cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Dainius Pūras
Akademinės veiklos aprašas
-Germanavicius A., Povilaitis R., Puras D., van Voren R. Implementing regulation for corporate sponsorship // Medicine, Health Care and Philosophy, 2003, N.6, 207-208.
Pasaka
Terminologija
Pasakos žanras kilo tarp skirtingų Europos kultūrų plintant sakytinėms istorijoms. Užrašinėti pasakas pradėjo Renesanso kūrėjai Džovanis Frančeskas Straparola, Džambatista Bazilė ir kiti. Žanras galutinai susiformavo kiek vėliau, savo darbais prie to prisidėjo pasakų rinkinių sudarinėtojai kaip Šarlis Pero ir broliai Grimai.
Dar prieš fantastikos žanro apibrėžimą, daugelis kūrinių, kuriuos dabar laikytume fantastika, buvo vadinami pasakomis. Tarp jų ir Džono Ronaldo Ruelio Tolkino Hobitas, Džordžo Orvelo Gyvulių ūkis ir Laimano Franko Baumo Nuostabusis Ozo šalies burtininkas. Be to, Tolkino esė „Apie pasakas“, kurioje apsvarstomos stebuklingų pasaulių kūrimo gairės, yra laikoma svarbia fantastikos žanro literatūros kritikos dalimi. Nors fantastikos, tiksliau, jos subžanro maginės fantastikos pagrindas yra pasakų motyvai, šie žanrai laikomi skirtingais.
Dainius Pūras
Akademinės veiklos aprašas
•   Straipsniai pripažintuose  Lietuvos mokslo žurnaluose
Pasaka
Mito ir liaudies pasakos santykis
Mokslinkai nesutaria kaip apibrėžti liaudies pasakas. Dėl to ir santykis tarp liaudies pasakojimų bei mitų nėra aiškus. Pavyzdžiui, Stitas Tompsonas laikė mitus viena iš liaudies pasakų atmainų. Kiti mokslinkai mano, kad tai iš dalies sutampantys pasakojimai, bet priskiriami kitai kategorijai. Taip manė Džefris Kirkas, kuris naudojo terminą mitas norėdamas apibūdinti istorijas, kurių pagrindis tikslas kitaip nei liaudies pasakų nėra atskleisti tik paprastus socialinio gyvenimo keblumus ar paprastų žmonių baimes ir troškimus. Pagrindiniai liaudies pasakų motyvai yra paprastų, dažnai kilniaširdžų žmonių susidūrimai su antgamtinėmis būtybėmis bei piktosiomis jėgomis (raganomis, žmogėdromis ir kt.), kurie bando išsikovoti nuotakos širdį ar mėgina ištrūkti iš piktos pamotės gniaužtų. Bet pastarieji motyvai būdingi ir mitams.
Dainius Pūras
Akademinės veiklos aprašas
-Veniūtė M., Pūras D., Bagdžiūnienė D. Požiūris į psichikos negalią turinčių žmonių socialinę integraciją Lietuvoje// Sveikatos mokslai, ISSN 1392-6373, 2006, nr.6 (16), p. 573-580.
Pasaka
Mito ir liaudies pasakos santykis
Kita problema susijusi su sąvokų tautosaka ir liaudies pasaka apibrėžimais. Pastarieji atsirado XVIII a. Nuo to laiko iki XIX a. vidurio folkloristai argumentavo, kad liaudies pasakojamos istorijų tradicijos sieka gilas tautų ištakas. Brolių Grimų pirminio leidimo pasakų rinkinys priskiriamas tokios tautosakos tradicijomis. Vėlesnis leidimas, kuriame buvo atsisakyta įprastų pasakų žiaurumų priskiriamas literatūriniam pasakų žanrui. O aristokratijos elito pasakojamos isrorijos buvo priskiriamos mitams. Tačiau pastarosios tautosakos tradicijos būdingos tik viduramžių Europai. Todėl pastaroji nagrinėjimo problematika negali būti lengvai pritaikoma antikiniai graikų ar kitoms kultūroms.
Dainius Pūras
Akademinės veiklos aprašas
-Gintilienė G., Girdzijauskienė S., Černiauskaitė D., Levinskienė S., Povilaitis R., Pūras D. Lietuviškas SDQ – standartizuotas mokyklinio amžiaus vaikų „Galių ir sunkumų klausimynas“// Psichologija, ISSN 1392-0359, 2004, Nr.54-61.
Pasaka
Istorija
Sakytinės pasakos tradicija atsirado daug anksčiau nei žmonija ėmė rašyti. Iš kartos į kartą istorijos keliavo jas perpasakojant arba suvaidinant, užuot užrašius. Dėl šios priežasties pasakos istorija nėra aiški. Tačiau tarp skirtingų kultūrų rašytinės literatūros galima aptikti gana senų pasakų kaip rinkinį „Aukso asilas“, kuriame įtrauktas pasakojimas „Erotas ir Psichė“ (Senovės Roma, II a.), arba „Pančatantra“ (Indija, III a. pr. m. e.). Vis dėlto nėra žinoma, kaip tiksliai šie kūriniai atspinti tų laikų pasakas. Atrasti stilistiniai įrodymai leidžia daryti išvadą, jog šios ir vėlyvesnės pasakų kolekcijos iš tautosakos virto kitais literatūros žanrais. Tai rodo, jog pasakų kilmė labai sena, senesnė už magiškus pasakojimus „Tūkstantis ir viena naktis“ (rinkinys sudarytas apytiksliai XV a.), „Vikramas ir vampyras“ ar „Belas ir drakonas“. Be tokio pobūdžio kolekcijų, Kinijos daoizmo filosofai Laodzi ir Džuangdzi perpasakojo liaudies pasakas savo filosofiniuose veikaluose. Kalbant apie pasakos žanrą plačiau, pirmosios vakarietiškos pasakos priskiriamos Ezopui (Senovės Graikija, VI a. pr. m. e.).
Dainius Pūras
Akademinės veiklos aprašas
-Pūras D., Stanislavovienė J., Povilaitis R. Skurdas kaip rizikos veiksnys psichikos sveikatos problemoms atsirasti // Psichologija, 2003, N.28, p.50-64.
Pasaka
Istorija
Mokslininkai atkreipia dėmesį ir į tai, jog būtent iš Viduramžių literatūros kilo tokie pasakų motyvai kaip atsidėkojantys mirusieji, užburti princai, prarastos žmonos paieškos. Gerai žinomi liaudies pasakų siužetai taip pat naudoti liaudies kūrybos literatūrai bei žodiniams epams.
