cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
George Crook
Biografija
Po karo kaip reguliariosios armijos pulkininkas leitenantas vėl buvo išsiųstas į Vakarus, kur sėkmingai kovojo su pajučiais. Vėliau pervestas į Arizoną, kur užbaigė kovas su apačiais, juos privertė apsigyventi rezervatuose. Crook nugalėjo vakarinius apačius, organizavo taikos derybas su likusiomis gentimis, siekdamas taikiai užbaigti konfliktą. Dėjo pastangas gindamas indėnus nuo baltųjų. 1873 m. spalio 29 d. pakeltas į brigados generolus; dar 2 metus liko Arizonoje, siekė humaniško elgesio su indėnais (dėl to nusipelnė daugelio jų simpatijas – pasak lakotų vado Raudonojo Debesies, „Crook mums niekad nemelavo, jo žodžiai teikė žmonėms viltį".
1875 m. perkeltas į Omahą. Didžiojo sijų karo metu Crook vadovavo vienai iš trijų kariuomenės grupuočių, kurios buvo pasiųstos prieš indėnus. 1876 m. nugalėjo šiaurinius šajanus, kuriems vadovavo „Bukasis Peilis“ prie Red Fork Vajominge. 1882 m. Crook grąžintas į Arizoną, kur Geronimo atnaujino apačių partizaninį karą. 1886 m. jį pakeitė konkurentas, generolas Nelson Appleton Miles, kuriam pavyko sučiupti Geronimo ir išsiųsti jį bei jo žmones į Floridą. 1888 m. balandžio 6 d. pakeltas į generolus majorus ir jam paskirta divizija Misūryje.
Mirė 1890 m. kovo 21 d. Čikagoje nuo širdies smūgio. Palaidotas Arlingtone.
Talino technikos universitetas
thumb|Talino technikos universiteto pagrindinis įėjimas Talino technikos universitetas (, TTÜ) – vienintelis Estijos technikos universitetas.
Šilalės apskritis
Šilalės apskritis buvo Lietuvos vakaruose, į pietryčius nuo Klaipėdos. Centras – Šilalė.
Istorija
Sudaryta 1915 m. rugsėjo 23 d. vokiečių okupacinės valdžios, priklausė Oberosto Lietuvos sričiai.
Kongo geografija
right|200px|Kongo žemėlapis Kongo Respublika išsidėsčiusi abipus pusiaujo, centrinėje rytinėje Afrikoje. Pietuose ir rytuose šalis ribojasi su Kongo DR (2 410 km), vakaruose – su Gabonu (1 930 km), šiaurėje – su Kamerūnu (523 km) ir CAR (467 km) ir su Kabinda (Angola) pietvakariuose (201 km).
Šilalės apskritis
Istorija
1915 m. lapkričio 15 d. pertvarkyta į Jocių apskritį.
Kongo geografija
Šalies plotas – 342,000 km², (sausuma – 341,500 km², vanduo – 500 km²). Kranto linija – 169 km.
Nevainionių apylinkė
Nevainionių apylinkė (arba Nevainianų apylinkė) – Lietuvos TSR administracinis-teritorinis vienetas pietryčių Lietuvoje.
Istorija
Apylinkė įkurta užėjus sovietams 1948 m., 1949 m. buvo Kalesninkų valsčiuje, 1950 m. priskirta naujam Eišiškių rajonui. 1954 m. prijungta dalis Purvėnų apylinkės. 1963 m. sausio 12 d. Nevainionių apylinkė prijungta prie Kalesninkų apylinkės.
Kongo geografija
thumb|Palydovinė nuotrauka. Klimatas – atogrąžų, drėgnas sezonas trunka nuo kovo iki birželio, likusį laiką – sausasis sezonas. Drėgnuoju metu patvinsta upės. Apytiksliai 70 procentų šalies teritorijos yra užima atogrąžų miškas. Aukščiausias taškas (1 020 m) yra Mont Nabebė (Nabebės kalnas) Mayumbe kalnuose.
Pagrindinės upės: Kongas ir Kvilu.
Naudingos iškasenos ir resursai – nafta, mediena, potašas, švinas, cinkas, uranas, varis, fosfatai, gamtinės dujos. 1.45 % ariamos žemės.
Podolės kunigaikštystė
Podolės kunigaikštystė  – LDK dalinė kunigaikštystė, su pertrūkiais gyvavusi XIV–XV amžiais Podolės istorinio regiono vakarinėje dalyje, dabartinės Ukrainos Chmelnyckio ir Vinycios srityse.
Istorija
Karijotaičiai priėmė iš Lenkijos katalikų tikėjimą ir išplatino jį vietos rusėnų tarpe. Čia pasirodė dominikonai ir įkurta Podolės Kameneco vyskupija, tapusi pietryčiausiu katalikų farpostu. Kunigaikštystės sostinei suteiktos Magdeburgo teisės, prasidėjo pilių ir bažnyčių statyba. 1377 m. tuometinis Lenkijos ir Vengrijos karalius Liudvikas Didysis surengė labai sėkmingus žygius į Haličą. Broliai Karijotaičiai ryžosi pasiūlyti savo ištikimybės priesaiką jam, taip atsiskirdami nuo LDK. Vėliau jie labai aktyviai rėmė Jogailos sąjungą su Jadvyga, tačiau po Krėvos sutarties 1386 m. atsisakė prisiekti Jogailai ištikimybę.
Tais metais Podolės kunigaikštystė de facto tapo LDK vietininkija. Vytautas čia pasodino savo vietininką, Lenkijos bajorą Spitko. Tačiau šis nepalaikė gerų santykių su Jogaila, kaip iš jo tikėjosi Lenkija. 1399 m. Spitko žuvus prie Vorsklos, Jogaila panaikino kunigaikštystę, ir perdavė jos teritorijas valdyti lenkų vietininkams. Po Žalgirio mūšio 1411 m. teritorijos vėl atiduotos LDK.
Lietuviško roko šventė
1988 m.
Antroji Lietuviško roko muzikos šventė, kurią organizavo LLKJS Kauno miesto komitetas, jaunimo muzikos klubas „Baltica“, renginio iniciatoriai ir organizatoriai – Alvidas Tautkus, Alfredas Kukaitis ir kt., vyko 1988 m. kovo 10-13 d. Kauno sporto halėje. Šventėje dalyvavo 26 grupės iš Vilniaus, Kauno, Šiaulių, Kėdainių, Klaipėdos, Mažeikių, Panevėžio, Telšių, Pasvalio, Šakių, Varėnos, Druskininkų ir Jonavos, kurios atliko po 3 dainas. 1 dieną – svečių teisėmis pasirodė „SBS“ (Vilnius), „Palata – 3“, „Pagonys“, „Drama“ (Kaunas), „Bix“ (Šiauliai), „Siena“ (Varėna), „Tigro metai“ (Kaunas), „Coda“ (Jonava). Antrą dieną, kuri buvo skirta sunkiajam rokui ir metalui, pasirodė „Faktas“ (Vilnius), „Piligrimas“ (Kaunas), „Ramybės skveras“ (Kėdainiai), „Plackartas“ (Vilnius), „Horoskopas“ (Kaunas), „Orkus“ (Kaunas). 3 diena, kuri buvo skirta poprokui, pasirodė „Tu ir aš“, „Žėrutis“ (Klaipėda), „Rondo“ (Kaunas), „Sekmadienis“ (Mažeikiai), „Vaivorykštė“ (Panevėžys), „Impulsas“ (Šakiai). 4 dieną, kuri buvo skirta alternatyvinei muzikai, pasirodė „Laiptai“ (Pasvalys), „Ad libitum“ (Vilnius), „Dilema“ (Telšiai), „Veto bank“ (Kaunas), „Kardiofonas“ (Kaunas), „Antis“ (Vilnius).
1989 m.
