cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Feliksas Kolosauskas
Biografija
1963 m. baigė Kauno 12-ąją vidurinę mokyklą, 1970 m. – Kauno politechnikos institutą, inžinierius mechanikas. 1993 m. baigė Centrinės ir Rytų Europos šalims skirtus mokesčių audito kursus Kopenhagoje.
Muara
Istorija
Gyvenvietės pavadinimas malajų kalba reiškia „estuariją“. Nuo XIX a. pab. vietovė buvo žinoma kaip Brooketon. Čia veikė anglių tiekimo bazė, aprūpinusi kuru garlaivius. Anglis traukiniu gabenta iš Brooketon Colliery kasyklos. 1924 m. kasykla buvo uždaryta. Muara iškilo 1973 m., kai čia atidarytas giliavandenis uostas, kuris pradėtas naudoti naftos produktų eksportui.
Cušimos mūšis
Priešistorė ir mūšio aplinkybių apžvalga
Rusija uždraudė Japonijai eksploatuoti Mandžiūrijos išteklius, todėl admirolo Heihachiro Togo vadovaujamas Japonijos laivynas pradėjo Rusijos–Japonijos karą, artilerijos ugnimi ir torpedomis neutralizavęs Rusijos Ramiojo vandenyno flotilę Port Artūro ir Čemulpo (Korėjoje) uostuose. Įsiutęs caras Nikolajus II pasiuntė admirolo Zinovijaus Roždestvenskio vadovaujamą laivų iš Baltijos eskadrą aplink pasaulį atkeršyti už puolimus. Jo aštuonių šarvuotlaivių, aštuonių kreiserių ir devynių eskadrinių minininkų flotilė stojo prieš keturis Togo šarvuotlaivius, aštuonis kreiserius, dvidešimt vieną eskadrinį minininką ir šešiasdešimt torpedinių katerių – visi buvo daug naujesni už Rusijos laivus.
Sanukio žemė
thumb|300px|Sanukio žemė Japonijos žemėlapyje
Feliksas Kolosauskas
Biografija
1963–1964 m. Kauno „Šilko“ kombinato šaltkalvis remontininkas, 1964–1971 m. Kauno radijo gamyklos montuotojas, inžinierius technologas, konstruktorius. 1971–1977 m. Kauno tekstilės ir galanterijos fabriko „Kaspinas“ Skirsnemunės filialo viršininkas. 1977–1982 m. Anykščių vėlimo fabriko „Spartakas“ direktoriaus pavaduotojas, vėliau vyr. inžinierius, 1982–1992 m. direktorius.
1992–1996 m. Seimo narys, išrinktas Anykščių – Kupiškio rinkiminėje apygardoje, Biudžeto ir finansų komiteto pirmininkas. 1997–2002 m. AB „Lietuvos kuras“ vyr. specialistas, Techninės eksploatacijos ir turto valdymo skyriaus viršininkas.
2002–2003 m. Vilniaus apskrities viršininko administracijos sekretorius, įstaigos vadovo pavaduotojas, 2003 m. rugpjūčio 18 d. – 2004 m. gruodžio 29 d. Vilniaus apskrities viršininkas, Regiono plėtros tarybos pirmininkas. 2005–2006 m. Vilniaus apskrities viršininko pavaduotojas.
Nuo 1990 m. Lietuvos demokratinės darbo partijos Lazdynų grupės pirmininkas, nuo 2001 m. Lietuvos socialdemokratų partijos (LSDP) Vilniaus skyriaus narys, Lazdynų grupės pirmininkas, LSDP Finansų komisijos narys.
Lietuvos mėgėjų kikbokso federacijos prezidentas. Žmona Salomėja, vaikai Vytautas, Solveiga.
Sanukio žemė
Manoma, kad senoji Sanukio sostinė turėjo būti netoli Sakaidės, tačiau tikslių duomenų nėra. Viduramžiais svarbiausiu tapo Takamacu miestas, kuris ir dabar yra Kagavos prefektūros sostinė.
Sengoku laikotarpiu Sanukį valdė Mijošio klanas. Į Sanukio valdymą įsikišo ir Čiosokabės klanas, tačiau jiems pralaimėjus mūšį prieš Tojotomį Hidejošį, Sanukis atiteko pastarajam ir jo žmonėms.
Cušimos mūšis
Priešistorė ir mūšio aplinkybių apžvalga
Togo rusus užpuolė iš pasalos tarp Honšiu ir Cušimos salų. Per valandą jis išvedė iš rikiuotės rusų flagmaną „Suvorovą“ ir sužeidė Roždestvenskį. Dar trys rusų šarvuotlaiviai nuskendo ir japonai torpedomis pradėjo apšaudyti likusius laivus. Žuvo apie 10 000 rusų jūreivių. Išliko tik vienas jų kreiseris ir du eskadriniai minininkai. Japonų pusėje nuskendo trys torpediniai kateriai, žuvo 1000 žmonių.
Verpikai
Verpikai (Lasiocampidae) – drugių (Lepidoptera) šeima, kuriai priklauso stambūs ir vidutinio dydžio drugiai. Jų liemuo storas, pūkuotas. Straublelis neišsivystęs, todėl drugiai negali maitintis nektaru ir trumpai gyvena. Patinų antenos plunksniškos ar šukiškos, patelių – trumpos šeriškos, su 2 eilėmis dantelių. Akys mažos, priaugusios plaukų. Priekiniai sparnai platūs, trikampiški, ryškia viršūne. Užpakaliniai sparnai mažesni, apvalesniais kampais. Abiejų sparnų viduryje dažnai būna balta akutė. Ramybės būklėje sparnai suglaudžiami stogeliu. Vikšrai turi 16 kojų, plaukuoti, dažnai pirmo segmeto šonuose būna po karpelę su plaukų šepetėliu. Rečiau tokie šepetėliai būna ant antro ir trečio segmento. Lėliukės bukos, storos, gyvena voratinkliniuose kokonuose. Daugelis šios šeimos atstovų yra sodų ir miškų kenkėjai.
Lietuvoje sutinkamos šios rūšys:
Dalinimosi automobiliu paslauga
thumb|250px|right|„[[CityBee“ automobilis „Volkswagen Golf“ Kauno marių aikštelėje.]]
Dalinimosi automobiliu paslauga – inovatyvi automobilių nuomos paslauga. Iš esmės klaidingas terminas, bet plačiai naudojamas žiniasklaidoje.
Užsienio šalių didmiesčiuose dalinimosi automobiliais sistema yra gerai išplėtota ir sinchronizuota su viešuoju transportu, todėl tokiuose miestuose dalinimasis automobiliais prisideda mažinant spūstis, suteikia daugiau susisiekimo galimybių ir mažina miesto taršą. Paslaugos teikėjai pabrėžia, kad tai ekologiška – naudojami automobiliai yra mažalitražiai, dėl to jų išmetamas CO2 kiekis yra mažesnis.
Dauguma dalinimosi automobiliu paslaugos propaguotojų mano, kad žmonėms, nejaučiantiems poreikio kasdien važinėti automobiliu ir nuvažiuojantiems mažiau nei 10 tūkst. kilometrų per metus, naudotis dalinimosi automobiliu paslauga apsimoka labiau nei turėti nuosavą automobilį. Nuosavo automobilio pirkimo, draudimo, remonto ir išlaikymo išlaidos yra fiksuotos ir paprastai nepriklauso nuo to, kaip dažnai automobiliu yra naudojamasi.
Automobilio atrakinimas
Automobilio atrakinimo mechanizmas veikia tokiu principu:
Skaitytuvas suveikia tik rezervacijos metu pasirinktu laiku. Automobilio raktelius galima rasti jo viduje.
Paprastasis nandas
Suaugęs paprastasis nandas sveria 23-27 kg, yra 129 cm ilgio ir 150 cm aukščio. Patinai didesni už pateles. Kojos tvirtos, su trimis pirštais. Sparnai gana ilgi, jais paukštis naudojasi bėgdamas, kad išlaikytų pusiausvyrą. Plunksnos pūkuotos, nestandžios, pilkos ar rudos spalvos, nors pasitaiko ir albinosų.