Pasakos žanras labai išpopuliarėjo tarp Prancūzijos aukštuomenės 1690–1710 m. Tuo metu pasakotos Žano de La Fonteno ir Šarlio Pero pasakos (1697 m.), tarp jų ir autorių auditorijai pritaikytos „Miegančioji gražuolė“ ir „Pelenė“. Nors Strapolo, Bazilė ir Pero rinkinius sudarė seniausios įvairių pasakų versijos, analizuojant tekstų stilių galima matyti, kad visi trys rašytojai perrašė pasakas norimam literatūriniam efektui sukurti
Dainius Pūras
Akademinės veiklos aprašas
-Simonsen L., Pūras D., Levinskienė S. Psichikos sveikatos centruose vaikams teikiamų pslaugų analizė// Visuomenės sveikata, ISSN 1392-2696, 2003, nr. 4(23), p. 33-38.
Pasaka
Salonų era
XVII a. viduryje magiški pasakojimai išpopuliarėjo tarp intelektualų, kurie rinkosi Paryžiaus salonuose. Salonais vadinti reguliarūs žymių aristokračių rengiami susirinkimai, kur moterys ir vyrai galėjo kartu aptarti tuometinius svarbius klausimus.
Dainius Pūras
Akademinės veiklos aprašas
2. Dalyvavimas studijose Vilniaus universitete
Pasaka
Salonų era
1630-aisiais aristokratės moterys pradėjo rinktis savo svetainėse, vadinamuosiuose salonuose, kad padiskutuotų pasirinktomis temomis: apie meną ir laiškus, politiką, neatidėliotinus jų klasės moterų socialinius rūpesčius: santuoką, meilę, emancipaciją, finansinę nepriklausomybę, galimybes įgyti išsilavinimą. Tuo metu moterims drausta formaliai įgyti išsilavinimą. Tik talentingiausios to laikotarpio rašytojos skleidė savo kūrybą iš už salonų (kaip Madlena de Skiuderi ir Madam de Lafajet), taip įkvėpdamos merginas siekti nepriklausomybės ir prisidėdamos prie barjerų, skyrusių lytis ir varžiusių jų gyvenimus, griovimo. Salonuose daug diskutuota apie meilę ir emocinį ryšį tarp partnerių, priešintasi sutartų santuokų sistemai.
Dainius Pūras
Akademinės veiklos aprašas
Skaityti paskaitų kursai :
Pasaka
Salonų era
Salonų pasakų originalios versijos, tokios, kokios buvo publikuotos tuo laikotarpiu, įamžintos kūrinyje „Le Cabinet des Fées“. Tai didelės apimties XVII–XVIII a. pasakų rinkinys.
Dainius Pūras
Akademinės veiklos aprašas
-Vaikų ir paauglių psichiatrija (Medicinos 5 kurso studentams); Visuomenės psichikos sveikata (Visuomenės sveikatos magistrantams ir Medicinos 2 kurso studentams). Viso per metus 40 val. paskaitų per metus ir 200 val. paskaitų per 5 metus.
Pasaka
Vėlyvesni darbai
Pirmieji pasakų rinkėjai, mėginę išlaikyti ne tik liaudies pasakojimų siužetą bei veikėjus, bet ir originalų jų stilių, buvo broliai Grimai. Jie sudarinėjo vokiškų pasakų rinkinius. Gana ironiška, jog pirmuosius savo leidimus, labai vertinamus tautosakininkų, Grimai perrašė, kad pasakos atitiktų tuometinės visuomenės pažiūras. Tai padėjo užsitikrinti ir pelningesnius knygų pardavimus, ir vėlesnį rašytojų darbų populiarumą.
Dainius Pūras
Akademinės veiklos aprašas
Skaitytos Paskaitos MF Gydytojų tobulinimo skyriuje, šiuose VU Psichiatrijos klinikos Vaikų psichiatrijos ir socialinės pediatrijos centro organizuotuose cikluose:
Pasaka
Vėlyvesni darbai
Etnografai rinko pasakas visame pasaulyje, aptikdami panašias jų versijas Afrikoje, Šiaurės Amerikoje, Pietų Amerikoje bei Australijoje. Kad sudarytų savo „Spalvotųjų fėjų“ knygų seriją, Endriu Langas pasitelkė ne tik Europoje ir Azijoje surinktų pasakų išteklius, bet ir etnografų darbus iš tolimesnių vietovių. Tuo pat metu rašytojai kaip Hansas Kristianas Andersenas ir Džordžas Makdonaldas tęsė literatūrinių pasakų tradiciją. Kai kuriuose savo darbuose Andersenas gausiai remdavosi senosiomis liaudies pasakomis, bet dažniausiai kurdavo naujas, panaudodamas tik tam tikrus jų motyvus ir siužeto detales. Į savo naujas literatūrines pasakas tautosakos elementų įtraukė ir Makdonaldas („Šviesos princesė“) bei rašė kūrinius, kurie vėliau buvo priskirti fantastikos žanro literatūrai („Princesė ir goblinas“ ir „Lilita“).
Dainius Pūras
Akademinės veiklos aprašas
-Vaikų psichikos sutrikimų diagnostikos ir gydymo pagrindai“ -„Ankstyva raidos sutrikimų diagnozė ir reabilitacija“ - „Paauglių psichikos sutrikimų ir priklausomybių aktualijos“ -„Vaikų psichosomatiniai sutrikimai“.
Pasaka
Literatūra
Šiuolaikinės literatūros rašytojai gana paprastą pasakos formatą naudoja dėl skirtingų priežasčių, pavyzdžiui, siekdami išanalizuoti tam tikras žmogaus būsenas. Kai kurie mėgina atkurti pasakų fantastiškumą ir jį pritaikyti šių dienų diskursui. Kiti rašytojai naudoja pasakos žanrą, kalbėdami apie modernių problemų svarbą. Šiai kategorijai galima priskirti pasakas, į kurių siužetą įtrauktos psichologinės dramos. Pavyzdžiui, Robina Makilnli savo kūrinyje pavadinimu „Deerskin“ perpasakojo pasaką „Donkeyskin“, kad galėtų išryškinti senojoje versijoje atsispindintį žiaurų tėvo elgesį su dukra. Kartais, o ypač vaikams skirtoje literatūroje, siužeto pagrindas yra jo komiškumas. Populiarus komedinis motyvas yra pasaulis, kuriame egzistuoja visos pasakos ir jų veikėjai, išmanantys savo roles jose* kaip, pavyzdžiui, filmų serijoje „Šrekas“.