Trečioji Lietuviško roko muzikos šventė, kurią trečią kartą organizavo LLKJS Kauno miesto komitetas ir jaunimo muzikos klubas „Baltica“, vyko 1989 m. kovo 10-13 d. Kauno sporto halėje. Pirmą dieną pasirodė „Sekančią dieną“ (Gargždai), „Rokai“ (Rokai), „Svaras – 409“ (Alytus), „Va bank“, „Faktas“ (Vilnius), „Orkus“ (Kaunas). 2 dieną, kuri buvo skirta poprokui, pasirodė „Raktas“ (Mažeikiai), „Inkognito“ (Kaišiadorys), „Impulsas“ (Šakiai), „Vizitas“ (Šiauliai), „Sekmadienis“ (Mažeikiai), „Veidrodis“ (Vilnius), „Poliarizuoti stiklai“ (Vilnius), „Sfera“ (Panevėžys). 3 dieną, kuri buvo skirta alternatyvinei muzikai, pasirodė „Antis“ (Kaunas), „Alla breve“ (Irena Starošaitė), „Premjera“ (Vilnius), „Prognozė“ (Klaipėda), „T.F.U.“, „Veto bank“ (Kaunas), „Laiptai“ (Pasvalys), „Combo“ (Džordana Butkutė), „Studija“ (Klaipėda).
Kartena
Kartena – miestelis Kretingos rajono savivaldybėje, 15 km į rytus nuo Kretingos, Minijos vingyje, dešiniojo upės kranto terasoje. Per Karteną praeina magistralinis kelias, už kelių kilometrų į šiaurę nutiestas geležinkelis (Kūlupėnų geležinkelio stotis anksčiau vadinta Kartenos vardu). 6 km į rytus nuo miestelio yra Kartenos civilinis aerodromas. Seniūnijos ir parapijos centras, 2 seniūnaitijos (kaimiškoji ir miestelio).
thumb|left|Centrinė dalis šalia Kultūros namų thumb|left|Kartena nuo kelio į Nausodį thumb|left|Centrinė dalis
Etimologija
Vietovardis kildinamas iš Kartenalės (anksčiau vadintos Kartena) pavadinimo. Šis – nuo žodžio kartùs. Tarpukariu minima Kartėna.
Geografija
Miestelis įeina į vieno vaizdingiausių Žemaitijoje Salantų regioninio parko teritoriją. Kartenoje į Miniją įteka Alantas. Nuo Minijos krantų atsiveria nuostabūs peizažai, kuriuos tapyti mėgsta dailininkai. Į vakarus nuo miestelio, šiauriau Minijos, telkšo Kartenos karjeras.
Netoli Kartenos yra Tyro durpynas, kuriame plėtojama durpių gavyba.
Iš viduramžių Kartenos apylinkėse išlikę 6 piliakalniai. Minijos kairiajame krante, 1 km į pietus nuo miestelio yra Kartenos piliakalnis, dar vadinama Pilimi, netoli jo – Kartenos akmuo (su „Karvės (Velnio) pėda“), už Minijos ir Kūlupio santakos – Kartenos Lurdas. Alanto kairiajame krante, 500 m į pietryčius – Vėlaičių piliakalnis, vadinamas Pilale ir Gaudučių piliakalnis. Minijos dešinajame krante – Gintarų piliakalnis-dvarvietė, vadinama Vyšnių kalnu. Į šiaurę nuo Kartenos yra Martynaičių piliakalnis, į šiaurės rytus – Dauginčių piliakalnis, už jo – Sauserių piliakalnis.
Istorija
thumb|left|Šventinė žmonių eisena tarpukariu Kartenos miestelyje
Pirmą kartą paminėta 1253 m. Livonijos ordino ir Kuršo vyskupo žemių dalybų akte, priskirta Ceklio žemei. Kartena žinoma kaip svarbus žemaičių gynybinis kompleksas. 1567 m. minimas Kartenos kaimas.
Nuo 1568 m. minimas Kartenos kaimas. 1599 m. įsikūrė Kartenos dvaras, Kartena vadinama miesteliu, nuo 1723 m. miestu. 1777 m. Kartena gavo turgaus privilegiją, bet į miestą neišaugo, nes 1806 m. miestelis sudegė. XIX a. priklausė Pliaterių giminei.
1611 m. pastatyta evangelikų reformatų bažnyčia, 1634 m. pastatyta pirmoji katalikų bažnyčia. 1639 m. įkurta mokykla, nuo 1805 m. veikė parapinė mokykla, 1897 m. įsteigta valdinė pradžios mokykla. 1907 m. Kartenoje buvo įkurtas teatras. XIX a. pabaigoje Kartena minima kaip miestelis ir dvaras Telšių apskrityje, valsčiaus centras.
1861 m., 1866 m. ir ypač 1870–1871 m. vyko Kartenos valsčiaus valstiečių bruzdėjimai. Draudžiamąją lietuvių spaudą Kartenos apylinkėse platino Jurgis Gudas ir kiti knygnešiai. 1905 m. pab. valstiečiai išvaikė carinę valsčiaus valdybą ir išrinko naują. 1941 m., 1946 m., 1948–1949 m. ir 1950 m. sovietinė valdžia ištrėmė 45 Kartenos gyventojus. Po II pasaulinio karo apylinkėse veikė Žemaičių apygardos Lietuvos partizanai.
Sovietmečiu buvo Žemaitės kolūkio centrinė gyvenvietė. 1999 m. patvirtintas Kartenos herbas.
Architektūra ir kultūra
thumb|Buvusios smuklės pastatas thumb|Kultūros namai
Miestelyje yra liaudiškai interpretuotų neobaroko formų medinė bebokštė Švč. Mergelės Marijos Ėmimo į dangų bažnyčia (statyta 1873 m.) ir varpinė. Bažnyčios viduje – sakykla su 4 skulptūromis ir kryželis relikvijorius, šventoriuje vartai (su 3 ornamentuotais kryžiais) ir koplytstulpis (su ornamentuotu kryželiu ir Rūpintojėlio skulptūra).
Išlikęs XVIII a. pab. statytos, vėliau perstatytos buvusios smuklės medinis pastatas (architektūros paminklas). Kartenos kapinėse išlikusios 2 koplytėlės, viena su Švč. Mergelės Marijos skulptūra, kita – su ornamentuotu kryželiu ir Jėzaus Nazariečio skulptūra. Stovi medinė Kartenos kapinių koplyčia, statyta 1846 m.
Miestelyje nuo 1949 m. yra Kartenos vidurinė mokykla, biblioteka (nuo 1941 m.), paštas (LT-97041), vaistinė, ambulatorija, palaikomojo gydymo ir slaugos ligoninė, įkurta 1946 m., parapijos namai, kultūros namai.
Gausu gražių sodybų, kurių dauguma pastatyta pastaraisiais metais ne tik miestelyje, bet ir aplinkinėse gyvenvietėse.
Paminklai: Kartenos koplyčia bolševizmo aukoms, skirta 1946–1953 m. Kartenos valsčiuje žuvusiems žmonėms, pastatyta 1990 m.; paminklas partizanų vadui Jonui Žutautui. Yra abiejų pasaulinių karų vokiečių ir rusų karių, pokario aukų kapinės.
820 m.
820 m. buvo keliamieji metai, prasidedantys trečiadienį pagal Grigaliaus kalendorių.
Gimtadieniai
Nedatuota
Šatraminių III senosios kapinės
Šatraminių III senosios kapinės, vad. Senkapiais, Maro kapeliais, Pilale, yra pietvakarinėje Skuodo rajono savivaldybės teritorijos dalyje, Šatraminiuose (Mosėdžio seniūnija), 0,24 km į šiaurės vakarus nuo Erlos ir Šakalės santakos, 0,14 km į šiaurės rytus nuo kelio Šaukliai–Šatraminiai, Erlos kairiajame krante. thumb||left|150px|Kryžiai kapinių šiaurės vakarinėje dalyje
Kapinės
Įrengtos Erlos slėnyje stūksančioje kalvoje. Ovalo plano, apjuostos akmenų pylimo, palei kurį auga lapuočiai medžiai.