Gyvena aukštažolėse pievose, savanose, krūmynuose. Laikosi netoli vandens. Minta dviskilčių augalų lapais, sėklomis, vaisiais. Kartais gali misti vabzdžiais, dvėselena. Pagrindiniai nandų grobuonys – puma, jaguaras, sulaukėję šunys, karakara. Šarvuočiai gali suėsti kiaušinius.
レア (鳥類)
Karaso departamentas
Karaso departamentas  – departamentas vakarų Nikaragvoje (vienas mažiausių šalyje), Ramiojo vandenyno pakrantėje. Administracinis centras – Chinotepė.
Geografija
Departamento paviršius kalnuotas, tačiau Karase, priešingai nei kituose vakarų Nikaragvos departamentuose, ugnikalnių nėra. Vandenyno pakrantėse plyti vaizdingi paplūdimiai.
Administracinis suskirstymas
Karaso departamentas administraciškai padalintas į 8 savivaldybes:
Western Phnom Penh FC
„Western Phnom Penh FC“ – Kambodžos futbolo klubas iš Pnompenio.
Istorija
Klubo ištakos siekia 2010 m. Ankstesniais metais žinomas Western Uni, Sparta Phnom Penh pavadinimais.
2018 m. aukščiausioje lygoje liko dvylikti, paskutinėje vietoje, ir iškrito į žemesnį divizioną.
Kuelapas
Kuelapas (keč. ir ) – archeologinė vietovė Peru, Amazonės departamento vakaruose, Lujos provincijoje, Utkubambos upės krante. Tai apie 1000 metus pastatyto Čačapojaso kultūros miesto (arba gynybinės tvirtovės) liekanos. Tyrinėjimai pradėti tik 1843 m. Kuelapas įsikūręs miškingoje, drėgnoje srityje. Vienas pagrindinių objektų – masyvi gynybinė siena. Ji saugo apie 400 pastatų.
thumb|500px|left|Tvirtovės liekanos thumb|left|250px|Tvirtovė
Topolanų Viešpaties Atsimainymo cerkvė
Topolanų Viešpaties Atsimainymo cerkvė  – cerkvė, esanti Topolanų kaime. Cerkvė priklauso Topolanų Viešpaties Atsimainymo parapijai. Cerkvė pastatyta XVII a. amžiuje. Cerkvės statybas finansavo Radvilų šeima.
Suvalkietis (Marijampolė)
Suvalkietis – nepartinis suvalkiečių laikraštis, ėjęs 1930–1937 m. Marijampolėje.
Istorija
Leido ir redagavo Petras Mažunaitis (1930–1936 m.) Jurgis Kalakauskas-Kalakonis (1936–1937 m.). Spausdino Dirvos spaustuvė Marijampolėje, M. Kuktos spaustuvė, F. Sokolovskienės spaustuvė ir G. Lano spaustuvė Kaune. Išėjo 349 numeriai.
Informavo apie Suvalkijos krašto gyvenimą, svarstė ekonomikos, pramonės, prekybos, kultūros ir švietimo problemas, rašė sveikatos, socialiniais klausimais.
Bendradarbiavo A. Barčius, Petras Biržys, Bernardas Brazdžionis, Vladas Civinskas, M. Gutauskas, Jonas Minius, Juozas Olinardas Penčyla, Stasys Povilaitis, A. Prūsas, Juozas Simonaitis, Jonas Strazdas, Aleksandras Vitkauskas ir kt.
Čunga
Čunga (Chunga burmeisteri) – kariaminių paukščių (Cariamiformes) būrio, kariaminių (Cariamidae) šeimos plėšriųjų paukščių rūšis. Anksčiau kaip kariaminių šeimos rūšis buvo priskirta prie gervinių paukščių (Gruiformes) būrio.
Paplitusi Argentinoje, Bolivijoje ir Paragvajuje. Gyvena sausuose subtropikų ir tropikų miškuose bei krūmynuose.
Burenas
thumb|right|300px|Burenas – milžiniškas kalkakmenio laukas Burenas (air. An Bhoireann – didžioji uola) – unikalus karstinis kraštovaizdis Klario grafystės šiaurės vakaruose (Airija). Tai 300 km² karbono kalkakmenio laukas apsuptas Balyvogano (air. Baile Uí Bheachain), Kinvaros, Gorto , Korofino , Kilfenoros , Lisdonvarnos (air. Lios Dúin Bhearna) kaimų ir Juodojo iškyšulio švyturio. Burene yra vandens, kuris teka griovomis tarp klinčių blokų. Griovos gali būti iki kelių šimtų metrų ilgio. Beveik visiškai nėra dirvožemio, todėl augmenija Burene yra itin skurdi. Medžių išvis nėra, išskyrus kelis, pasodintus žmonių, siekiant apsaugoti ūkininkų namus.
Burenas susidarė erozijos būdu, vandeniui graužiant kalkakmenio klodus. Vandens suformuotose griovose kaupiasi dirvožemio dalelės ir ten gali užsimegzti augalijos bei smulkios gyvūnijos gyvybė.
Burenas yra labai trapus. Jį žaloja sunkiasvorė žemės ūkio įranga, nuo chemikalų pakitusi vandens sudėtis, taip pat ir turistai.
Vietovė garsėja retomis alpinėmis gėlėmis, įspūdingomis olomis, duburiais ir ežerais.
Bureno sritis yra kandidatė į UNESCO pasaulio paveldo sąrašą.
Andromeda (mitologija)
thumb|280px|Andromeda prirakinta prie uolos, laukianti savo likimo., [[Gustavas Dorė]] Andromeda graikų mitologijoje – Kefėjo ir Kasiopėjos, Etiopijos karaliaus ir karalienės, duktė.
Istorija
Kasiopėja gyrėsi, kad esanti gražesnė už nereides, vandens nimfas. Tai sužinojęs Poseidonas keršydamas pasiuntė potvynį ir vandens pabaisą naikinti žemių. Tai matydamas Kefėjas nuvyko pasitarti su Dzeuso-Amono orakulu. Jam išpranašauta, kad turi paaukoti savo dukterį Andromedą jūrų pabaisai, tada negandos baigsis. Karalius Kefėjas labai gailėjosi savo dukters, bet žmonės reikalavo, kad pranašystės žodžiai būtų įvykdyti ir Etiopija būtų išgelbėta nuo sunaikinimo. Todėl Andromeda buvo grandine prirakinta prie kranto uolos. Kaip tik tuo metu pasirodė Persėjas. Vos tik išvydęs Andromedą, jis ją pamilo. Persėjas tuoj pat pažadėjo Kefėjui užmušti pabaisą ir išvaduoti Andromedą, jei tėvas sutiksiąs ją atiduoti jam už žmoną. Abu prisiekė vykdysią savo pažadus. Persėjas užmušė pabaisą ir sudaužęs grandines, tuoj pat išlaisvino Andromedą. Tačiau Andromeda jau anksčiau buvo sužadėta su Kefėjo giminaičiu Finėju. Finėjas ketino susidoroti su Persėju, bet šis parodė Gorgonės Medūzos galvą ir Finėjas kartu su savo bendrais suakmenėjo.
Kolona
thumb|200px|Kolonos skirtingais pagrindais ir kapiteliais (Paduja) miniatiūra|200px| 1 - antablementas 2 - kolona 3 - karnizas 4 - frizas 5 - architravas arba epistylis 6 - kapitelis (sudarytas iš abako ir voliutų) 7 - stiebas 8 - bazė 9 - stilobatas 10 - stereobatas Kolona architektūroje vadinamas konstrukcinis elementas, jungiantis statinio pagrindą ir virš jos esančias dalis. Kolona yra vertikaliai stovintis medinis, akmeninis arba metalinis stulpas, dažniausiai cilindro formos. Dažnai naudojamas paremti arkas.