Filmai
Pasakos buvo vaidinamos ir spektakliuose. Tai rodo įrašai iš Commedia dell‘arte ir vėliau – pantomimos. Užuot sakytinės ir rašytinės pasakos formų, būtent, pasakos filmuose yra laikomos vienu geriausiu būdų papasakoti istoriją auditorijai. Kino atsiradimas reiškė, kad tokie pasakojimai galėjo būti perduoti žiūrovams įtikinamesniu būdu, panaudojant specialiuosius efektus ir animaciją. „The Walt Disney Company“ padarė didelę įtaką pasakų filmo evoliucijai. Kompanijos senieji begarsiai trumpametražiai filmai buvo paremti pasakomis, o kai kurios iš jų – tiesiogiai adaptuotos į trumpametražius filmus. Pavyzdžiui, muzikinių komedinių epizodų serijoje „Kvaila simfonija“, remtasi pasaka „Trys paršiukai“. Pirmasis Volto Disnėjaus pilnametražis filmas „Snieguolė ir septyni nykštukai“, išleistas 1937 m., pramynė kelią pasakų adaptacijoms kine ir pačiam fantastikos žanrui. Snieguolei ir septyniems nykštukams parengti išleisti 400 procentų iš anksto numatyto biudžeto, prie filmo dirbo daugiau nei 300 dailininkų, asistentų ir animatorių. Lyginant su kitais tuometiniais filmais, šiam projektui įgyvendinti pasitelkta bene daugiausiai darbo jėgos. Studija netgi pasamdė Doną Grahamą steigti animavimo mokymo programas, kuriose dalyvavo daugiau kaip 700 darbuotojų. Jog būtų pasiektas geriausias rezultatas, kompanija fiksavo šokėjos Mardžorės Selest, kuri dirbo kartu viso filmo rengimo proceso metu, judesius ir veido išraiškas. Vėliau Disnėjus ir jo įpėdiniai vėl grįžo prie literatūrinių pasakų animavimo – pasirodė filmai „Pelenė“ (1950 m.), „Miegančioji gražuolė“ (1959 m.), „Mažoji undinėlė“ (1989 m.) ir „Gražuolė ir pabaisa“ (1991 m.). Disnėjus padėjo įtvirtinti pasakos žanrą kaip žanrą vaikams, nors buvo ir kritikuojamas dėl autentiško niūraus pasakų natūralizmo ir nelaimingų pabaigų cenzūravimo. Tačiau kiti pabrėžia, jog ne tik Disnėjaus kino kompanija švelnino pasakas, tą jau darė ir patys broliai Grimai.
Išnašos
Conte
Dainius Pūras
Akademinės veiklos aprašas
2004-2006 m dalyvavo KMU ir VU bendrame projekte „Modernios dėstytojų, dirbančių Lietvuos universitetuose internatūros programose, kvalifikacijos tobulinimo sistemos sukūrimo ir įdiegimas“. Šiame projekte D.Pūras buvo nuotolinių studijų kurso „Visuomenės psichikos sveikata“  koordinatorius. Asmeniškai parengė tris iš 8 šio kurso modulių. Nuotolinių studijų kursas „Visuomenės psichikos sveikata“ šiuo metu sėkmingai vyksta. Vadovavao vaikų ir paauglių psichiatrijos rezidentams, buvo ir šiuo metu yra Vaikų ir paauglių psichiatrijos rezidentūros koordinatorius Vilniaus universitete. Vadovavo VU Psichiatrijos klinikos Vaikų psichiatrijos ir socialinės pediatrijos centrui. Dalyvavo kaip VU dėstytojas Gruzijos vaikų psichikos sveikatos specialistų  mokymo programoje (2004–2007 m.)
3. Moksliniai projektai
2002-2007 metais vykdžiau ar iki šiol vykdau šiuos mokslinio tyrimo projektus: Kompleksinė pagalba vaikams su psichikos ir raidos sutrikimais: efektyvaus modelio plėtra ir paslaugų poreikio įvertinimas“ (biudžetinė VU  mokslinio tyrimo tema) Tarptautinis projektas „ Paauglių požiūriai į seksualumą ir seksualinę prievartą“, vykdytas 2002–2005 m., nacionalinės grupės pagrindinis tyrėjas. Tarptautinis projektas „ Vaikų psichikos sveikatos problemų epidemiologinis tyrimas“, nacionalinis tyrimo koordinatorius. Europos Komisijos remiamas projektas IMHPA (Psichikos sveikatos stiprinimo ir psichikos sutrikimų prevencijos vykdymas),  Lietuvos nacionalinis koordinatorius. (projektas vyksta nuo 2005 m.) Europos  Komisijos remiamas projektas CAMHEE (Vaikų ir paauglių psichikos sveikata išsiplėtusioje Europos Sąjungoje: efektyvių strategijų ir praktikų paieška); projekto mokslinis vadovas. Projektas pradėtas vykdyti 2007 m. sausio mėn. Psichikos sveikatos politikos, paslaugų ir programų mokslinis įvertinimas. Tyrimo projekto vadovas. 4. Metodinis darbas:
Doc. D.Pūrui vadovaujant parengta mokomoji knyga:
D.Pūras, A. Germanavičius, R. Povilaitis, A. Dervinyte-Bongarzoni. Visuomenės psichikos sveikata. Vilniaus universitetas, 2005 m., 40 p. Taip pa, jam vadovaujant, parengtas nuotolinių podiplominių studijų kursas „Visuomenės psichikos sveikata“
5. Mokslininkų rengimas:
• vadovavimas doktorantams, jų konsultavimas; Vadovauta Marijos Veniūtės doktorantūrai (disertacija  „Psichikos negalią turinčių žmonių socialinės integracijos galimybės“ sėkmingai apginta 2007 m.) Vadovauja doktorantės Radzevičienės  doktorantūrai • mokslinių seminarų organizavimas: Vadovavau tarptautinio mokslinio seminaro „ Naujų metodų taikymas tiriant vaikų psichikos sveikatą“ organizavimui, Vilnius, 2003 m. balandžio 22-23 d.
6. Kvalifikacijos tobulinimas:
Azerbaidžano vėliava
Azerbaidžano vėliava – vienas oficialių Azerbaidžano valstybės simbolių. Vėliavą sudaro trys vienodo pločio horizontalios juostos: viršuje mėlyna, viduryje raudona ir apačioje žalia. Raudonos juostos viduryje pavaizduotas baltas pusmėnulis ir aštuonkampė žvaigždė. Aštuonkampė žvaigždė simbolizuoja aštuonias turkų atšakas. Pusmėnulis reiškia priklausomybę islamui. Mėlyna spalva tradiciškai yra turkų spalva, žalia – islamo, raudona simbolizuoja progresą.
Dainius Pūras
Akademinės veiklos aprašas
Dalyvavo 40 val. trukmės KMU Dėstytojų edukacinės kompetencijos centro ir KMU Nuotolinių studijų centro organizuotame seminarų cikle „ Pedagogikos ir nuotolinių studijų pagrindai“ 2005 m.
7. Pranešimai mokslinėse konferencijose
Azerbaidžano vėliava
Azerbaidžano vėliavą 1917 metų pavasarį musulmonų konsiliumui Baku sukūrė azerbaidžanų poetas Ali Bey Hussein Zade. Tuometinėje vėliavoje pusmėnulis buvo per visas tris juostas. Ji buvo naudota 1918–1920 metais iki prijungiant prie Tarybų Sąjungos. Šiek tiek modifikuota ši vėliava vėl patvirtinta 1991 metų vasario 5 dieną.