Istorija
Pasakojama, kad kapinėse XVI–XVIII a. laidoti nuo maro mirę žmonės. Nuo XIX a. jos nenaudojamos, nors retsykiais čia laidodavo nekrikštytus kūdikius, savižudžius ir pan. Nuo XVIII–XIX a. pr. aptvertos akmenų pylimu. Kapinėse stovėjo 2 aukšti ąžuoliniai kryžiai ir koplytėlė, kurie XX a. II pusėje sunyko.
Vertingos kaip Žemaičių kraštui būdingas istorijos ir etninės kultūros paminklas.
Baltis (reikšmės)
Balčiu vadinama:
Dovydai
Dovydais vadinami kaimai:
Mokyklinis autobusas
300px|thumb|right|„[[Laidlaw“ mokyklinis autobusas]] Mokyklinis autobusas – autobusas, skirtas vežti vaikus į mokyklą ir iš jos. Pirmieji mokyklinių autobusų analogai atsirado 1827 m., juos tempė arkliai. Jungtinėse Valstijose 440 tūkst. autobusų kasdien nuvažiuoja daugiau kaip 4 milijardus mylių ir nuveža 25 milijonus vaikų.
Papušiai
Papušiai – kaimas Panevėžio rajono savivaldybėje, į šiaurę nuo Nevėžninkų. Stovi skulptūra „Nevėžis“ (skulptorius Bernardas Bučas).
Dieveniškių seniūnija
Gyvenvietės
Seniūnijos gyvenvietės (sąrašas sudarytas 2022-01-31 „Registrų centro“ ir 2011–2021 m. gyventojų surašymų duomenimis):
Seniūnaitijos
2009 m. įsteigtos 6 seniūnaitijos:
Repšiai (Mažeikiai)
Repšiai – kaimas Mažeikių rajono savivaldybėje, 3 km į rytus nuo Ukrinų, 5 km į šiaurę nuo Žemalės.
Istorija
Minimas 1583 m.
Gyventojai
Su Repšių kaimu yra susijęs dailininkas Leslovas Plavskis.
Vakarai (laikraštis)
Vakarai – 2007–2009 m. Jungtinėse Valstijose leistas lietuviškas laikraštis. Jis išeidavo kartą per savaitę (ketvirtadieniais). Jis turėjo keturis priedus: Verslas.us, Laisvalaikis, TranSportas ir Sveika šeima.
Vakarai buvo spausdinami Čikagoje, o laikraščio redakcija įsikūrusi Downers Grove mieste.
Kontrolinį laikraščio akcijų paketą valdė privati kompanija News LT L.L. C. Ji 2007 metų kovą įsigijo dvejus metus iki tol ėjusį savaitraštį Verslas.us. Netrukus Verslas.us tapo vienu iš naujai įkurto laikraščio Vakarai priedų. Nuo 2008 metų sausio mėnesio News LT L.L.C. įkūrė naujienų portalą „Vakarai.us“, kuris buvo skaitomas ne tik Jungtinių Valstijų, bet ir Europoje gyvenančių lietuvių.
A Filetta
A Filetta – iš Korsikos (Prancūzija) kilusi muzikos grupė. Atlieka tradicines Korsikos bei religines dainas a capella polifoniniu dainavimo būdu.
Grupės pavadinimas korsikiečių kalba reiškia „papartis“. Per 30 savo gyvavimo metų „A Filetta“ tapo svarbiu Korsikos kultūros ambasadoriumi. 2009 m. dalyvavo ture po Europos šalis, Braziliją, 2010 m. – po Japoniją. Kolektyvo muzika panaudota įvairių prancūzų filmų garso takeliams.
Tetėnų apylinkė
Tetėnų apylinkė – Lietuvos TSR administracinis-teritorinis vienetas pietryčių Lietuvoje.
Istorija
Apylinkė įkurta užėjus sovietams XX a. 5-ajame dešimtmetyje. 1949 m. buvo Eišiškių valsčiuje, 1950 m. priskirta naujam Eišiškių rajonui. 1954 m. prijungta dalis Kuršių apylinkės. 1963 m. sausio 12 d. Tetėnų apylinkė prijungta prie Pabarės apylinkės.
ÍF Völsungur
Íþróttafélagið Völsungur, o trumpai ÍF Völsungur – Islandijos futbolo klubas iš Husaviko.
Istorija
Klubas įkurtas 1927 m. Dalyvauja žemesniųjų divizionų pirmenybėse.
Stilius (žurnalas)
Stilius – didžiausio Lietuvos dienraščio „Lietuvos rytas“ priedas kassavaitinis žurnalas. Leidžiamas nuo 1997 m. lapkričio 21 d.
Kovo 2
Kovo 2 yra 61-a metų diena pagal Grigaliaus kalendorių (keliamaisiais metais – 62-a). Nuo šios dienos iki metų galo lieka 304 dienos.
Stilius (žurnalas)
Kasmet rengia Lietuvos Metų moters rinkimus.
Kovo 2
Vardadieniai
Dautara – Eitara – Eitaras – Eitarė – Eitas – Eitautas – Eitautė – Eitys – Elena – Helė – Helianta – Kovas – Marcelinas – Simplicijus
Stilius (žurnalas)
Redakcija
Ilgametė „Stiliaus“ redaktorė – Liuminata Vainauskienė.
Nuo 2019 m. liepos mėn. pradžios žurnalui ėmė vadovauti Edvardas Žičkus. Jis pakeitė motinystės atostogų išėjusią Liuminatą Vainauskienę.
Per daugiau nei 20-metį žurnalo redakcijoje tekstus kūrė G. Bradauskienė (red.), J. Jurkevičienė, D. Kaikarytė, J. Ogulevičiūtė, A. Ostasevičienė, V. Grigas, V. Gogelienė, A. Vileikienė, D. Leibrikaitė ir t. t.
Pastaraisiais metais žurnalui rašo žurnalistės Laura Bulvydė, Indrė Zigmantė, Indrė Šlikaitė, Karina Pukaitė, Agnė Mačiulytė, Laima Lavaste, Rūta Peršonytė, Eglė Puškorė ir kt.
Lietuvos Metų moters rinkimai
„Stilius“ kasmet rengia Lietuvos Metų moters rinkimus.
Lietuvos metų moterys: 1999 m. – pirmoji ponia Alma Adamkienė, 2000 m. – Lietuvos tautinio olimpinio komiteto prezidentė Daina Gudzinevičiūtė, 2001 m. – pasaulinio garso operos solistė, Lietuvos operos primadona Violeta Urmanavičiūtė-Urmana, 2002 m. – Lietuvos visuomenės veikėja Agnė Zuokienė, 2003 m. – šokių kolektyvo „Žuvėdra“ įkūrėja ir ilgametė vadovė Skaistutė Idzelevičienė, 2004 m. – teisininkė, Lietuvos politinė ir visuomenės veikėja, Europos Parlamento narė, ilgametė LR socialinės apsaugos ir darbo ministrė Vilija Blinkevičiūtė, 2005 m. – žurnalistė Audronė Urbonaitė, 2006 m. – bankininkė Ramunė Zabulienė, 2007 m. – Lietuvos ir Didžiosios Britanijos teatro ir operos režisierė, prodiuserė Dalia Ibelhauptaitė, 2008 m. – Galerijos „Vartai“ savininkė Nida Rutkienė, 2009 m. –  gydytoja, Lietuvos politinė bei visuomenės veikėja, LR Seimo pirmininkė, buvusi ministrė Irena Degutienė, 2010 m. – teisininkė, Vaiko teisių apsaugos kontrolierė Edita Žiobienė, 2011 m. –  Lietuvos televizijos režisierė, scenaristė, aktorė Galina Dauguvietytė, 2012 m. – žurnalistė ir knygų autorė Laima Lavaste, 2013 m. – Lietuvos žurnalistė, publicistė, TV laidų vedėja, prodiuserė, visuomenės veikėja Edita Mildažytė, 2014 m. – dainininkė Džordana Butkutė, 2015 m. – rašytoja Kristina Sabaliauskaitė, 2016 m. – Lietuvos pedagogė ir verslininkė Austėja Landsbergienė, 2017 m. – dainininkė Erica Jennings, 2018 m. – Baltijos ir Amerikos klinikos savininkė Inga Malinauskienė, 2019 m. – operos solistė Asmik Grigorian, 2020 m. – infekcinių ligų gydytoja, VU profesorė Ligita Jančorienė.