Kai kuriais atvejais kolonos funkcija grynai estetinė, tai yra, ji nelaiko jokios statinio dalies, ant jos viršaus gali būti statoma, pvz., statula.
Kolonos dalys
Koloną sudaro kapitelis, liemuo ir bazė (kartais jos nebūna).
Dorėninė kolona
Graikiška dorėninė kolona simbolizuoja vyrišką jėgą. Ji susideda iš kapitelio ir liemens su kaneliūromis.
Jonėninė kolona
Ši kolona dar vadinama jonine ir ji simbolizuoja moteriškumą bei susideda iš kapitelio su voliutomis, liemens su kaneliūromis ir bazės.
Korintinė kolona
Kolona simbolizuoja moteriškumą ir susideda iš kapitelio su 4 voliutomis kampuose ir 2 eilėmis akanto augalo lapų, liemens su kaneliūromis ir bazės.
Antalgė (Ignalina)
miniatiūra|Įvažiavimas į kaimą Antalgė – kaimas Ignalinos rajono savivaldybėje, 2 km nuo Rimšės.
Mendosa (Peru)
Mendosa  – miestas Peru, Amazonės departamento pietryčiuose, prie Utkubambos upės, 1575 m aukštyje. Rodriges de Mendosos provincijos centras.
Mieste klimatas šiltas ir drėgnas. Apylinkėse yra karštųjų versmių (Tocuy), Huamampatos lagūna.
Avižinė (Marijampolė)
Avižinė – kaimas šiaurinėje Marijampolės savivaldybės dalyje, 4 km į pietryčius nuo Sasnavos.
Amderma
Amderma  – gyvenvietė Rusijoje, Nencų autonominėje apygardoje, Karos jūros pakrantėje, Jugoro pusiasalyje, į rytus nuo Jugoro Šaro sąsiaurio, netoli Amderminkos upės. Amderma yra 420 km nuo Narjan Maro, 270 km nuo Vorkutos. Yra oro uostas (du kartus per mėnesį vyksta skrydžiai iš Narjan Maro), jūrų uostas.
Amderma apleista, tampanti miestu-vaiduokliu.
Istorija
Gyvenvietės pavadinimas nencų kalba reiškia „vėplių gulykla“. Gyvenvietė įkurta 1933 m., pradėjus fluorito gavybą. 1936 m. suteiktas miesto tipo gyvenvietės statusas. Po karo fluorito gavyba sustabdyta, tačiau įkurta Arkties tyrimų bazė, meteorologijos stotis, veikė karinė bazė. 1989 m. Amdermoje gyveno 5100 žmonių. Žlugus TSRS, gyvenvietė patyrė nuosmukį. Karinė bazė likviduota, Arkties stotis uždaryta, dauguma gyventojų išsikėlė. 2004 m. Amdermai grąžintas kaimo gyvenvietės statusas.
Tikrieji strazdai
Strazdai (Turdus) – strazdinių (Turdidae) šeimos paukščių gentis.
Lietuvoje aptinkamos 6 rūšys, tarp kurių aptinkamos tik migracijų metu:
Narevo Viešpaties Nukryžiavimo Kryžiaus cerkvė
Narevo Viešpaties Nukryžiavimo Kryžiaus cerkvė  – cerkvė, esanti Narevo kaime. Cerkvė priklauso Narevo Viešpaties Nukryžiavimo Kryžiaus parapijai. Cerkvė pastatyta 1882–1885 metais. 1990 m. gruodžio 31 d. cerkvė įtraukta į Palenkės vaivadijos saugomų istorijos paminklų sąrašą.
Mendosa (reikšmės)
Mendosa  – dažna ispaniška pavardė. Pagal ją pavadintos šios vietovės:
Mendoza − pavardė.
Pavardę turi šie garsesni asmenys:
The Legend of Zelda: The Wind Waker
thumb|right|260px|„The Wind Waker“ pagrindinis herojus [[Link vienoje iš Hairulės pasaulio salų. Žaidime naudojamas animacinis stilius, kurio vienas bruožų yra gradiento nebuvimas tarp šešėlio-šviesos ir skirtingų tonų. Šis stilius sulaukė priekaištų dėl „vaikiškumo“ charakterio suteikimo žaidimui]] The Legend of Zelda: The Wind Waker (, Vėjų žadintojas) – 2002 m. kompiuterinis nuotykių žaidimas, kurį sukūrė ir išleido Japonijos „Nintendo“ kompanija. Tai vieno žaidėjo žaidžiamas žaidimas, išleistas „GameCube“ konsolei ir yra „The Legend of Zelda“ žaidimų serijos dalis. 2013 m. išleistas pagerintos grafikos žaidimo HD leidimas „Nintendo Wii U“ konsolei.
Žaidimas buvo aukštai įvertintas kritikų: 96 balų iš 100 vidurkiu pagal metacritic.com svetainės suvestinę ir buvo vienas palankiausiai įvertintų žaidimų „GameCube“ konsolei. IGN tinklalapio vertinimu, „The Wind Waker“ − ketvirtas geriausias žaidimas „GameCube“ konsolei, pagal gamesradar.com − pats geriausias.
Apie žaidimą
„The Legend of Zelda: The Wind Waker“ buvo išleistas 2002 m. gruodį Japonijoje „GameCube“ konsolei ir 2003 m. pasirodė kituose regionuose. Žaidimo kūrėjai ir leidėjai − Japonijos „Nintendo“ kompanija. „The Wind Waker“ yra 10-oji „The Legend of Zelda“ žaidimų serijos dalis ir galima žaisti su vėlesne „Wii“ konsole. 2013 m. buvo išleista pagerintos grafikos, su visai nauju apšvietimo varikliu, žaidimo adaptacija „Wii U“ konsolei.
Žaidimas žaidžiamas vieno žaidėjo. Jo metu iš trečiojo asmens perspektyvos valdomas tradicinis serijos herojus Link, kuris, rinkdamas įvairius objektus, pinigus, prekiaudamas ir bendraudamas su kitais veikėjais, turi išgelbėti žaidimo pradžioje pagrobtą seserį, o kartu ir visą gyvenamąjį Hairulės pasaulį nuo tradicinio serijos antagonisto Ganondorf, kuris įkūnija blogį. Nuotykių eigoje Link padeda piratų vadė Tetra. Veiksmas vyksta Hairulės pasaulyje, kuriame yra pakilęs vandens lygis ir jis sudarytas iš daug salų. Didelę žaidimo dalį sudaro Link kelionės tarp salų su stebuklinga kalbančia burine valtimi. „The Wind Waker“ (Vėjų žadintojas) − taip vadinama stebuklinga švilpynė, kuria Link gali groti ir sužadinti palankų vėją, kuris nuplukdo valtį į reikiamą salą.
Įprastai „The Legend of Zelda“ žaidimų serijai, „The Wind Waker“ žaidžiamas ieškant, sprendžiant galvosūkius, žaidžiant minižaidimus, atliekant papildomas užduotis ir kovojant su priešininkais. Kovos paprastai nėra sunkios. Link pagrindiniai ginklai yra kardas ir skydas. Žaidimo eigoje galima rasti ar įsigyti kitų objektų, kurie padeda Link įveikti specifines kliūtis. Žaidimo „Wii U“ versijoje kartu su grafikos patobulinimais įvesta žaidimo režimo galimybė iš pirmojo asmens perspektyvos ir sunkesnis Hero perėjimo lygis.
2007 m. buvo išleistas tiesioginis „The Wind Waker“ tęsinys „Nintendo DS“ nešiojamai konsolei „The Legend of Zelda: Phantom Hourglass“.
Audronė Pitrėnienė
Audronė Pitrėnienė (g. 1958 m. liepos 21 d. Lenkimuose, Skuodo rajonas) – Lietuvos ir Skuodo rajono savivaldybės politinė bei visuomenės veikėja. LR švietimo ir mokslo ministrė (2015–2016 m.).