Dainius Pūras
Akademinės veiklos aprašas
-Plenarinis pranešimas „ Vaikų ir paauglių psichikos sveikata Vidurio ir Rytų Europos valstybėse“ Europos ministrų konferencijoje  „Psichikos sveikata:  Iššūkiai ir sprendimai“,  Helsinkis, Suomija, 2005 m. sausio 12-15 d.
-Plenarinis pranešimas „Pereinamojo laikotarpio įtaka psichikos sveikatai“ Europos Komisijos konferencijoje „Psichikos sveikata Europoje“, 2003 m. spalio 9-11 d., BIlbao, Ispanija.
-Plenarinis pranešimas „ Psichikos sveikatos problemos Vidurio ir Rytų Europoje“ tarptautinėje konferencijoje „ Psichikos sveikata ir pilietiškumas“, 2002 m. balandžio 15-17 d,. Milanas, Italija.
-Pranešimas „ Socialinės atskirties ydingas ratas – kaip diagnozuoti ir gydyti psichikos sveikatos sistemas Rytų Europoje“ 10-ajame Europos Sveikatos  Forume, 2004 m. spalio 3-6 d.,  Gasteinas, Austrija.
-Pranešimas „Geriausių praktikų įgyvendinimas Vidurio ir Rytų Europos  vaikų psichikos sveikatos priežiūroje: kliūčių analizė“ Pasaulio vaikų ir paauglių psichiatrų (IACAPAP) kongrese, 2004 m. rugpjūčio 23-26 d., Berlynas,      Vokietija.
-Pranešimas „ Pagalba rizikos grupių šeimoms“ tarptautinėje konferencijoje „Šeimos politika Europos Sąjungos erdvėje“, 2004 m. balandžio 16 d., Vilnius, Lietuvos Respublikos Seimas.
-Pranešimas „ Permainos Lietuvos psichikos sveikatos sistemoje“ tarptautinėje konferencijoje „Psichikos sveikata pilietinėje visuomenėje“, Kaliningradas, Rusija, 2006 m.  gegužės 31-birželio 3 d.
-Pranešimas „Psichikos sveikata – neatskiriama asmens ir visuomenės sveikatos dalis“ nacionalinėje konferencijoje „Sveikatos stiprinimas ligoninėse: partnerystė, bendradarbiavimas ir paslaugų kokybės tobulinimas“, 2004 m. spalio 22 d., Vilnius. -Pranešimas „ Šalies profilio klausimyno taikymas įvertinant psichikos sveikatos politiką Lietuvoje“ Pasaulio lietuvių psichologų konferencijoje, 2002 m. birželio 26-29 d., Vilnius.
-Pranešimas „  Bandymai įveikti savižudybių epidemiją Baltijos regione“ tarptautinėje Jungtinės Karalystės pirmininkavimo Europos Sąjungai konferencijoje „Psichikos sveikatos netolygumai Europoje“, 2005 m. lapkričio 7-8 d.,  Londonas, Jungtinė Karalystė.
-Pranešimas „ Šiuolaikinės kryptys stiprinant vaikų psichikos sveikatą“ tarptautinėje konferencijoje „Vaikų psichikos sveikata Balkanų šalyse“, Bansko, Bulgarija, 2006 m. lapkričio 20-21 d.
-Pranešimas „Lietuvos vaikų ir paauglių elgesio ir emocijų problemų paplitimo tyrimas“ tarptautinėje konferencijoje „ Naujų metodų taikymas tiriant vaikų psichikos sveikatą“, Vilnius, 2003 m. balandžio 22-23 d.
-Pranešimas „Paauglių socializacijos sutrikimai: prevencijos, gydymo ir reabilitacijos galimybės“ nacionalinėje konferencijoje „ Asmenybės raida ir psichikos sveikata“,  Vilnius, 2002 m. gruodžio 6 d.
8. Mokslo populiarinimas.
Per 5 metus – 23 straipsniai žiniasklaidoje  visuomenės sveikatos, sveikatos politikos, psichikos sveikatos, vaikų psichikos sveikatos klausimais
Mokslinių publikacijų sąrašas (2002-2007 metais)
Straipsniai tarptautinėse duomenų bazėse referuojamuose leidiniuose
Hedelfinger
Hedelfinger – trešnių veislė, išvesta Vokietijoje. Lietuvoje daug kur auginama. Vaismedis auga vešliai, sudaro vidutinio tankumo, platų piramidišką vainiką, žiemą pakankamai ištvermingas, derėti pradeda 4–5 metais po pasodinimo, dera gausiai ir pastoviai. Žydi gana anksti. Veislė kryžmadulkė. Vaisiai prinoksta apie liepos vidurį, beveik vienu metu, vienodo dydžio, dideli (4–5 g), labai skanūs, transportabilūs, apvaliai širdiški, iš šonų paplokšti. Odelė tamsiai raudona, visiškai prinokusių vaisių beveik juoda. Minkštimas purpurinės spalvos, kremzliškas, sultingas, saldus. Sultys raudonos. Kauliukas didokas (0,4 g), lengvai atsiskiria nuo minkštimo. Vaisiai vartojami švieži ir perdirbti. Veislė pakankamai atspari ligoms.
Dainius Pūras
Mokslinių publikacijų sąrašas (2002-2007 metais)
-Puras D., Germanavicius A., Povilaitis R., Veniute M., Janilionis D. Lithuania mental health country profile // International Review of Psychiatry, 2004, vol. 16, N.1-2, p. 117-125 (ISI)
-Ribakovienė V., Pūras D. Socialinių veiksnių ryšys su savižudišku paauglių mergaičių elgesiu// Medicina, nr. 4 (38), p.379-386 (PubMed)
-Lesinskienė S., Pūras D., Kajokienė A., Šenina J. Autizmo sutrikimą turinčių vaikų slaugos ypatumai// Medicina, nr. 4 (38), p.412-419 (PubMed)
-Kajokienė A., Lesinskienė S., Pūras D. Slaugytojo vaidmuo vaikų raidos sutrikimų ankstyvojoje reabilitacijoje// Medicina, nr. 4 (38), p.420-423 (PubMed)
-Lesinskienė S., Kajokienė A., Pūras D. Kompleksinė pagalba raidos sutrikimų turintiems vaikams ankstyvosios reabilitacijos tarnybų kūrimosi laikotarpiu// Medicina,  nr. 4 (38), p.458-465 (PubMed)
Straipsniai kituose Lietuvos ir užsienio recenzuojamuose periodiniuose leidiniuose
-Veniūtė M., Pūras D., Bagdžiūnienė D. Požiūris į psichikos negalią turinčių žmonių socialinę integraciją Lietuvoje// Sveikatos mokslai,  2006, nr.6 (16), p. 573-580.