Vokietijos futbolo varžybos 1963–1964 m.
Vokietijos futbolo varžybos 1963–1964 m.
Netikėto pakorimo paradoksas
Netikėto pakorimo paradoksas – paradoksas, kuris kyla iš kalinio reakcijos į neįprastą teisėjo įsakymą. Nors šis paradoksas susilaukė nemažai akademinio dėmesio, nei vienas iš pasiūlytų sprendimo variantų nebuvo visuotinai pripažintas. Šiame iš pirmo žvilgsnio nesudėtingame paradokse paslėpti sunkumai privedė iki to, kad jis būtų pavadintas „reikšminga filosofine problema“.
Paradoksas
Teisėjas pasako nuteistam kaliniui, kad jis bus pakartas per vienos iš ateinančios savaitės dienų vidurdienį ir kad egzekucija kaliniui bus staigmena. Nuteistasis nežinos, kurią dieną bus pakartas, kol budelis vieną dieną, lygiai 12:00 valandą, nepasibels į jo kameros duris. Kalinys begalvodamas prieina loginės išvados, kad jis niekada negali būti pakartas. Iš pradžių jis suvokia, jog negali būti pakartas sekmadienį, paskutinę savaitės dieną, nes tada šeštadienio vakare jau žinotų, kad bus pakartas rytojaus vidurdienį, nes tai būtų vienintelė likusi savaitės diena ir todėl egzekucija jam nebebūtų staigmena. Tada jis supranta, kad negali būti pakartas ir šeštadienį, nes tada penktadienio vakare jis jau tikrai žinotų, kad privalo būti pakartas per kitas dvi dienas, o kadangi sekmadienis jau yra atmestas, kalinys būtinai turėtų būti pakartas šeštadienį, todėl tai vėlgi jam nebūtų netikėta. Bet tada pakorimas negali įvykti ir penktadienį, nes jei egzekucija negali įvykti nei šeštadienį, nei sekmadienį, tai ketvirtadienio vakare jis būtų tikras, kad turi būti pakartas penktadienio vidurdienį. Naudodamasis ta pačia logika, jis atmeta ir ketvirtadienį, ir trečiadienį ir visas kitas savaitės dienas. Laimingas kalinys ramiai ilsisi kameroje, nes yra įsitikinęs, kad niekada negali būti pakartas. Bet trečiadienio vidurdienį į jo duris pasibeldžia budelis ir tai kaliniui yra staigmena. Viskas, ką sakė teisėjas išsipildė.
Paradoksas turi daug įvairių variacijų. Pasak vienos iš jų, paranojiškas kalinys kiekvieną dieną yra tikras, kad bus pakartas sekančią savaitės dieną. Akademiniuose sluoksniuose nesutariama, kuri formuluotė geriausiai perteikia paradokso esmę.
Turgelių Povilo Ksavero Bžostovskio gimnazija
Šalčininkų rajono Turgelių Povilo Ksavero Bžostovskio gimnazija – dieninė, savarankiško mokymosi bendrojo lavinimo mokykla Šalčininkų raj., Turgeliuose, vykdanti pradinio, pagrindinio, vidurinio ir papildomo ugdymo programas lenkų kalba. Įstaigos kodas 291416850. miniatiūra|250px|left|Gimnazija nuo parko pusės
Filialai:
Povilas Ksaveras Bžostovskis (1739-1827 m.) – Lietuvos referentas, kanauninkas, grafas
Nuorodos
Mokyklos svetainė
William Hesketh Lever
Viljamas Hesketas Leveris (, 1851 m. rugsėjo 19 d. Boltonas – 1925 m. gegužės 7 d. Londonas) – anglų filantropas, prekybininkas. Seras (1911 m.), lordas (1917 m.), vikontas (1922 m.).
Biografija
Studijavo Boltono bažnyčios institute. 1886 m. įkūrė muilo gamybos bendrovę „Lever Brothers“ (nuo 1930 m. vadinasi „Unilever“, veikia iki šiol). 1888 m. pradėjo filantropinę veiklą, pastatė bendrovės darbininkams gyvenamuosius rajonus Port Sanlaite su komunikacijomis. XX a. pradžioje ieškojo darbo jėgos Afrikoje, siekė įteisinti priverstinį vergų darbą kolonizuotose šalyse.
1906–1909 m. Didžiosios Britanijos Parlamento narys, išrinktas nuo Liberalų partijos. Savo bendrovės darbininkams mokėjo pensijas, siekė senatvės valstybinių pensijų įteisinimo. 1917–1918 m. Lankasterio vyriausiasis šerifas, 1918 m. Boltono meras. Finansiškai rėmė meno ir mokslo institucijas, aukojo labdarai.
UE Sant Julià
Sant Chulijos UE – Andoros futbolo klubas iš Sant Chulija de Lorijos parapijos. Kartais vadinama „Matecosa Sant Julià“.
Istorija
2022–2023 m. sezone rungtyniavo Primera Divisió, tačiau liko aštuntoje vietoje ir iškrito į Segona Divisió.
Borekas (Hainuvkos apskritis)
Borekas  – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, Hainuvkos valsčiuje, Hainuvkos apskrityje, Palenkės vaivadijoje. Kaimas yra apie 4 km į pietvakarius nuo Hainuvkos ir apie 51 km į pietryčius nuo vaivadijos centro Balstogės. Nuo XIII–XIV a. iki 1569 m. Liublino unijos priklausė Lietuvos Didžiajai kunigaikštystei.
Piontnicos valsčius
thumb|right|250px|Lomžos apskrities valsčiai Piontnicos valsčius - kaimiškas valsčius šiaurės rytų Lenkijoje, Palenkės vaivadijoje, Lomžos apskrityje. Centras – Piontnica. Ribojasi su Lomžos, Jedvabno, Malų Plocko, Staviskų ir Viznos valsčiais.
Istorija
Nuo V a. pr. m. e. iki XIII a. šiose vietovėse gyveno lietuviams artima baltų gentis – jotvingiai. Nuo XV a. šias vietoves pradėjo kolonizuoti mozūrai ir lenkai. Nuo X a. iki 1526 m. priklausė Lenkijos karalystės Mazovijos kunigaikštystei. Nuo 1529 m. iki 1569 m. Liublino unijos Mazovijos vaivadijai. Nuo 1569 m. iki 1795 m. buvo Abiejų Tautų Respublikos Didžiosios Lenkijos provincijos Mazovijos vaivadijos valdose. Nuo 1795 m. iki 1807 m. priklausė Prūsijos karalystės Naujosios Rytų Prūsijos Balstogės departamentui. Nuo 1807 m. iki 1815 m. priklausė Varšuvos kunigaikštystės Lomžos departamentui. Nuo 1816 m. iki 1837 m. priklausė Rusijos imperijos Lenkijos Kongreso karalystės Augustavo vaivadijai, nuo 1837 m. iki 1866 m. Augustavo gubernijai, nuo 1867 m. iki 1914 m. Lomžos gubernijai. Nuo 1914 m. iki 1919 m. priklausė Vokietijos imperijai. 1919-1939 m. priklausė Lenkijos tarpukario Balstogės vaivadijai. 1939–1941 m. ir 1944 m. priklausė Tarybų Sąjungos Baltarusijos TSR, Balstogės srities, Lomžos rajonui. 1941-1945 m. priklausė Trečiajam Reichui. Nuo 1945 m. priklauso Lenkijai. 1945-1975 m. priklausė Balstogės vaivadijai. 1975-1999 m. priklausė Lomžos vaivadijai. 2011 m. sausio 30 d. pradėtas naudoti Piontnicos valsčiaus herbas.