Biografija
1976 m. baigė Ylakių vidurinę mokyklą. 1984 m. baigė Vilniaus valstybinį pedagoginį institutą, įgijo vidurinės mokyklos biologijos ir žemės ūkio pagrindų mokytojos specialybę.
1984–1986 m. Vilniaus prekybos technikumo (dab. Vilniaus kolegija) dėstytoja. 1986–1988 m. Skuodo rajono Trumplaukės pagrindinės mokyklos, 1988–1998 m. Gėsalų pagrindinės mokyklos direktorė. 1993 m. suteikta 2-oji vadybos kategorija. 1998–1999 m. Mosėdžio vidurinės mokyklos, 1999–2004 m. Skuodo P. Žadeikio gimnazijos direktorė. 2004 m. Klaipėdos universitete baigė edukologiją. 2009–2010 m. – Mosėdžio seniūnijos seniūnė, 2010–2012 m. Skuodo rajono savivaldybės Švietimo skyriaus vyresnioji specialistė.
Nuo 1997 m. – vadybos ekspertė ir Skuodo rajono vadovų atestacinės komisijos narė, dalyvavo vertinant mokyklų vadovų veiklą kvalifikacijos kategorijai įgyti. 1999–2001 m. dirbo bendrojo lavinimo mokyklos vidaus audito metodikos rengimo grupėje, 2002 m. gavo vidaus audito konsultantės pažymėjimą ir pradėjo šią veiklą. 2004 m. gavo mokymo ir mokymosi tobulinimo konsultanto pažymėjimą. Publikacijų bendrojo lavinimo mokyklos audito metodikos, mokytojų kvalifikacijos kėlimo klausimais bendraautorė.
Sutuoktinis Aurelijus Pitrėnas, vaikai – Tomas Matutis ir Aurelijus Pitrėnas.
Politinė ir visuomeninė veikla
2003–2017 m. Darbo partijos narė. 2004–2008 m. LR Seimo narė, išrinkta Skuodo-Mažeikių rinkimų apygardoje Nr. 37. 2005–2006 m. Seimo Švietimo, mokslo ir kultūros komiteto pirmininkė. 2009–2012 m. Lietuvos radijo ir televizijos tarybos narė.
2007 m. (išrinkta, bet mandato atsisakė) ir 2011 m. Skuodo rajono savivaldybės tarybos narė, išsikėlė savarankiškai, bet mandato Vyriausiosios rinkimų komisijos sprendimu neteko, nes kandidato anketoje nurodė einanti pareigas, nesuderinamas su savivaldybės tarybos nario pareigomis, ir apie užimamų pareigų ar mandato atsisakymą nepranešė. 2012–2016 m. LR Seimo narė, Švietimo, mokslo ir kultūros komiteto pirmininkė. 2015–2016 m. – LR švietimo ir mokslo ministrė.
2017 m. Vyriausioji tarnybinės etikos komisija nusprendė, kad A. Pitrėnienė pažeidė Viešųjų ir privačių interesų derinimo valstybinėje tarnyboje įstatymo nuostatas, kai baigusi eiti ministrės pareigas per kelis mėnesius įsidarbino Karaliaus Mindaugo profesinio mokymo centro Palangos skyriuje po to, kai jos teikimu Vyriausybė panaudos teisėmis centrui skyrė beveik 1000 m² patalpų Palangoje. A. Pitrėnienė tvirtino, kad sprendimą apskųs teismui.
Sterblinis vilkas
Sterblinis vilkas (Thylacinus cynocephalus) – plėšriųjų sterblinių (Dasyuromorphia) būrio tikriausiai išnykęs žinduolis. Australijoje juos išnaikino šuo dingas. Tasmanijoje labai retais atvejais pasitaiko pranešimų, jog jų pastebėta kalvotose vietose, tačiau patikimų jų išlikimo įrodymų nėra.
Paskutinis nelaisvėje augintas sterblinis vilkas nugaišo 1936 m. Tasmanijos Hobarto zoologijos sode. Nuo 1938 m. šie gyvūnai imti saugoti įstatymų, nes buvo naikinami dėl avių ir naminių paukščių puldinėjimo.
Išvaizda
Sterblinis vilkas buvo šviesios rudos spalvos, panašus į vilką, bet jo tvirto pamato uodega negalėjo būti vizginama kaip šuns. Žemiau pečių, ant nugaros buvo kelios eilės juodų dryžių.
Ganyprova
Ganyprova – kaimas Kelmės rajono savivaldybėje, 9 km į vakarus nuo Kelmės, šalia Laukės upelio ištakų.
Istorija
Ganyprovos dvaras minimas 1572 m.
Gambija 2004 m. vasaros olimpinėse žaidynėse
Gambija dalyvavo 2004 vasaros olimpinėse žaidynėse, Atėnuose, Graikijoje.
Guodžiai
Guodžiai – kaimas Biržų rajono savivaldybėje, 8 km į vakarus nuo Vabalninko, prie Jiešmens ištakų ir Guodžių miško. Eina kelias.
Colón de Santa Fe
Santa Fė „Colón“ (Club Atlético Colón de Santa Fe) – Argentinos futbolo klubas iš Santa Fė miesto.
Istorija
Įkurtas 1905 m. Iki 1947 m., kai „Colón“ klubas įstojo į Argentinos futbolo federaciją, žaidė vietinėje provincijos lygoje, kurią laimėjo 15 kartų. Klubas žaidė Primera divizione, antroje ir trečioje šalies lygoje. Komanda 1965 m. laimėjo antrąjį divizioną, 1997 m. užėmė jame antrą vietą, o 2000 m. – trečią vietą.
Gineikiai (reikšmės)
Gineikiais vadinami kaimai:
Sidur
200px|right|thumb|
Sidur ( Siddur) – tai judėjų maldynas, kuriame surašytos maldos, psalmės ir palaiminimai. Pradžioje Sidur maldyno pagrindą sudarė tik Toroje ir Tanache surašytos maldos, o vėliau į jį buvo pridėta informacijos apie palaiminimus, himnus ir judėjų švenčių maldas. Seniausią žinomą maldyną, parašytą Babilone apie 850 metus, sudarė rabinas Amram Gaon iš Sura miesto. Pirmasis Europoje Sidur maldynas išspausdintas Italijoje 1486 metais.
2014 m. JAV Grand Prix
'''2014 m. JAV Grand Prix''' – 17-tas 2014 m. Formulės 1 sezono etapas, kuris vyko Amerikos trasoje spalio 31-lapkričio 2 dienomis. Tai buvo trečios F-1 lenktynės šioje trasoje.
Prieš lenktynes su finansiniais sunkumais susidūrė dvi F-1 ekipos – Caterham ir Marussia. Abi jos nedalyvavo JAV ir Brazilijos lenktynėse. Iš viso lenktynėse dalyvavo 18 automobilių – pirmą kartą nuo 2005 m. Monako GP.
Įskaitos po lenktynių
Komandų įskaita
Jomantai (reikšmės)
Jomantais vadinami kaimai:
Giovanni Baglione
thumb|Giovanni Baglione Džovanis Baljonė (it. Giovanni Baglione, apie 1570 m. – 1644 m. gruodžio 30 d.) – italų dailininkas, biografas.
Biografija
Džovanis Baljonė gimė apie 1570 m. Romoje. Karjeros pradžioje buvo paveiktas manierizmo stilistikos. Apie 1600 m. pradėjo tapyti aštrių tamsos-šviesos kontrastų paveikslus, įtakotus Karavadžo dailės. Su pačiu Karavadžu Baljonė konkuravo dėl užsakymų Romoje ir nuolat konfliktavo. 1603 m. Baljonė padavė į teismą Karavadžą ir dar kelis dailininkus už jį pašiepiančių dainelių platinimą. Karavadžas esą grasino jį nužudyti. Baljonės geriausiais darbais kaip tik laikomi jo karavadžistiniai paveikslai: „Šv. Petras ir Paulius“ S. Cecilia a Trastevere bažnyčioje ir „Dangiškosios meilės pergalė prieš žemiškąją“ (Berlyno paveikslų galerija). Jo darbų yra daugelyje Romos bažnyčių (Šv. Petro bazilika, Santa Maria Maggiore, Laterano Šv. Jono bazilika, Santa Maria degli Angeli ir kt.), tačiau geriausiai Baljonė žinomas dėl 1642 m. išleisto jo menininkų biografijų rinkinio „Le vite de' pittori, scultori, ed architetti“, kuriame jis apžvelgia Romoje dirbusius italų, taip pat į Romą atvykusius dailininkus, pvz., Rubensą. Vėlesniesiems Baljonės dailės darbams labiau būdingi klasikinio baroko bruožai. Dailininkas mirė 1644 m. Romoje.