-Puras D. Mental health in Lithuania// International psychiatry, 2005, N.10, p.12-14
-Puras D. Psychiatry and learning disabilities in post-communist countries – Experience from Lithuania // Learning Disability Psychiatry, 2004, vol.6, N.1, p.4-5.
-Gintilienė G., Girdzijauskienė S., Černiauskaitė D., Levinskienė S., Povilaitis R., Pūras D. Lietuviškas SDQ – standartizuotas mokyklinio amžiaus vaikų „Galių ir sunkumų klausimynas“// Psichologija, 2004, Nr.54-61.
-Germanavicius A., Povilaitis R., Puras D., van Voren R. Implementing regulation for corporate sponsorship // Medicine, Health Care and Philosophy, 2003, N.6, 207-208.
-Simonsen L., Pūras D., Levinskienė S. Psichikos sveikatos centruose vaikams teikiamų paslaugų analizė// Visuomenės sveikata, 2003, nr. 4(23), p. 33-38.
-Puras D. Analysis of obstacles for effective mental health reform in Lithuania// European psychiatry, 17: 19S-19S Suppl. May, 2002.-->
Politinė veikla
Nepartinis. 2003 m. Liberalų ir centro sąjungos, 2006-2012 m. Lietuvos Respublikos liberalų sąjūdžio Vilniaus miesto skyriaus narys.
2003–2007 m. ir 2007-2011 m. Vilniaus miesto savivaldybės tarybos narys.
Eduardas I Avisas
Eduardas I Avisas (1391 m. spalio 31 d. Vizėjuje – 1438 m. rugsėjo 13 d. Tomare) – Portugalijos karalius (nuo 1433 m.).
Biografija
Jono I sūnus.
Valdymas
1434 m. paskelbė karaliaus žemes nedalomas ir neparduodamas (įstatymas palengvino karaliaus dovanotų žemių susigrąžinimą, jis galiojo iki 1832 m.). Dvaro istoriku paskyrė F. Lopesą, kurio kronikos yra vienas svarbiausių vid. amžių Portugalijos ist. šaltinių. Rėmė savo brolį Henriką Jūrininką, kuris suplanavo užjūrio užkariavimus ir padėjo pagrindus Portugalijos imperijai. 1437 m. surengė nesėkmingą karo žygį prieš maurus į Maroką. Mirė nuo maro.
Temperatūrinis metodas
Temperatūrinis metodas – kontracepcijos būdas, kuris remiasi kasdieniu moters temperatūros matavimu iš ryto, siekiant nustatyti vaisingąsias dienas. Temperatūra matuojama reguliariai – kas dieną iš ryto. Metodo esmė: kūno temperatūra įvykus ovuliacijai ima kilti, todėl šiuo metodu yra nustatoma, kada baigiasi vaisingasis moters laikotarpis.
Pagrindinė taisyklė:
Išimtys:
Metodo reikalavimai:
Jordė
miniatiūra|Jordės skulptūra Skandinavų mitologijoje Jordė (Jörð, „Žemė“) – Žemės personifikacija. Su Odinu susilaukė Toro. Anaro ir Notės dukra. Gali būti, kad tai kitas Odino žmonos Frigės vardas.
Moncef Marzouki
Moncef Marzouki (, al-Munṣif al-Marzūqī, g. 1945 m. liepos 7 d.) – laikinas Tuniso prezidentas. Per savo karjerą jis buvo žmogaus teisių aktyvistas, gydytojas ir politikas.
Išsilavinimas ir ankstyvoji veikla, susijusi su žmogaus teisėmis
Marzouki gimė Grombalijoje, Tunise. Jis studijavo medcinią Strasbūro Universitete Prancūzijoje. 1979 m. grįžęs į Tunisą, Marzouki įsteigė centrą medicinos bendruomenei Suse bei Afrikos tinklą smurto prieš vaikus prevencijai, taip pat prisijungė prie Tuniso Lygos už Žmogaus Teises. Jaunystėje Marzouki buvo nukeliavęs į Indiją, kad išstudijuotų Mohando Gandžio taikų pasipriešinimą.
Žmogaus teisės/Politiko karjera
Kai 1991 m. vyriausybė žiauriai suvaržė Islamistų Enahdų Judėjimą, Marzouki stojo prieš Tuniso Prezidentą Ben Ali šaukdamas jam, kad laikytųsi įstatymo. 1993 m. Marzouki buvo vienas Sąžinės Kalinių Gynybos Nacionalinio Komiteto įkūrėjų, tačiau jis atsistatydino po to, kai Komitetas buvo užimtas vakstybės rėmėjų. Keletą kartų Marzouki buvo suimtas dėl neteisingų žinių propaganda bei bendradarbiavimo su uždraustomis Islamistų grupėmis. Vėliau jis įkūrė Nacionalinį Laisvių Komitetą. Marzouki tapo Arabų Žmogaus Teisių Komisijos prezidentu, o nuo 2011 m. sausio 17 d. tęsė kaip Vykdomosios Valdybos narys.
Pranas Vikonis
Pranas Vikonis (1897 m. sausio 26 d. Girinkoje, Rokiškio raj. – 1959 m. spalio 4 d. Montevidėjuje, Urugvajus) – mokytojas, spaudos darbuotojas, politinis veikėjas.
Moncef Marzouki
Žmogaus teisės/Politiko karjera
2001 m. jis įkūrė Respublikos Kongresą. Kongresas buvo uždraustas 2002 m., tačiau Marzouki persikėlė į Pancūziją ir tęsė darbą.
Pranas Vikonis
Biografija
1919 m. kovų su bolševikais Rokiškio apskrityje dalyvis. 1920–1925 m. Lietuvos universitete studijavo lietuvių ir latvių kalbas. 1921 m. parašė vadovėlį „Lietuvių kalbos pamokos svetimtaučiams“, 1922 m. koregavo „Lietuvių – rusų kalbų žodynėlį“. 1925 m. redagavo žurnalą „Mokykla ir Gyvenimas“, buvo Lietuvos mokytojų profsąjungos Centro valdybos narys. 1926 m. pradėjo dirbti Raseinių gimnazijos lietuvių kalbos ir literatūros mokytoju.
Moncef Marzouki
Žmogaus teisės/Politiko karjera
Dėl prezidento Zinas Al Abidinas Ben Ali išvykimo iš Tuniso ir Tuniso revoliucijos, Marzouki pranešę grįžtantis atgal į Tunisą ir kad nori bolotiruotis į prezidentus.
Pranas Vikonis
Biografija
1926 m. gegužės mėn. nuo LSDP išrinktas III Seimo atstovu, buvo vienas jauniausių jo narių. Po valstybės perversmo grįžo į Raseinius, dirbo mokykloje, buvo išrinktas 1927 m. LSDP Raseinių apskrities vadovu.