Paviršiaus struktūra
Pagal 2002 metų duomenis valsčiaus plotas yra 218,69 km², iš kurių: Valsčius sudaro 16,15 % Lomžos apskrities.
Gyventojai
Valsčiaus gyventojų sudėtis pagal 2004 metais surinktus duomenis:
Pagal 2002 metų duomenis pajamų vidurkis vienam gyventojui buvo 1242,18 zlotai.
Administracinis suskirstymas
Budi Čarnockiai, Budi Mikolaika, Choščevas, Čarnocinas, Dobžijalovas, Drozdovas, Drožencino Lubiejevas, Elžbiecinas, Gomulnikas, Gurki Sipnevas, Gurki Ševkovas, Gutai, Jeziorkas, Kalenčinas, Kalinovas, Kiselnica, Kobilinas, Kosakai, Kovnatai, Kovnatų Kolonija, Kževas, Kurpiai, Marianovas, Motika, Muravai, Nagurkai, Nevodovas, Nove Kževas, Novi Cidzinas, Olšinai, Olšinų Kolonija, Penza, Piontnica, Piontnica Vlošcianska, Poniatas, Rakovo Boginiai, Rakovo Čachai, Stari Cidzinas, Stari Drožencinas, Taraskovas, Truškai, Viktožinas, Viludzinas, Vižikai, Zabavka, Želechai ir Žondkovas.
UEFA taurė 1991–1992 m.
UEFA taurė 1991-1992 m. – 21-asis UEFA taurės turnyras (34-asis įskaitant ir Mugių taurę). Prasidėjo 1991 m. rudenį. Taurę laimėjo klubas, finale nugalėjęs  klubą.
821 m.
821 m. buvo nekeliamieji metai, prasidedantys penktadienį pagal Grigaliaus kalendorių.
Mirtys
Nedatuota
Grivančiai
Grivančiai – kaimas Jurbarko rajono savivaldybėje, 2 km į šiaurę nuo Seredžiaus.
2010 m. Lietuvos lengvosios atletikos čempionatas
2010 m. Lietuvos lengvosios atletikos čempionatas – 87-asis Lietuvos lengvosios atletikos organizuotas pajėgiausių šalies sportininkų lengvosios atletikos čempionatas. Varžybos vyko liepos 9 - 10 dienomis S.Dariaus ir S.Girėno stadione, Kaune. Šalies čempionate pasirodė sportininkai, įveikę nustatytus LLAF normatyvus. Tomis pačiomis dienomis stadione vykdytos ir Lietuvos jaunimo lengvosios atletikos pirmenybės, bei Lietuvos aklųjų ir silpnaregių bei neįgaliųjų sporto federacijų narių varžybos.
Sidney Sanders Jr.
Sidney Sanders Jr. (g. 1992 m. balandžio 25 d.) – JAV krepšininkas, rungtyniavęs Lietuvoje. Atakuojančio stiliaus įžaidėjas.
Geoffrey Oryema
Džefris Orjema (Geoffrey Oryema; g. 1953 m. balandžio 16 d.) – Ugandos dainininkas, muzikos atlikėjas. Jo muzikoje persipina tradicinė Ugandos muzika, roko, džiazo elementai.
1977 m. Džefris Orjema paslapčia pabėgo iš Ugandos, kuomet Idi Amino režimas nužudė jo tėvą, planavimo ir statybų ministrą Erinayo Wilson Oryema. Apsigyveno Prancūzijoje. Į savo kūrybą jis įtraukė nemažai kūrinių apie nostalgiją gimtinei. 1990 m. Orjema, su Brian Eno pagalba, išleido debiutinį albumą „Exile“. Po dvejų metų išleido pasisekimo sulaukusį albumą „Beat the Border“. Bendradarbiavo su Ayub Ogada, Manu Katché, Peter Gabriel, dalyvavo WOMAD ture po pasaulį (Australijoje, JAV, Japonijoje, Brazilijoje, Europoje).
Jonas Purvaneckas
Jonas Purvaneckas (g. 1950 m. spalio 28 d. Vičiūnuose, Širvintų raj.) – Lietuvos ir Širvintų rajono savivaldybės politinis bei visuomenės veikėjas.
Biografija
1969 m. baigė Ukmergės Žemės ūkio technikumą, technikas-mechanikas, 1969–1972 m. studijavo Lietuvos žemės ūkio akademijoje, 1988 m. baigė Leningrado Žemės ūkio institutą, ekonomistas-vadybininkas.
Dirbo mechaniku, inžinieriumi Kernavėje ir Širvintose, 1988–1990 m. Kernavės kolūkio pirmininko pavaduotojas gamybai, 1990 m. kolūkio pirmininkas, vėliau – laikinasis administratorius, 1992–1995 m. UAB „Kernavėlė“ direktorius, 1995–1997 m. Kernavės seniūnijos seniūnas. 1997–2000 m. ir 2000–2003 m. Širvintų rajono savivaldybės mero pavaduotojas, 2003 m. Širvintų raj. savivaldybės administracijos Žemės ūkio skyriaus vedėjas, nuo 2007 m. savivaldybės administracijos direktorės pavaduotojas.
1988 m. Lietuvos valstiečių partijos narys, Širvintų skyriaus pirmininkas, LVP tarybos narys, 2006 m. Naujosios sąjungos Širvintų rajono skyriaus narys.
1990–1995 m. Širvintų rajono tarybos deputatas, 1997–2000 m., 2000–2001 m., 2003 m. ir 2007 m. (mandato atsisakė) Širvintų rajono savivaldybės tarybos narys.
Kernavės pastoracinio komiteto pirmininko pavaduotojas. Sutuoktinė Jadvyga, vaikas Jonas.
Girėtas (ežeras)
Pavadinimo kilmė
Švedų mokslininko, Suvalkijos vandenvardžių ir vietovardžių tyrinėtojo Knut Olof Falk manymu ežero pavadinimas kilęs nuo 'apaugęs giria'. Kai kuriuose senuose dokumentuose ežeras užrašomas ir kaip Heret.
Agâh Sırrı Levent
Aga Siri Levendas (, 1894 m. sausio 26 d. Rodo sala – 1978 m. spalio 28 d. Ankara) – turkų rašytojas, literatūros tyrinėtojas.
Biografija
Sukūrė romaną „Kančios“ (Acilar 1928 m.), jam būdinga sentimentalumas. Parašė pedagogikos ir literatūros kritikos veikalų, studijų apie rašytojus (H. R. Giurpinarą, 1964 m., A. Navoji, 2 d. 1965–1966 m., S. Sami, 1969 m.).
Tabariškių apylinkė
Tabariškių apylinkė – Lietuvos TSR administracinis-teritorinis vienetas pietryčių Lietuvoje.
Istorija
Apylinkė įkurta užėjus sovietams XX a. 5-ajame dešimtmetyje. 1949 m. buvo Turgelių valsčiuje, 1950 m. priskirta naujam Šalčininkų rajonui. 1954 m. prijungta Juškių apylinkė, dalis Turgelių apylinkės ir dalis Kalniškių apylinkės. 1963 m. sausio 12 d. Tabariškių apylinkė prijungta prie Turgelių apylinkės.