Karboksirūgštys
thumb|150px|Karboksirūgšties struktūra Karboksirūgštys (vadintos karboninėmis rūgštimis) – organinės rūgštys, turinčios karboksilo grupę -C(=O)OH, paprastai rašomą -COOH (arba -CO2H). Karboksilo rūgštys yra protonų donorai, jų druskos bei anijonai vadinami karboksilatais.
Paprasčiausios šioje grupėje yra alkanų rūgštys, R-COOH, kuriose R atstoja vandenilis arba alkilo grupė. Junginiai gali turėti ir kelias ar daugiau karboksilo grupių.
Topeliškės
Topeliškės – kaimas šiaurinėje Marijampolės savivaldybės dalyje, 2 km į pietus nuo Sasnavos miestelio.
Atkočiškės
Atkočiškės – kaimas Utenos rajono savivaldybėje, prie vakarinio Utenos pakraščio. Pro kaimą teka Šventosios intakas Vyžuona.
Istorija
1980 m. įsteigtas pensionas, Reabilitacijos ir ugdymo centras, vaikų globos namai.
Gyventojai
1923 m. kaime buvo 2 sodybos.
Rebetzin
Rebetzin (jidiš k. Rebbetzin) arba Rabanit (hebr. Rabbanit) – titulas, kurį ištekėdama gauna Rebe žmona.
Kadangi judėjų moterys mandagiai šalinasi judėjų mokytojo Rebe dėl didelio jo autoriteto, moterų reikalais daugiausiai rūpinasi Rebetzin. Rebetzin yra pagrindinė judėjų bendruomenės moteris.
Zyliai
Zyliai – kaimas [Pakruojo rajono savivaldybė]]je.
Boris Novković
Boriso tėvas Džordže Novković buvo žinomas dainų autorius ir muzikos vadybininkas. Boris Novković muzikinės karjeros pradžia – 1986 m., tada jis išleido pirmąjį albumą Kuda idu izgubljene djevojke…. Greitai išgarsėjo visuose Balkanuose, dalyvavo įvairiuose Balkanų muzikos festivaliuose. 1990 m. dalyvavo nacionalinėje Jugoslavijos atrankoje į Euroviziją, bet užėmė 2 vietą. 2005 m. Borisui pavyko laimėti nacionalinę Kroatijos atranką ir Kijeve su grupe Lado jis pristatė Balkanišką baladę Vukovi umiru sami. Su šia daina Krotija užėmė 11 vietą, surinkusi 115 taškų.
Sulija
Sulija  – valstija, esanti šiaurės vakarinėje Venesuelos dalyje. Ribojasi su Lara, Falkonu ir Truchilju rytuose, su Merida ir Tačira pietuose, su Kolumbija vakaruose. Iš šiaurės skalauja Karibų jūra (Venesuelos įlanka). Tai 5-a pagal plotą ir 1-a pagal gyventojų skaičių šalies valstija. Administracinis centras – Marakaibas.
Valstijos pavadinimas kildinamas iš legendos apie vietinio kasiko mylimąją, vardu Sulija.
Geografija
Iš šiaurės į Sulijos valstiją įsiterpia didžiausias Pietų Amerikoje Marakaibo ežeras. Jo pakrantės žymios gausiausiais naftos telkiniais visame Vakarų pusrutulyje. Šiaurės vakaruose valstijai priklauso nedidelė dalis La Gvachiros pusiasalio su jame plytinčia La Gvachiros dykuma. Vakariniu pasieniu driekiasi retai gyvenami, džiunglėmis apaugę Pericho kalnai, o pietiniu pakraščiu eina Meridos Kordiljera. Teritorijos aplink Marakaibo ežerą žemos, pelkėtos. Beveik visos upės priklauso Marakaibo ežero baseinui, svarbiausia iš jų Katatumbas. Ši upė žymi dėl savo fenomeno – Katatumbo žaibavimo.
Valstijos simbolis – riešutinė kokospalmė.
Sulijoje per Marakaibo ežerą nutiestas vienas ilgiausių tiltų pasaulyje – Generolo Rafaelio Urdanetos tiltas.
Administracinis suskirstymas
Sulija padalinta į 21 savivaldybę (skliaustuose – administracinis centras):
Dadu
Dadu ( – 'didelė sankirta') – Kinijos upė.
Dadu yra Sičuano provincijos upės Mindziango intakas. Upės ilgis siekia 1 155 km, o baseino plotas – 92 tūkst. km². Virš upės nutiestas žymus Kinijos architektūros paminklas – Ludino tiltas.
1786 m. pietų Sičuane vykusio stipraus žemės drebėjimo metu Dadu upės šlaitų nuošliaužos suformavo natūralią užtvanką (drebėjimo metu žuvo apie 100 tūkst. žmonių).
Šiuo metu ant upės statoma Šuangdziangkou hidroelektrinė, kurios statybą planuojama baigti 2014 m.
Arūnas Čiplys
Arūnas Čiplys (g. 1967 m. Mažeikiuose) – Lietuvos smiginio žaidėjas, tenisininkas. 2010 m. WDF pasaulio reitinge užėmė 10 vietą, tai aukščiausias Baltijos šalių smiginio sportininkų pasiekimas.
Electricite du Cambodge FC
„Electricite du Cambodge FC“ – Kambodžos futbolo klubas iš Pnompenio.
Arūnas Čiplys
Biografija
Prieš susidomėdamas smiginiu A. Čiplys buvo profesionalus tenisininkas ir treneris. Smiginį žaisti pradėjo 1999 metais. 2001 m. Lietuvos čempionate užėmė 10 vietą, o jau 2002 m. tapo Lietuvos čempionu.
Birštono seniūnija
Birštono seniūnija (arba Birštono apylinkių seniūnija) – administracinis-teritorinis vienetas Birštono savivaldybės pietuose.
Gyvenvietės
Seniūnijos gyvenvietės (sąrašas sudarytas 2022-01-31 „Registrų centro“ ir 2011–2021 m. gyventojų surašymų duomenimis):
Seniūnaitijos
2009 m. įsteigtos 7 seniūnaitijos, dabar jų yra 5:
Lietuvos skautija
thumb|250px|Lietuvos skautijos logotipas Lietuvos skautija – Lietuvos visuomeninė, savanoriška, nepolitinė organizacija, įkurta 1996 m., veikianti pagal įstatuose suformuluotus tikslus, principus ir metodą. Tai yra didžiausia skautus vienijanti organizacija Lietuvoje. Lietuvos skautija atvira Lietuvos gyventojams nepriklausomai nuo jų rasės, tautybės, religijos, lyties ar visuomeninės padėties.
Organizacijos tikslas – ugdyti jaunus žmones, siekiant jų, kaip individų, atsakingų piliečių ir jų vietinės, nacionalinės ir tarptautinės bendruomenės narių, pilno fizinio, intelektualinio, socialinio ir dvasinio potencialo išraiškos.
Lietuvos skautija yra Pasaulio skautų judėjimo organizacijos (World Organization of the Scout Movement) nacionalinė narė. Pasaulio skautų judėjimo organizacija yra tarptautinė, nepolitinė ir susideda iš pripažintų nacionalinių skautų organizacijų.