Moncef Marzouki
Tuniso Respublikos Prezidentas
2012 m. gruodio 12 d. Tuniso Steigiamasis Susirinkimas, institucija, išrinkta vadovauti šaliai ir rašyti naująją konstituciją, išrinko Marzouki kaip laikiną Tuniso Respublikos Prezidentą (155 balsai už, 3 – prieš, 42 – tušti biuleteniai).
Pranas Vikonis
Biografija
1927 m. rugsėjo 9 d. – Raseinių sukilimo organizatorius. Nepasisekus plečkaitininkų pučui emigravo į Latviją. 1927 m. lapkričio 5 – 6 d. dalyvavo LSDOU I konferencijoje Rygoje, leido laikraštį „Laisvas žodis“.
Moncef Marzouki
Tuniso Respublikos Prezidentas
Gruodžio 14 d., praėjus vienai dienai po Marzouki įžengimo į sostą, jis paskyrė Hamadi Jebali iš Islamistų Enahda Judėjimo Ministru Pirmininku.
Pranas Vikonis
Biografija
1928 m. išvyko į Urugvajų. Buvo Urugvajaus socialistų partijos narys. 1931–1940 m. redagavo „Naująją bangą“, 1956–1959 m. buvo „Darbo“, „Keleivio“, „Naujienų“ bendradarbis.
Moncef Marzouki
Tuniso Respublikos Prezidentas
2021 m. lapkritį Moncefui Marzouki buvo išduotas tarptautinis arešto orderis dėl grėsmės valstybės saugumui.
Pakarklio apylinkė
Pakarklio apylinkė (arba Pakarklių apylinkė) – Lietuvos TSR administracinis-teritorinis vienetas vidurio Lietuvoje.
Istorija
Apylinkė įkurta užėjus sovietams XX a. 5-ajame dešimtmetyje. 1949 m. buvo Ariogalos valsčiuje, 1950 m. priskirta naujam Ariogalos rajonui. Panaikinta 1954 m. gegužės 25 d. prijungiant prie Juodaičių apylinkės.
Nintendo
Istorija
1889 m. rugsėjo 23 d. Fusadžiro Jamauči įsteigė įmonę „Nintendo Koppai“ Kiote, kuri gamino „Hanafudos“ žaidimų kortas. Nintendo reiškia „patikėk sėkmę dangui“. Iš pradžių pats kūrėjas piešė ranka kortas ir plečiantis verslui samdė padėjėjus. 1956 m. įkūrėjo anūkas Hiroši Jamauči keliavo į JAV, jis išsirūpino licenziją naudoti „Disney“ sukurtus personažus ant kortų. 1963 m. įmonė pervadinta į „Nintendo“ ir pradėjo ieškoti kitų veiklos sričių. Iki 1968 m. kompanija pradėjo bendrus verslus, kurie įtraukė taksi bendrovę, viešbučių tinklą, TV stotį ir paruoštų ryžių maisto įmonę, tačiau visi šie verslai nenusisekė. Po to „Nintendo“ pradėjo užsiimti žaislų gamyba ir nors turėjo pasisekimo šioje srityje, tačiau negalėjo rimtai konkuruoti su stambiais žaislų gamintojais „Bandai“ ir „Tomy“. 1973 m. „Nintendo“ pradėjo kurti optielektroninio šaudymo sistemas šeimos pasilinksminimui, kurios buvo instaliuojamos nenaudojamuose boulingo takeliuose. Dėl aukštų sąnaudų šį verslą teko nutraukti, tačiau jis nukreipė kompaniją į kylantį elektroninių žaidimų verslą. thumb|220px|„Nintendo“ pagrindinė būstinė Kiote „Nintendo“ žingsnį į kompiuterinių žaidimų sritį galima atsekti nuo 1971 m., kai įmonė bendradarbiavo su JAV įmone „Magnavox“ kurdama optoelektroninį šautuvą namų žaidimų „Odyssey“ platformai. 1974 m. „Nintendo“ sukūrė savo optielektroninį šaudymo žaidimą ir 1977 m. išleido pirmąją savo sukurtą konsolę „Color TV Game“, iki 1980 m. išleistą penkiais variantais. „Color TV Game“ buvo išleista tik Japonijoje ir sulaukė komercinės sėkmės. Šiuo laikotarpiu įmonėje pradėjo dirbti Shigeru Miyamoto, vėliau vienų žinomiausių ir sėkmingiausių „Nintendo“ žaidimų dizaineris ir prodiuseris. 1978 m. „Nintendo“ žengė į žaidimų automatų rinką. Komercinės sėkmės proveržio įmonė sulaukė su 1980 m. išleista nešiojama „Game & Watch“ konsole ir 1981 m. išleistu žaidimų automatų „Donkey Kong“ žaidimu. Ypač pastarojo sėkmė kompanijai uždirbo didelį pelną ir leido pradėti vystyti verslą pasauliniu mastu.
1983 m. „Nintendo“ išleido „Famicon“ konsolę Japonijoje ir 1985 m. ją NES pavadinimu JAV. Šiai konsolei sukurtas žaidimas „Super Mario Bros.“ su daugiau nei 40 mln. išplatintų kopijų tris dešimtmečius išbuvo populiariausiu videožaidimu istorijoje (iki 2006 m. išleisto „Wii Sports“). Nuo to laiko „Nintendo“ kūrė stacionarias ir nešiojamas žaidimų konsoles, kompiuterinius žaidimus. 2014 m. pradėjo gaminti su konsolėmis susiejamus kompiuterinių žaidimų herojų žaislų amiibo figūrėles, 2016 m. kompanija žengė į žaidimų mobiliesiems įrenginiams rinką.
Žaidimų konsolės
„Nintendo“ yra viena iš trijų pagrindinių dedikuotų kompiuterinių žaidimų platformų gamintojų pasaulyje (kartu su „Sony“ ir „Microsoft“).
Stacionarios (namų) konsolės
„Nintendo“ išleistos stacionarios žaidimų platformos: thumb|right|220px| Shigeru Miyamoto, „[[Mario“, „Donkey Kong“, „The Legend of Zelda“, „Star Fox“, „Pikmin“ žaidimų franšizių kūrėjas.]] Pastaba. * − 2017 m. II ketv. duomenys, dar parduodama rinkoje, skaičiai gali ženkliai pasikeisti.
Nešiojamos (delninės) konsolės
„Nintendo“ išleistos nešiojamos (delninės) žaidimų platformos ( Pastaba. Sąraše nenurodomi to paties produkto variantai, kurie gali skirtis pavadinimu ir fizine išvaizda ): Pastaba. * − 2017 m. II ketv. duomenys, dar parduodama rinkoje, skaičiai gali ženkliai pasikeisti.
Žaidimai
Kompiuterinių žaidimų istorijoje „Nintendo“ sukūrė vienas populiariausių žaidimų serijų. „Mario“ franšizė su daugiau nei 180 žaidimų ir 528 mln. parduotų kopijų (įskaitant visas subserijas) 2014 m. įvardinta populiariausia visų laikų kompiuterinių žaidimų serija. „Pokémon“ serijos pardavimai 2015 m. duomenimis vertinami 270 mln. parduotų kopijų, „Wii“ serijos − 200 mln parduotų kopijų.
