2016 m. gruodžio 26-30 Dohoje vykusiame pasaulio greitųjų šachmatų čempionate užėmė 4 vietą 2018 m. gruodžio 26-30 Peterburge iškovojo antrąją vietą (10,5 tšk. iš 15) pasaulio greitųjų šachmatų čempionate.
Alvydas Pumputis
Alvydas Pumputis (g. 1950 m. liepos 3 d. Molėtų rajonas) – švietimo vadybininkas, ilgametis aukštosios teisės mokyklos vadovas, Mykolo Romerio universiteto (MRU) rektorius - emeritas, teisininkas, teisėtyrininkas konstitucionalistas, profesorius.
Biografija
1961–1969 m. mokėsi Videniškių vidurinėje mokykloje. 1974 m. Vilniaus universiteto Teisės fakultete baigė teisę, įgijo teisininko kvalifikaciją. 1979 m. birželio 22 d. Ukrainos SSR Mokslų akademijos Valstybės ir teisės institute apgynė disertaciją tema „Vietinių tarybų vykdomųjų komitetų komisijų organizavimo ir veiklos teisiniai pagrindai“, teisės mokslų kandidatas (socialinių mokslų teisės krypties daktaras).
Iki 1982 m. VU Teisės fakulteto laborantas, Valstybinės teisės katedros dėstytojas, vyr. dėstytojas, nuo 1984 m. docentas, nuo 1982 m. SSRS VRM Minsko aukštosios mokyklos Vilniaus fakulteto viršininko pavaduotojas mokymo ir mokslo darbui, nuo 1990 m. Lietuvos policijos akademijos viršininkas, 1991–1997 m. rektorius, nuo 1993 m. LPA profesorius, nuo 1997 m. LTU, vėliau – MRU rektorius.
Kėdainių biochemija
„Kėdainių biochemija“ (iki 1993 m. – Kėdainių biochemijos gamykla) – pramonės įmonė, 1971–2003 m. veikusi Kėdainiuose. Įsikūrusi Pramonės rajone, Biochemikų g. 1, netoli AB „Lifosa“ chemijos gamyklos.
thumb|left|250px|Apleista „Kėdainių biochemijos“ gamykla