Juoda
thumb|right|240px|Juodas nakties dangus. [[Melburnas]] Juoda spalva fizikoje – bet kokios šviesos nebuvimas: kūnas, neatspindintis matomos šviesos, yra juodas. Kūnas, neatspindintis jokio elektromagnetinio spinduliavimo iš anksto apibrėžtame diapazone, vadinamas absoliučiai juodu kūnu.
Dailėje juoda spalva kartu su balta ir pilka yra priskiriama achromatinėms spalvoms. Kadangi juoda nepriklauso nei šiltų, nei šaltų spalvų grupei, kaip ir kitos achromatinės spalvos, ji tampa šilta arba šalta, priklausomai nuo į ją įdėto pigmento, pvz., įmaišius mėlynos, ji tampa šalto atspalvio juoda, geltonos – šilto atspalvio.Juodai spalvai išgauti naudojami pigmentai, silpnai atspindintys šviesą – anglis, suodžiai ir pan. Kadangi nei vienas pigmentas nebūna idealiai juodas, gilesnė juoda spalva išgaunama, naudojant spalvinį kontrastą, pvz., paveiksle, kuriame dominuoja raudonos spalvos, į juodus dažus įmaišoma mėlynų, pvz., ultramarino.
Juoda spalva simbolizuoja mirtį, gedulą, maištą, rimtumą, paslaptingumą, chaosą, blogį, pyktį, negatyvumą. Juoda spalva mėgiama prieš įprastą visuomeninę sanklodą maištaujančių asmenų – anarchistų, gotų, metalistų, įvairių sektų, mistinių organizacijų.
Motorizuotieji pėstininkai
thumb|left|250px|Čekoslovakijos motorizuotieji pėstininkai (1937 m.) thumb|right|250px|SS divizijos Leibstandarte SS Adolf Hitler kolona Paryžiuje 1942 m. rugpjūtis). Tuo metu ši divizija buvo motorizuotieji pėstininkai. Motorizuotieji pėstininkai  – pėstininkai, kurie į mūšio vietą gabenami sunkvežimiais ar kitokiomis motorinėmis nešarvuotomis transporto priemonėmis (mechanizuotieji pėstininkai pervežami šarvuotaisiais transporteriais ar pėstininkų kovos mašinomis, kuriuos jie paprastai naudoja ir kautynėse).
Artimu terminu motorizuotieji šauliai (kartais motošauliai; ) Rusijoje (o anksčiau – TSRS) vadina mechanizuotuosius pėstininkus.
Pėstininkų motorizavimas buvo pirmas žingsnis prie kariuomenės mechanizavimo. Civilinės paskirties sunkvežimiai nesunkiai pritaikomi kareiviams pervežti, pabūklams vilkti, atsargoms ir įrangai pervežti. Automobilių panaudojimas labai didina pėstininkų dalinių, kurie iki tol judėdavo pėsčiomis ar būdavo pervežami geležinkeliais, judrumą.
Kautynėse sunkvežimiai ir džipai nesuteikia taktinio pranašumo kautynėse, nes lengvai pažeidžiami artilerijos ir šaulių ginklų ugnies. Tačiau ant tokių transporto priemonių gali būti sumontuoti sunkieji ginklai (sunkieji kulkosvaidžiai, minosvaidžiai, beatošliaužiai pabūklai, raketų leistuvai, kurie, nors ir lengvai pažeidžiami, naudojami kautynėse.
Žiemą ir kalnuose motorizuotieji pėstininkai gali naudoti nešarvuotus vikšrinius visureigius ([pvz., švediškus sniegaeigius Snow Trac ir Bv202).
Motorizuotųjų pėstininkų daliniai, palyginus su pėsčiaisiais pėstininkais, turi didesnius poreikius tiekimui, kadangi jiems reikalingi degalai ir atsarginės automobilių dalys, o pačiuose daliniuose reikalingi remonto padaliniai.
Kamenka (Moldavija)
Kamenka (, mold. (kirilica) ir, ) – miestas šiaurės rytų Moldavijoje, Padniestrėje, kairiajame Dniestro krante. Kamenkos rajono administracinis centras. 8 871 gyventojas (2014 m. duomenys). Išvystyta statybų, maisto pramonė, sanatorija. Yra kraštotyros muziejus.
Istorija
2002 m. suteiktos miesto teisės.
Jus exclusivae
Jus exclusivae ( – teisė išskirti) arba ekskliuzyva – per kardinolą pareiškiama teisė neleisti išrinkti popiežiumi kurio nors asmens, kurią laikė turinčios kai kurios valstybės.
Tokią teisę naudojo didesniosios katalikiškos valstybės: Ispanija, Prancūzija ir Austrija. Ji buvo naudojama per atitinkamai valstybei atstovaujantį kardinolą.
Tokią teisę turinti pirma pareiškė Ispanija 1605 m., per konklavas, kuriose buvo išrinkti Leonas XI ir Paulius V. Panaudota ji iš pradžių buvo 1644 m. ir 1655 m.
Popiežiai šios teisės nepripažino. 1904 m. sausio 20 d. popiežius Pijus X paskelbė konstituciją „Commissum Nobis“, kurioje už tokios teisės naudojimą ekskomunika skiriama latae sententiae.
822 m.
822 m. buvo nekeliamieji metai, prasidedantys šeštadienį pagal Grigaliaus kalendorių.
The Wall Street Journal
The Wall Street Journal  – tarptautinis verslo dienraštis, leidžiamas anglų kalba Niujorke nuo 1889 m.
Vienas įtakingiausių pasaulio verslo ir ekonomikos periodinių leidinių. Priklauso žiniasklaidos milžinei „News Corp.“ Laikraščio redakcijoje dirba 2000 žurnalistų 85 užsienio biuruose 51 šalyje. „The Wall Street Journal“ apžvelgia JAV ir tarptautinio verslo, ekonomikos, finansų, politikos ir kultūros naujienas, skelbia analitinius straipsnius, Dow Jones indeksus. Laikraštis yra pelnęs 35 Pulicerio premijas. Tiražas siekia 2,8 mln. egzempliorių (2019 m.).
Kartu leidžiamas savaitgalio priedas „WSJ Weekend“, leidimai Europos ir Azijos rinkoms. Pagrindinis konkurentas finansinių naujienų dienraštis „Financial Times“.
Šiaulėnų šv. Onos bažnyčia
'''Šiaulėnų šv. Onos bažnyčia''' – bažnyčia, stovinti Šiaulėnų miestelyje, Šušvės kairiajame krante. Turi romaninės ir gotikinės architektūros bruožų.
Istorija
Pirmąją bažnyčią 1514–1518 m. pastatė Mikalojus Butrimavičius ir Barbora Butrimavičienė ir skyrė jai turto. Šiaulėnuose gyveno 3 vikarai. Juos išlaikė klebonas. 1551–1612 m. bažnyčia priklausė evangelikams reformatams. Susenus bažnyčiai, nauja statyta 1731 m. Jai 1820 m. priklausė Mantviliškių kaimas. Klebonas Augustinas Kybartas 1841 m. (pirmasis Žemaitijoje) pradėjo skelbti blaivybės idėją. Mirdamas jis bažnyčiai paliko 50 valakų žemės; parapijai priklausė Polekėlės (Daujotavo) filija. Marijona Šemetienė 1765 m. įsteigė altariją ir aprūpino ją beneficija. Nuo 1805 m. veikė parapinė mokykla.
Juozapas Šemeta kapinėse 1850 m. pastatė mūrinę koplyčią. Jonas Šemeta 1857 m. pastatė naują mūrinę bažnyčią pagal architekto Fulgento Rimgailos projektą. Tik 1880 m. ją konsekravo vyskupas Aleksandras Beresnevičius. Šiaulėnuose 1937–1942 m. vikaravo kunigas Rapolas Krasauskas. Jis surinko ir paskelbė daug istorinių žinių apie Lietuvos bažnyčias. 1938 m. bažnyčios vidus išdažytas, įrengti marmuriniai altoriai.