„Super Mario Bros.“, „Wii Sports“, „Wii Sports Resort“, „Mario Kart Wii“ minimi tarp populiariausių visų laikų individualių kompiuterinių žaidimų. Tarp kritikų aukščiausiai įvertintų visų laikų žaidimų patenka „The Legend of Zelda: Ocarina of Time“, „Super Mario Galaxy“, „Super Mario Galaxy 2“, „Metroid Prime“.
Plačiai žinomos „Nintendo“ išleistos žaidimų serijos, subserijos ir žaidimai su nurodytais pirmojo leidimo metais:
„Nintendo“ žaidimų veikėjai
„Nintendo“ ir su ja susijusios studijos sukūrė vienus iš geriausiai žinomų kompiuterinių žaidimų charakterių, tarp jų:
Paštuvos šv. Barboros bažnyčia
'''Paštuvos šv. Barboros bažnyčia''' – katalikų bažnyčia, stovinti Tolivardžių kaime, šalia Paštuvos, Nemuno dešiniajame krante, 5 km į pietus nuo Vilkijos. Bažnyčią supa Paštuvos kapinės (stovi kapinių koplyčia), netoliese įsikūręs Paštuvos Basųjų karmeličių vienuolynas.
Istorija
Paštuva 1643–1842 m. priklausė Kauno vienuolėms benediktinėms. Greičiausiai tada buvo pastatyta ir koplyčia. Jai 1754 m. paskelbti atlaidai. Medinė bažnyčia pastatyta 1923 m.
Architektūra
Senoji bažnyčia buvo medinė, stačiakampio plano, vienabokštė, su penkiasiene apside. Prie jos iš šono prišlieta zakristija. Šventoriuje stovėjo dviejų aukštų medinė varpinė ir medinis ornamentuotas kryžius.
Bažnyčios atstatymas
Sprendimą imtis Paštuvos bažnyčios atstatymo pirmiausia lėmė vietos bendruomenės noras kuo greičiau turėti maldos namus. Žmonės aktyviai prisidėjo ne tik pagalba tvarkant gaisravietę, bet ir finansiniais ištekliais. Iš pradžių netgi buvo svarstyta, ar Paštuvai reikia naujų maldos namų, nes parapija maža, tikinčiųjų taip pat mažėja. Galutinį sprendimą priėmė Kauno arkivyskupas metropolitas Sigitas Tamkevičius. Pabendravus su Paštuvos gyventojais jam nekilo abejonių – bažnyčią reikia atstatyti.
Bažnyčios projekto autoriumi tapo architektas Nerijus Radišauskas. Buvo parengtas 124 kvadratinių metrų ploto statinio projektas, gauti visi reikalingi leidimai. Parapijiečiai pinigus darbams pradėjo rinkti iškart po nelaimės. Buvo sudarytas darbų grafikas, o medžiagoms pirkti išnaudojamos prekybos centrų skelbiamas akcijos. Statybos prasidėjo 2013 m. Naujasis statinys ėmė kilti sudegusio vietoje, buvo tokių pačių matmenų. Tik modernesnės architektūros: dešimtkampė bičių korio formos bažnyčia, su langais, siekiančiais žemę.
2014 m. rugsėjo mėn. jau stovėjo būsimos mūrinės–betoninės bažnyčios karkasas, 19 m aukščio metalinis bokštas, sumontuotos stogo gegnės. Darbai buvo vykdomi už suaukotas lėšas, dėl jų stygiaus šventovę užbaigti buvo tikimasi įpusėjus 2015 m.
2015 m. rugsėjo mėn. buvo pašventinta naujai pastatyta bažnyčia. Po sudegusios senosios bažnytėlės pamatais aptiktas širdies formos akmuo perdarytas į stilizuotą akmeninį dubenį, kuris pastatytas atgimusioje šventovėje (dešinėje pusėje) ir naudojamas krikštui.
Klėtkininkai
Klėtkininkai – kaimas Vilkaviškio rajono savivaldybėje, 3 km nuo Kunigiškių, prie kelio atšakos.
Asus Eee PC
thumb|right|Asus Eee PC
Asus Eee PC – mažas nešiojamas kompiuteris. Eee pavadinime reiškia: „Easy to learn, Easy to work, Easy to play“ (lengva išmokti, lengva naudoti, lengva žaisti).
Pagrindinės savybės:
Istorija
Pasirodė 2007 m. spalio 16 d.
2007 m. parduota virš 300 000 vienetų, o 2008 m. planuojama parduoti iki 10 kartų daugiau. Be to linkstama link truputį brangesnių ir galingesnių modelių prisitaikant prie to kas labiau perkama ir atsižvelgiant į milžinišką paklausą.
Techniniai parametrai
thumb|right Yra parduodami įvairūs ir kelių spalvų variantai ir parametrai gali skirtis. Tai: 700, 701, 8G, 4G, 4G Surf ir 2G Surf. Asus skelbia, kad ateityje tik didins pasirinkimą.
Šaltiniai
Games.lt Naujienos
Sibirinis kėnis
Sibirinis kėnis (Abies sibirica) – pušinių (Pinaceae) šeimos spygliuočių medžių rūšis. Paplitęs Azijoje rytuose nuo Volgos upės ir į pietus nuo 67°40' ilgumos, Turkestane, Mongolijoje ir Kinijos provincijose – Sindziango šiaurės rytuose ir Heilongdziange. Lietuvoje auginamas kaip dekoratyvinis medis, sodybose ir parkuose.
Auga šaltame klimate taigoje 1900–2400 m aukštyje virš jūros lygio. Mėgsta drėgną kalnų arba paupių dirvožemį. Gerai auga paunksmėse ir atsparus šalnoms. Išgyvena šaltyje iki −50 °C. Retai išgyvena daugiau kaip 200 metų dėl grybų sukelto medienos puvimo.
Sibirinis kėnis paprastai užauga iki 30-35 m aukščio. Kamieno skersmuo iki 0,5-1 m. Laja kūgiška. Žievė nuo pilkai žalsvų iki pilkai rudų atspalvių, glotni su sakų pūslėmis. Spygliai vidutiniškai 2-3 cm ilgio ir 1,5 mm pločio, minkšti ir labai aromatingi. Kankorėžiai cilindriniai 5-9,5 cm ilgio ir 2,5-3,5 cm storio. Subręsta iki rudens vidurio, o jų spalva pasikeičia nuo melsvos iki rudos ar tamsiai rudos. 7 mm ilgio sėklos turi trikampį 0,7-1,3 cm ilgio sparnelį. Jos išbyra subrendus ir subyrėjus kankorėžiui.