Veikla
Lietuvos skautijos veikla grįsta progresyvios saviauklos sistema, kuri veikia per skautišką įžodį ir priesakus, mokymąsi veikiant, patyrimo laipsnius, specialybių programas ir narystę mažose grupėse. Įvairių amžiaus grupių nariai, padedami suaugusių vadovų, ugdosi charakterį, stiprina pasitikėjimą savimi, komandinio darbo ir bendradarbiavimo kompetencijas.
Pagrindinės skautiškų vienetų veiklos formos - sueigos, stovyklos, žygiai, taip pat šventės, nacionaliniai ir tarptautiniai projektai, mokymai. Didelė dalis programos vykdoma gamtoje.
Amžiaus grupės
thumb|140px|Skautiška lelijėlė Skautiška programa vyksta amžiaus grupėmis: Taip pat veikia jūrų ir oro skautų vienetai.
Lietuvos skautijos vadovai, prisijungę prie skautų judėjimo jau būdami suaugę, vadinami suaugusiais skautybėje, ir ryši pilkus kaklaraiščius. Vadovai, vadovaujantys vienetams arba dirbantys kituose struktūriniuose padaliniuose, vadinami skautininkais (skirstomi į paskautininkus, skautininkus ir vyresniuosius skautininkus), ryši žalius kaklaraiščius. Baigę tarptautinius Gilwell'io (Medinių kauliukų) kursus ant smėlio spalvos kaklaraiščio nešioja medinius kauliukus.
Atkočiškės (Anykščiai)
Atkočiškės – viensėdis Anykščių rajono savivaldybėje, 9 km nuo Skiemonių.
Strazdas
Strazdas:
Gambija 2000 m. vasaros olimpinėse žaidynėse
Gambija dalyvavo 2000 vasaros olimpinėse žaidynėse Sidnėjuje, Australijoje.
30px Lengvoji atletika
Vyrų 100 m
Moterų 800 m
Čučhės bokštas
Čučhės bokštas (oficialiai – Paminklas čučhės idėjoms) – 170 m paminklas Pchenjane, Šiaurės Korėjoje. Pastatytas 1982 m. rytiniame Taedongo upės krante, priešais Kim Ir Seno aikštę. Pastatytas Kim Ir Seno 70-ajam gimtadieniui įamžinti. Tvirtinama, kad bokštą suprojektavo Kim Čen Iras.
Bokštas pavadintas čučhės, Kim ir Seno sukurtos ideologijos, garbei.
Tokijo žaidimų paroda
right|thumb|2008 m. Tokijo žaidimų paroda right|thumb|Mugė 2004 m. right|thumb|Mugė 2007 m. Tokijo žaidimų paroda  – kompiuterinių žaidimų mugė, rengiama kasmet rugsėjo mėn. Makuhari mugės metu Čiboje (Japonija). Mugę organizuoja Computer Entertainment Supplier’s Association (CESA) ir Nikkei Business Publications, Inc. (Nikkei BP). Daugiausia dėmesys skiriamas japoniškiems žaidimams, tačiau kai kurie tarptautiniai kompiuterinių žaidimų kūrėjai čia taip pat pristato savo būsimus žaidimus ir (ar) susijusią įrangą. Kaip ir gamescom mugėje Vokietijoje, per paskutiniąsias dvi dienas Tokijo žaidimų paroda yra atvira ir plačiajai visuomenei.
Daugiausia mugės ploto užima demonstracinės sienelės su įmontuotais televizorių ekranais, vaizduojančiais kompiuterinių žaidimų demonstracinį turinį, anonsus ir kitokią produkciją, bei šalimais stovintys prekėmis užpildyti stendai. Įrenginių zonoje pristatoma kompiuterinių žaidimų techninė įranga, baldai. Atskiros zonos skirtos žaidimams mobiliuosiuose įrenginiuose. Rengiami įvairūs renginiai, pvz., cosplay madų šou.
Istorija
Pirmoji Tokijo žaidimų paroda buvo surengta 1996 m. Nuo 1996 iki 2002 m. mugė buvo rengiama dukart per metus, kartą pavasarį ir kartą rudenį (Tokyo Big Sight parodų centre). Nuo 2002 m. vėl vyksta kartą metuose. Pastaruosius kelerius metus buvo stebimas lankytojų pagausėjimas. 2011 m. parodą aplankė per 200 tūkst. lankytojų. 2012 m. jų skaičius siekė 223 753, 2013 m. buvo pasiektas lankytojų rekordas – 270 197.
Šanų kalba
Šanų kalba (လိၵ်ႈတႆး = Tai Yay) – tajų-kadajų šeimos kalba gimininga tajų kalbai, naudojama šiaurės rytų Mianmare (Šanų valstijoje) ir, vietomis, Tailande. Taip pat šanų ir kalbančių šanų kalba yra Sipsongpanos regione Junano provincijoje, pietvakarių Kinijoje, kuri ribojasi su rytine Šanų valstijos siena. Šanų kalba turi penkis tonus ir yra Kam-Tai arba Kadai kalbų šeimos dalimi, kuri randama nuo Šiaurinio Mianmaro ir Indijos, vakaruose, iki Pietinės Kinijos, šiaurėje, ir iki Laoso, rytuose.
Manoma, kad terminas „Šan“ yra mjanmų kalbos „Siam“ variantas, kuris be abejo reiškia, kad etniniai bamarai laikė šanus tajais.
Šanų kalbos mokymasis yra apsunkintas karinės chuntos valdymo Mianmare ir pabėgimo į Tailandą sunkumo.
Kalbančiųjų šanų kalba skaičius nežinomas iš dalies dėl to, kad nežinomas šanų skaičius. Apskaičiavimo diapazonas svyruoja nuo 4 milijonų iki 30 milijonų, tačiau galimas dalykas, kad šanų yra apie 6 milijonus, įskaitant iš dalies kalbančius šanų kalba; apytikris jų yra 3,3 milijono. Daug šanų, kalbančių vietiniais dialektais, taip pat kalba prekybos partnerių kalba. Nedaugelis žmonių gali skaityti ar rašyti šanų kalbos raštu, ypač užsieniečiai.
Dėl vyraujančio chaoso Mianmaro vyriausybėje, vienas iš pasirinkimų mokslo žmonėms – tyrinėti šanus ir jų kalbą Tailande, kur šanų tautos pabėgėlių priskaičiuojama iki 2 milijonų, ir Mae Hong Son provincijoje, tapusiais namais šanų daugumai.
Pagrindinis informacijos šaltinis apie šanų kalbą anglų kalba yra Dunwoody Press išleista knyga „Šanų kalba angliškai kalbantiems“ (Shan for English Speakers). Ši leidykla taip pat išleido šanų-anglų kalbų žodyną.
Kaip jau minėta aukščiau, šanų kalba priklauso tajų kalbų grupei (Kam-Tai arba Kadai). Ji turi penkis tonus, kurie kažkiek neatitinka tajų kalbos tonų, ir „šeštą toną“, naudojama pabrėžimui. Jo užrašymas gali būti vadinamas pseudo-mjanmų šriftu, kuris panašus į mjanmų kalbą atsitiktiniam stebėtojui, bet faktiškai yra visiškai skirtingas, todėl, kad šonų kalba neturi jokių ryšių su mjanmų kalba, priklausančia Kinų-tibetiečių kalboms.
Šanų kalbos tonai atitinka tajų kalbos tonus taip: 1. Šanų kalbos žemas tonas atitinka tajų kalbos žemą toną. 2. Šanų kalbos aukštas tonas atitinka tajų kalbos aukštą toną. 3. Šanų kalbos kylantis tonas artimas tajų kalbos kylančiam tonui. 4. Šanų kalbos žemėjantis tonas artimas tajų kalbos žemėjančiam tonui. 5. Šanų kalbos vidurinis tonas skiriasi nuo tajų kalbos vidurinio tono. 5a. Jis žemėja gale ir todėl dauguma žmonių žiūri į šanų kalbą kaip į 5a1. "aukštą žemėjantį toną", plius 5a2. "vidutinį-žemėjantį toną".