Architektūra
Bažnyčia turi romaninės ir gotikinės architektūros bruožų, stačiakampio plano, dvibokštė. Vidus 3 navų, skliautuotas. Šventorių juosia metalinė ažūrinė tvora.
Virgilijus Pozingis
Virgilijus Pozingis (g. 1964 m. kovo 29 d. Veiviržėnuose, Klaipėdos rajonas) – Lietuvos ir Šilutės rajono savivaldybės politinis bei visuomenės veikėjas.
Gleiviaėdžiai vabalai
Gleiviaėdžiai vabalai (Myxophaga) – vabalų (Coleoptera) būrio pobūris. Pasaulyje randama apie 65 rūšis. Lietuvoje šio pobūrio gyvena tik viena rūšis – erkiškas šratvabalis (Sphaerius acaroides).
Virgilijus Pozingis
Biografija
1982 m. baigė Veiviržėnų vidurinę mokyklą, 1987 m. Lietuvos žemės ūkio akademiją, mokslinis agronomas.
1987 m. Klaipėdos raj. J. Janonio kolūkio pirmininko pavaduotojas. 1989 m. Ašvos tarybinio ūkio direktoriaus pavaduotojas, 1990 m. ūkio direktorius.
Nuo 1993 m. Šilutės raj. Švėkšnos apylinkės viršaičio pavaduotojas. Nuo 1995 m. Šilutės rajono Švėkšnos seniūnijos žemėtvarkos skyriaus žemėtvarkininkas. 2003–2007 m. ir nuo 2014 m. Šilutės rajono savivaldybės administracijos direktorius. 2007–2012 m. Šilutės rajono savivaldybės meras. 2012–2014 m. Šilutės rajono savivaldybės administracijos direktoriaus pavaduotojas.
SSKP, Lietuvos valstiečių partijos, Valstiečių ir Naujosios demokratijos partijų sąjungos, Lietuvos valstiečių liaudininkų sąjungos, Lietuvos valstiečių ir žaliųjų sąjungos Šilutės rajono skyriaus narys.
2007–2012 m. Šilutės rajono savivaldybės tarybos narys.
Šilutės kredito unijos stebėtojų tarybos narys. Sutuoktinė Daina, vaikai Paulius, Justas.
Absorbcijos spektras
Absorbcijos spektras ( – sugėrimas) – tamsios linijos, matomos tolydiniame spektre. Jos atsiranda dėl šviesos sugerties dujų atomuose ir molekulėse, kurias praeina šviesa.
Nuorodos
Apsorpciona_spektroskopija Absorption_spectroscopy Apsorpcijska_spektroskopija
Vokietijos futbolo varžybos 1964–1965 m.
Vokietijos futbolo varžybos 1964–1965 m.
Borisuvka
Borisuvka  – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, Hainuvkos valsčiuje, Hainuvkos apskrityje, Palenkės vaivadijoje. Kaimas yra apie 12 km į šiaurę nuo Hainuvkos ir apie 44 km į pietryčius nuo vaivadijos centro Balstogės. Kaimas įkurtas XVIII a. pabaigoje.
Susietasis sąrašas
Susietasis sąrašas yra duomenų struktūra.
Kompiuterių moksle susietasis sąrašas yra viena iš bazinių duomenų struktūrų, kuri gali būtį naudojama kaip įrankis kitų duomenų struktūrų kūrimui. Susietąjį sąrašą sudaro duomenų aibė, kurios elementai susideda iš duomenų lauko ir vienos arba dviejų nuorodų ("rodyklių") į sekantį arba/ir prieš tai einantį elementą.
Vienos krypties sąrašas (singly - linked list)
Paprasčiausias susietojo sąrašo tipas yra vienos krypties sąrašas. Vienos krypties sąrašo elementai turi duomenų lauką ir tik vieną nuorodą. Nuoroda rodo į sekantį elementą sąraše. Nuoroda rodo į NULL arba tuščią sąrašą, jeigu tai paskutinis sąrašo elementas.
Ilgiai (ežeras Lenkijoje)
Ilgių ežeras – ežeras, šiaurės rytų Lenkijoje, Palenkės vaivadijoje, Seinų apskrityje ir Krasnapolio valsčiuje. 1,5 km į šiaurės vakarus nuo Krasnapolio kaimo. Ežero krantai smėlėti, netoli yra Buchtos ežeras (8 ha).
Susietasis sąrašas
Vienos krypties sąrašas (singly - linked list)
center
Dviejų krypčių sąrašas (doubly - linked list)
center
Šindlerio sąrašas (filmas)
Šindlerio sąrašas  – 1993 m. filmo siužetas vyksta II pasaulinio karo laikais. Filme yra pasakojama apie holokausto aukas ir Sudetų vokiečių verslininką Oskarą Šindlerį (1908–1974), įdarbinusį žydus į savo gamyklą. Filmo scenarijus remiasi 1982 m. parašyta išgalvota knyga. Visuotinai pripažįstamas vienu geriausių visų laikų filmų.
2009 m. Sidnėjaus bibliotekoje surasta „Šindlerio sąrašo“ kopija. Į šį sąrašą buvo įtrauktos 801 O. Šindlerio išgelbėto žydo pavardės. Sąrašas, sudarytas iš 13 puslapių, gulėjo tarp rašytojo Thomo Keneally užrašų, saugotų bibliotekoje.
Vytautas Jonas Nainys
Jonas Vytautas Nainys (1923 m. gegužės 26 d. Kretingoje – 1989 m. rugsėjo 18 d. Kaune) – Lietuvos gydytojas, antropologas, teismo medicinos specialistas, medicinos mokslų daktaras, pedagogas, vadovėlių autorius.
Biografija
Gimė gydytojo šeimoje. Mokėsi Kretingos gimnazijoje, 1940 m. baigė Šiaulių gimnaziją. Studijavo Lietuvos veterinarijos akademijoje, vėliau – Kauno valstybiniame Vytauto Didžiojo universitete, 1945 m. baigė Kauno universiteto Medicinos fakultetą. 1946 m. Kauno universiteto Anatomijos katedros dėstytojas, vėliau dirbo Patologinės anatomijos ir teismo medicinos katedroje, specializavosi teismo medicinoje. 1950 m. apgynė medicinos mokslų kandidato disertaciją.
1950–1951 m. Kauno medicinos akademijos Anatomijos, 1956–1971 m. Teismo medicinos, nuo 1971 m. Anatomijos ir teismo medicinos katedros vedėjas. 1955–1960 m. Gydomojo fakulteto prodekanas ir dekanas; nuo 1968 m. profesorius. 1966 m. Tartu universitete apgynė medicinos mokslų daktaro disertaciją (habilitacinį darbą).
Nuo 1958 m. LSSR teismo medikų ir kriminalistų mokslinės draugijos pirmininkas. 1968–1988 m. LSSR buriavimo federacijos prezidiumo pirmininkas. Palaidotas Petrašiūnų kapinėse.
Mokslinė veikla
Sukūrė aparatą plonoms kaulų plokštelėms gauti, metodą lyčiai nustatyti, sudarė žmogaus ūgio ir galūnių ilgių nustatymo iš galūnių proksimalinių kaulų lenteles.
Dalyvavo ekshumuojant ir ištiriant Kauno IX forte palaidotų II Pasaulinio karo aukų, taip pat Kristijono Donelaičio, Stepono Dariaus ir Stasio Girėno, kitų žymių asmenų palaikus.
Skaitė pranešimus tarptautiniuose kongresuose Los Andžele (1969 m.), Leningrade (1970 m.), VDR (1977, 1978, 1982, 1984 m.), Lenkijoje (1977, 1979 m.), Čekoslovakijoje (1984 m.). Paskelbė per 200 publikacijų, išleido teismo medicinos vadovėlį, keletą mokomųjų knygų ir metodinių rekomendacijų.
KF Fjallabyggðar
Knattspyrnufélag Fjallabyggðar (KF Fjallabyggðar, KF) – Islandijos futbolo klubas iš Oulafsfjorduro.
Istorija
Dalyvauja žemesniųjų divizionų pirmenybėse.
Arkties taryba
Arkties taryba – tarpvalstybinis aukšto lygio forumas, skatinantis Arkties regiono valstybių bendradarbiavimą. Organizacija buvo įkurta 1996 metais, jai priklauso Danija, Islandija, JAV, Kanada, Norvegija, Rusija, Suomija ir Švedija, bei šešios nevyriausybinės organizacijos, atstovaujančios vietinius Arkties gyventojus.
Istorija
Glaudesnio Arkties valstybių bendravimo idėja buvo iškelta 1987 m. Michailo Gorbačiovo. Suomija ėmėsi įgyvenditi šį projektą, paskatinta aplinkos problemų, kurias kėlė Sovietų Sąjungos išteklių žvalgybos veiksmai netoli Laplandijos. 1991 m. aštuonių Arkties šalių ministrai susitarė dėl Arkties aplinkos apsaugos strategijos. Ja siekta apsaugoti Arkties ekosistemą nuo užterštumo ar kitokio neigiamo žmogaus veiklos poveikio, darniai naudoti regiono išteklius, atsižvelgti į vietinių gyventojų poreikius.
Tarp valstybių kelerius metus vyko tolimesni reguliarūs susitikimai, kurių metu buvo nuspręsta įkurti platesnį temų spektrą apimančią organizaciją. 1996 m. rugsėjo mėn. tos pačios aštuonios valstybės pasirašė Arkties tarybos įkūrimo deklaraciją. Tarp tarybos veiklos sričių buvo ne tik aplinkos apsauga, bet ir bendradarbiavimas ir apsikeitimas informacija bet kokiais kitais klausimais.
Organizacija
Forumui dvejų metų laikotarpiui vadovauja vis kita valstybė narė. Jos teritorijoje kas pusę metų vyksta forumo šalių narių, stebėtojų bei NVO atstovų susitikimai, kurių metų aptariami einamieji klausimai. Kas dvejus metus, keičiantis forumui vadovaujančiai valstybei, vyksta ministrų lygio organizacijos konferencija.
Arkties taryba turi šešias darbines grupes, dirbančias įvairiose tarybos veiklos srityse (pavyzdžiui, gamtos apsaugoje arba užterštumo kontrolėje). Kasdienę organizacijos veiklą administruoja sekretoriatas.
Tarybai vadovauja viena iš valstybių narių, kadencija trunka dvejus metus. Rotacija vyksta iš eilės, pagal tvarką Kanada, JAV, Suomija, Islandija, Rusija, Norvegija, Danija ir Švedija. Artimiausios kadencijos:
Kororas (valstija)
Kororas – viena iš Palau valstijų. Administracinis centras – Kororas.
Arkties taryba
Nariai
NVO narės: Aleutų tarptautinė asociacija, Arkties atapaskų taryba, Tarptautinė kučinų taryba, Inuitų poliaračio taryba, Šiaurės tautų Rusijoje asociacija, Samių taryba.
Kororas (valstija)
Valstiją sudaro Kororo sala bei daugybė mažų aplinkinių salelių: Ngerekebesangas, Malakalis, Čelbačebo salos ir kt. Tai gausiausiai apgyvendinta ir strategiškai svarbiausia šalies valstija.
Arkties taryba
Stebėtojai
Kaip stebėtojai Arkties taryboje dalyvauja ir kelios dešimtys tarptautinių bei nevyriausybinių organizacijų.
Kororas (valstija)
Kororo valstija padalinta į 13 dalių:
Arkties taryba
Veikla
Arkties taryba stebi Arkties regiono aplinkos buklę ir reguliariai skelbia sukauptų duomenų ataskaitas. Taip pat vykdo projektus, kuriais siekiama apsaugoti Arkties gamtą, išvengti taršos, sumažinti Arkties išteklių žvalgybos ir gavybos neigiamą poveikį.
Boleslovas IV Garbanius
Boleslovas IV Garbanius (dar vadinamas Boleslovu IV Garbanočium) – Lenkijos karalius.
Šeima ir vaikai
1137 metais Boleslovas IV Garbanius vedė Verchuslavą – Naugardo kunigaikščio Vsevolodo Mstislavičiaus dukterį. Jie turėjo tris vaikus: Po pirmos žmonos mirties apie 1173 metais Boleslovas vedė Mariją, vaikų jie neturėjo.
823 m.
823 m. buvo nekeliamieji metai, prasidedantys sekmadienį pagal Grigaliaus kalendorių.
Išlestakiai
Išlestakiai – kaimas Jurbarko rajono savivaldybėje, 2 km į rytus nuo Burbiškių, dešiniajame Dubysos krante, piečiau Žvėrupio ir šiauriau Margupio žiočių, ties buvusio Kilovos malūno užtvankos likučiais.
Išlestakių kaime tėra vienintelis Laiconų viensėdis, kuriame yra 7 gyventojai. Išlestakiuose registruota Lietuvos speleologijos asociacijos būstinė, veikia valstybinio Margupio botaninio draustinio privatus informacijos centras ir Speleo-info-centras „Karsa“, yra Editos ir Eriko Laiconų ekologinis gyvulininkystės ūkis.
Česlovas Chmielevskis
Česlovas Chmielevskis (1867 m. liepos 20 d. Tiumenėje – 1921 m. gegužės 25 d. Panevėžyje. Palaidotas Panevėžio senosiose kapinėse) – Lietuvos geologas, paleontologas, hidrografas.
Biografija
Kilęs iš Žemaitijos bajorų, po 1863 m. sukilimo ištremtų į Sibirą. Nuo 1877 m., tėvams grįžus į Lietuvą, mokėsi Panevėžio realinėje mokykloje. Ją baigęs, 1890–1895 m. mokėsi Rygos politechnikos institute. 1897–1900 m. Karaliaučiaus universitete studijavo geologiją. Čia vokiečių kalba išspausdintas pirmasis jo mokslinis darbas „Kauno gubernijos ir Rytų bei Vakarų Prūsijos viršutinių silūrinių sluoksnių leperditia“ (Die Leperditien der obersilurischen Geschiebe Kowno und der Provinzes Ost - und Westpreussen, išsp. 1900 m.). Šį vėžiagyvį F. Šmidtas pavadino.
Tyrinėjo Lietuvos hidrografiją ir 1907 m. išspausdino darbą „Basein Venty“. Su Dorpato universiteto profesoriumi K. D. Dosu atliko mokslinę kelionę po Šiaurės Lietuvą, kurios metu buvo konstatuota ir 1909 m. aprašyta galinių morenų grandinė.
Kita jo bandymų sritis buvo lamelibranchiatų klasės moliuskai. Jų tyrimui ir bandymams Chmielevskių namuose įkurta speciali biologinė stotis. Bandymai pasisekė – pavyko užauginti natūralius perlus. Rezultatai buvo paskelbti pasaulio moksliniuose žurnaluose „Okolnyk rybacki“ ir „Deutsche Fischerei Zeitung“. Prasidėjus pirmajam pasauliniam karui su šeima išvyko į Maskvą, vėliau į Uralą. Čia taip pat pasireiškė kaip aistringas kolekcionierius: rinko geologines kolekcijas, kurias paliko vietos muziejams. 1921 m. grįžo į Lietuvą, bet kelyje susirgo ir atvažiavęs į Panevėžį mirė.
Viznos valsčius
thumb|right|250px|Lomžos apskrities valsčiai Viznos valsčius  – kaimiškas valsčius šiaurės rytų Lenkijoje, Palenkės vaivadijoje, Lomžos apskrityje. Centras – Vizna. Ribojasi su Jedvabno, Lomžos, Piontnicos, Rutkų, Tžcianų ir Zavadų valsčiais.