Raštas
Šanų kalbos raštas mažiau komplikuotas nei tajų kalbos raštas. Jis turi tik 18 priebalsių ir visi tonai yra aiškiai pažymimi nedviprasmiškais toniniais žymekliais (jei nėra jokio žymeklio, pagal nutylėjimą naudojamas kylantis tonas). Priebalsių skaičius vadovėliuose gali skirtis: yra 18 visuotinai pripažintų šanų kalbos priebalsių ir keturi papildomi, kurie ženklina nesančius šanų kalboje garsus, tokius kaip „b“, „d“, „f“, ir „th“ kaip žodyje thin (anglų kalba). Paskutiniai keturi yra gana reti. Papildomai daugelis redaktorių įtraukia „mokomuosius priebalsius“, naudojamus palaikyti pagrindinius balsius, bet kai kurie to nedaro. Taigi vadovėliuose gali būti 18-23 šanų kalbos priebalsiai.
Šanų kalboje taip pat trūksta kai kurių sudėtinių balsių, esančių tajų kalboje, todėl šanams besimokantiems tajų kalbos iškyla sunkumų su tokiais garsais, kaip „ia“, „ua“, ir „uea“. Šanų kalboje visi šie garsai susilieja į vieną balsį. Šanų kalboje taip pat trūksta sisteminio skirtumo tarp ilgųjų ir trumpųjų balsių, būdingų tajų kalbai. Nors šanų kalboje yra kai kurie ilgieji ir trumpieji balsiai, iš kurių daugelis tajų kalbos ilgieji-trumpieji, skirtumai šanų kalboje gali būti parodyti tik naudojant atitinkamą toninę kaitą.
Viklou kalnai
thumb|300px|right|Toneladžo kalnas Viklou kalnai – kalnynas pietrytinėje Airijos dalyje, Airijos Respublikoje. Ši kalnų grandinė tęsiasi nuo pietinės Dublino grafystės, visa Viklou grafyste ir užsibaigia Veksfordo grafystėje. Kalnai priklausantys, Viklou kalnynui, pasauliniu mastu nėra labai dideli ir neviršyja 1000 m, tačiau Airijoje jie vieni didžiausių (po Macgillycuddy's Reeks kalnyno). Viklou kalnais teka Sleinis, kurioje pastatyta hidroelektrinė.
Klatovai
Klatovai  – miestas Pilzeno krašte, Čekijoje. Klatovų rajono administracinis centras. 42,5 km į pietus nuo Pilzeno. 22 367 gyventojai (2014 m. duomenys).
Viklou kalnai
Dėl žvejybos, gražių peizažų ir plaukiojimo upe Viklou slėniai pamėgti turistų.
Klatovai
Istorija
Miestas įkurtas apie 1260 m., karaliaus Otokaras II. Išlikę keli istoriniai pastatai: Juodasis bokštas, barokinė vaistinė, jėzuitų bažnyčia su katakombomis ir kt.
Viklou kalnai
Kalnuose įsikūręs Glendalo vienuolynas (air. Gleann Dá Locha).
Chevrolet TrailBlazer
Chevrolet TrailBlazer yra vidutinio dydžio visureigis, kurį gamina Chevrolet. Visureigis buvo pristatytas 1999 metais, o 2002 metais laimėjo Šiaurės Amerikos Metų Visureigio apdovanojimą. TrailBlazer pakeitė Chevrolet Blazer kaip vidutinio dydžio Chevrolet visureigį 250px|thumb|left|2002 m. Chevrolet TrailBlazer
Meška III Senasis
Meška III Senasis (gimė – 1122–1125 m.; mirė 1202 m. kovo 13 d. Kalisz) – D. Lenkijos (1138–1179 ir 1182–1202) ir Krokuvos kunigaikštis (1173–1177 ir 1198–1202).
Everton FC
Everton – Anglijos futbolo klubas iš Liverpulio. Vienas iš penkių sėkmingiausių Anglijos klubų, laimėjęs devynis kartus lygos čempionatą, penkias FA Taures ir vieną UEFA Taurių laimėtojų taurę.
Meška III Senasis
Biografija
Piastų dinastijos. Boleslovo III Kreivaburnio sūnus, Vladislovo II Tremtinio, Boleslovo II Garbanotojo ir Kazimiero II Teisingojo brolis. 1146 m. dalyvavo jaunesniųjų kunigaikščių maište prieš vyresnįjį Vladislovą II Tremtinį. Po vyresniojo kunigaikščiu tapusio Boleslovo IV Garbanotojo mirties 1073 m. užėmė Krokuvos sostą.
Valdymas
thumb|left|150px|Meškos III Senojo antspaudas Siekė sustiprinti kun-čio valdžią, rėmėsi iš D. Lenkijos atsikviestais valdininkais. Dėl to sukilę Krokuvos didikai 1077 m. Mešką III Senajį išvijo (vietoj jo pakvietė Kazimierą II Teisingąjį), Meška III Senasis pabėgo į Čekiją. 1192 m. susigrąžino Didžiąją Lenkiją, Po ilgų kovų 1198 m. atsiėmė Krokuvos sostą iš Kazimiero II Teisingojo įpėdinio mažamečio Lešeko Baltojo. Siekė išsaugoti vyresn. kunigaikščio instituciją ir Piastų kunigaikščių vienybę. Suteikė privilegiją Bažnyčiai, skatino kultūros plėtotę.
Everton FC
Evertonas nuo pat įkūrimo žaidė „Anfield“ stadione, bet po nesutarimų su stadiono savininku persikėlė į „Goodison Park“ stadioną. Senąjį stadioną užėmė kita miesto komanda Liverpool FC, kuri susiformavo keturiolika metų vėliau (1892 m.).
Meška III Senasis
Šeima
thumb|left|Meškos III Senojo pirmoji žmona Elžbieta Vengrė
Everton FC
Istorija
1878 m. įkurtas klubas pradžioje buvo pavadintas „St. Domingo“ – pagal Šv. Dominyko medotistų parapijos pavadinimą – tačiau jau po metų buvo priimtas sprendimas keisti pavadinimą, nes klubo veikloje norėjo dalyvauti ir žmonės, nepriklausantys minėtai parapijai. 1879 m. klubas pagal vieną iš Liverpulio rajonų buvo pavadintas „Evertonu“, o pirmosiose rungtynėse įveikta „St. Peters“ komanda rezultatu 5–0.
Meška III Senasis
Žmonos
Mešką vedė du kartus:
Vaikai
Nuo pirmos santuokos:
Nuo antros santuokos:
Everton FC
Istorija
„Evertonas“ tapo vienu iš Futbolo lygos steigėjų bei startavo debiutiniame 1888–89 m. sezone. Jau po 2 metų, 1890–91 m., klubas pirmą kartą laimėjo šalies pirmenybes, o 1906 m. – ir FA taurę. 1914–15 m. jie vėl laimėjo čempionų titulą, tačiau prasidėjęs Pirmasis pasaulinis karas nutraukė sporto pirmenybių organizavimą. Iki 1919 m. čempionatai nebuvo rengiami, tik regioninės varžybos, kurių vienais iš nugalėtojų kartą tapo ir „Evertonas“.
Nepaisant to, jau kitame sezone „Evertonas“ užėmė vos 18 vietą (tarp 22 komandų), o 1929–30 m. liko paskutiniai ir iškrito į žemesnįjį divizioną. Praleidę jame vieną sezoną, 1931–32 m. „Evertonas“ ne tik grįžo į stipriausiąją lygą, bet ir tapo jos nugalėtojais. 1933 m. klubas antrą kartą laimėjo FA taurę, o 1938–39 m. – penktąjį čempionų titulą.
Prasidėjus Antrajam pasauliniam karui futbolo pirmenybių rengimas vėl nutrūko, o jas atnaujinus 1946 m. „Evertonas“ jau nebepretendavo į nugalėtojus. 1950–51 m. komanda antrą kartą iškrito žemesnę lygą. Čia klubas praleido 3 sezonus ir į aukščiausiąją lygą grįžo užėmę antrojoje lygoje 2 vietą ir žaidžia joje iki šiol.
Antrasis sėkmingas klubui laikotarpis prasidėjo 1961 m. treneriu tapus Harry Catterickui. Jau antrajame jo sezone 1962–63 m. komanda tapo čempionais, o 1966 m. laimėjo FA taurę. 1968 m. „Evertonas“ vėl pasiekė finalą, tačiau jame nusileido „West Bromwich Albion“ klubui. 1969–70 m. vėl buvo laimėtos šalies pirmenybės. Vėlesni sezonai nebebuvo tokie sėkmingi, komanda 3 sezonus iš eilės baigė turnyro lentelės antrojoje pusėje ir Harry Catterickas turėjo palikti postą. Kiek sėkmingesni buvo 1974–75 m., kai buvo užimta 4 vieta, ir 1977–78 m. (3 vieta).
1981 m. treneriu tapus Howardui Kendalllui, prasidėjo „Evertono“ pakilimas: 1984 m. laimėta FA taurė, 1984–85 m. ir 1986–87 m. – šalies pirmenybės (1985–86 m. užimta 2 vieta, į priekį praleidus tik „Liverpool FC“), o 1985 m. – UEFA Taurių laimėtojų taurė, finale įveikus Vienos „Rapid“ 3–1. Pusfinalio rungtynės, kuriose „Evertonas“ taip pat 3–1 (0–1 po 1 kėlinio) įveikė „Bayern“ komandą, dažnai vadinamos gražiausiomis „Goodison Park“ stadione vykusiomis varžybomis.
Tais pačiais metais Briuselio „Heysel“ stadione įvykusi tragedija, kurios metu per UEFA čempionų taurės finalo varžybas „Liverpool“ klubo sirgalių sukeltus neramumus griuvo dalis stadiono konstrukcijų ir žuvo 39 žmonės, Anglijos klubams 5 metus buvo uždrausta dalyvauti Europos futbolo klubų turnyruose. Netekę galimybės žaisti tarptautinėje arenoje, komandą paliko dalis pagrindinių futbolininkų ir treneris Howardas Kendallas. 1989 m. „Evertonas“ dar pasiekė FA taurės finalą, tačiau jame po pratęsimo nusileido „Liverpool FC“ 3–2.
1992 m., įkūrus Premier League, „Evertonas“ buvo vienas jos steigėjų, tačiau komandai nesisekė rasti tinkamą strategą. 1990 m. į klubą grįžo Kendallas, tačiau ankstesnės sėkmės jam pasiekti nebepavyko. Vėliau jį pakeitė Mike Walkeris, šį – buvęs komandos žaidėjas Joe Royle, kuriam 1994–95 m. pavyko laimėti FA taurę. Šis titulas leido klubui po 10 metų pertraukos vėl rungtyniauti Europos futbolo turnyre, o 1995–96 m. pavyko užimti 6 vieta Premier League.
Vis dėlto sekantį sezoną „Evertonas“ baigė vos 15 vietoje ir Joe Royle paliko trenerio postą. Jį nesėkmingai mėgino pakeisti Dave Watsonas, o 1997 m. Howardas Kendallas trečią kartą tapo treneriu. Rezultatas buvo dar prastesnis – tik 17 vieta ir naujo trenerio Walterio Smitho, anksčiau vadovavusio „Rangers FC“, paskyrimas. Jam vadovaujant „Evertonas“ 3 sesonus baigė turnyro lentelės apačioje, tačiau 2002 m. kovą, iškilus grėsmei iškristi iš Premier League, Smithas buvo atleistas, į jo vietą paskiriant Deividą Mojesą. Komanda sezoną baigė 15 vietoje, o sekančiais metais pakilo iki 7 pozicijos – aukščiausios nuo 1996 m. 2004–05 m. „Evertonas“ užėmė 4 vietą ir gavo teisę rungtyniausti UEFA Čempionų lygos turnyre, tačiau nepateko į pagrindines varžybas, o netrukus iškrito ir iš UEFA taurės turnyro. 2007–09 m. komanda vėl rungtyniavo Europos turnyruose, o 2009 m. pasiekė FA taurės finalą, kuriame 1–2 nusileido „Chelsea FC“.
Deividas Mojesas treniravo „Evertoną“ iki 2013 m., kuomet pasibaigus sutarčiai persikėlė į „Manchester United“, o jo vietą užėmė ispanas Robertas Martinezas.
2014 m. vasario 1 d. namuose „Evertonas“ 2–1 įveikė „Aston Villa“. Tai buvo 300–oji klubo pergalė Premier League. Galutinėje rikiuotėje komanda užėmė 5 vietą ir garantavo vietą Europos lygos varžybose. Buvo surinkti 72 taškai – pirmą kartą nuo 1987–88 m. (tik tuomet už pergalę buvo skiriami 2 taškai).
2014 − 2015 m. sezone komanda dalyvavo Europos lygos varžybose, kur H grupėje užėmė 1 vietą (aplenkė VfL Wolfsburg, FC Krasnodar ir Lille OSC), eliminavo BSC Young Boys, tačiau 1/16 etape pralaimėjo FC Dynamo Kyiv. Romelu Lukaku su 8 pelnytais įvarčiais kartu su brazilu Allan buvo rezultatyviausi turnyro žaidėjai.
Komanda taip pat pasiekė Anglijos lygos taurės ir FA taurės pusfinalius, kuriuose pralaimėjo atitinkamai Manchester City FC ir Manchester United FC. Čempionate Evertonas liko tik 11−as, o dėl neišpildytų lūkesčių treneris R. Martinezas buvo atleistas iškart po pralaimėjimo FA taurėje.
Sezono pabaigoje klubo valdymą perėmė verslininkas Farhad Moshiri, kuris pažadėjo dideles investicijas į komandą bei naujojo stadiono statybas. Evertono treneriu tapo olandas Ronald Koeman, iki tol treniravęs Southampton FC, o komandai pavyko dar sezonui išsaugoti rezultatyviausią savo raidėją Romelu Lukaku, nors ir pats futbolininkas neslėpė noro rungtyniauti stipresnėje komandoje.
2015 − 2016 m. Evertonas finišavo 7 vietoje ir vėl iškovojo teisę rungtyniauti Europos lygos varžybose, o Lukaku su 25 įvarčiais rezultatyvumu lygoje nusileido tik Harry Kane.
Nepaisant tolimesnių didelių investicijų į komandos sudėtį, 2018-19 m. sezone klubas vėl užėmė 8 vietą, o 2019-20 m. sezone per pirmąsias 15 rungtynių buvo surinkta vos 14 taškų ir komanda atsidūrė 18 vietoje. Treneris Silva buvo atleistas gruodžio 5 d. po pralaimėjimo 5-2 Liverpool komandai (paskutinį kartą Mersisaido derbyje Evertono klubas 5 įvarčius buvo praleidęs 1982 m.). Vietoje jo komandai laikinai vadovauti buvo paskirtas buvęs jo asistentas ir ilgametis žaidėjas Duncan Ferguson.
2019 m. gruodžio 21 d. vyriausiuoju treneriu tapo italas Carlo Ancelotti, su kuriuo buvo pasirašyta 4,5 metų trukmės sutartis. Duncan Ferguson liko komandoje ir tapo Ancelotti asistentu. Klubas sezoną baigė 12 vietoje — žemiausioje nuo pat 2004 m.
Prieš naująjį sezoną komanda pasipildė keliais garsiais futbolininkais: Allanu bei James Rodriguez, kurie anksčiau buvo žaidę Ancelotti treniruotose komandose (attinkamai „S.S.C. Napoli“ bei „Real Madrid“) ir dabar išreiškė norą dar kartą su juo dirbti (Rodriguezą Madrido klubas netgi paleido nemokamai, kad nereikėtų mokėti gana didelės algos). Vis tik sezonas nesusiklostė ir komanda liko toli nuo Europinių turnyrų (10 vieta).