Varietetas:
Iš spyglių išgaunamas eterinis aliejus yra naudojamas aromaterapijoje ir kvepalų gamyboje. Mediena minkšta, lengva ir silpna. Ji naudojama statyboms, baldų ir popieriaus gamybai.
Alytaus Alytus
BC Alytaus „Alytus“ – istorinis profesionalus krepšinio klubas iš Alytaus, įkurtas 2005 metais. Pradžioje klubas rungtyniavo NKL lygoje, o po dvejų metų, 2007 m., startavo LKL lygoje. Pirmajame sezone komanda pralaimėjo mažajame finale ir užėmė IV vietą, tačiau toliau rezultatai suprastėjo, o 2010–2011 m. sezoną komanda užbaigė su 100 000 litų skolomis ir pasirinko nestartuoti kitame LKL sezone. Vėliau klubas bankrutavo.
Komandos sudėtis
(Paskutinį kartą informacija atnaujinta: 2010 m. balandžio 1 d.)
Giria
thumb|250px|[[Belovežo giria]]
Giria – didelis miško masyvas. Tai miškų kompleksas, kuriam būdinga didelė biologinė įvairovė ir ilgaamžių medžių gausa. Girios yra neliestos intensyvios žmonių veiklos (medžių kirtimo), todėl išsaugojusios savo unikalią ekosistemą, vystosi savaime. Daugelyje girių yra retų, saugomų augalų ir gyvūnų buveinių.
Girioje galima rasti įvairaus amžiaus medžių: nuo skaičiuojančių šimtmečius iki jaunų, natūraliai augančių medelių. Girioje taip pat būna nemažai nuvirtusių medžių, stuobrių, kurie suteikia buveinę gyvūnams ir augalams.
Dalis girių dėl savo ekologinės svarbos įtraukiamos į rezervatus, nacionalinius parkus, kitas saugomas zonas, nes subrendusių medžių mediena vertinga ir nesaugoma gali būti iškirsta.
Svarbiausios Lietuvos girios: Dainavos giria, Labanoro giria, Žalioji giria, Karšuvos giria.
Vindzoras (Anglija)
Vindzoras  – miestas Jungtinėje Karalystėje, pietų Anglijoje, Berkšyro grafystėje, tiesiai į pietus nuo Temzės upės. Nuo Londono centro nutolęs apie 34 km į vakarus.
Vos apie 3 km į pietus yra Senojo Vindzoro kaimas, kuris prieš 300 metų buvo tai, kas dabar vadinama Vindzoru; praeity dabartinis miestas vadintas Naujuoju Vindzoru tam, kad būtų galima atskirti jį nuo senojo. Mieste stovi žymi Vindzoro pilis, viena iš Britų karališkosios šeimos oficialių rezidencijų.
Istorija
Dėl vietovėje esančių apie anglosaksus bylojančių įrodymų, tikėtina, kad vietovėje jau buvo įsikurta dar prieš viduramžių pilies pastatymą.
Vindzoras pirmą kartą paminėtas Anglosaksų kronikoje. Pavadinimas kilo iš sen. anglų kalbos žodžio Windles-ore 'gervė prie upės kranto'. Vindzoro pilį po 1066 m. normanų Anglijos užkariavimo pastatė Vilhelmas I Užkariautojas. Kažkur po 1086 m., greičiausiai valdant Henrikui I, karališkoji šeima persikėlė į naujai pastatytą pilį. XII a. Vindzoras plėtėsi, dėl to susikūrė Naujasis Vindzoras (buvo pastatyta parapijos bažnyčia, turgaus aikštė, raupsuotuojų ligoninė). Maždaug tuo pat metu pilis buvo perstatyta į akmeninę, nutiestas Vindzoro tiltas.
thumb|left|200px|Vindzoras ir Vindzoro pilis priešais Temzę, 1895 m. Naujasis Vindzoras viduramžiais buvo didis miestas, vienas turtingiausių šalyje. Suklestėjo iš glaudžių ryšių su karališkąja šeima. 1348 m. siautusi Juodoji mirtis ypatingai didelės žalos miesteliui nepridarė. XV a. tapo piligrimystės centru.
Prabėgus apie dešimčiai metų po reformacijos miestelį užklupo stagnacija. Ankstyvieji šiuolaikiniai laikai išryškino didžiulį kontrastą tarp viduramžius primenančio miestelio vaizdo ir modernėjančios Europos. XVI ir XVII a. Vindzoras garsėjo skurdumu, prastai išgrįstomis gatvėmis ir prastu apgyvendinimo lygiu.
Jonas Jurgis Radvila
Jonas Jurgis Radvila (1588 m. sausio 8 d. Černovčicuose – 1625 m. gruodžio 18 d. Trakuose) – Lietuvos Didžiosios Kunigaikštystės didikas, Abiejų Tautų Respublikos valstybės ir karinis veikėjas.
Biografija
thumb|left|150px|Jono Jurgio Radvilos žmona Eleonora Ostrogiškė Kunigaikštis, kilęs iš Gediminaičių Radvilų giminės Olykos- Nesvyžiaus linijos, tėvas Mikalojus Kristupas Radvila Našlaitėlis, motina Elžbieta Eufemija Vyšnioviecka, pirmasis šeimos sūnus. Broliai Albertas Vladislovas Radvila, Kristupas Mikalojus Radvila, Žygimantas Karolis Radvila, Aleksandras Liudvikas Radvila, sesuo Elžbieta Radvilaitė-Tečinskienė.
Mokėsi Nesvyžiaus, Branevo ir Augsburgo kolegiumuose, po to keliavo po Vokietiją ir Italiją. 1611 metais Jonas Jurgis Radvila buvo išrinktas pasiuntiniu į seimą, 1616 metais buvo išrinktas Lietuvos tribunolo maršalka. Palaikė Zigmanto Vazos politiką, ne kartą buvo senatoriumi-rezidentu prie karaliaus.
1613 metais Jonas Jurgis Radvila gavo Trakų kašteliono pareigybę. 1616 metais, po savo tėvo Mikaklojaus Kristupo Radvilos Našlaitėlio mirties paveldėjo Nevyžiaus ordinaciją, valdė dvaro žemes Ukrainoje.
1619 metais įvykdė didelę kelionę į užsienį, kurios metu aplankė Vokietiją, Belgiją, Angliją, Prancūzuiją, Ispaniją ir Italiją. 1621 metais įstojo į Padujos universitetą, o 1625 metais – į Bolonijos universitetą.
Paskutiniais Jono Jurgio Radvilos gyvenimo metais (1625) dabartinėje Baltarusijos teritorijoje kilo maro epidemija, nuo kurios, greičiusiai, ir mirė.
II Nesvyžiaus valdytojas. Vedė Eleonorą Ostrogiškę (Eleonora z Ostrigskich), tačiau palikuonių nesusilaukė.
Valstybės tarnyba
1613–1625 m. Trakų kaštelionas.
Semiatyčės
Semiatýčės  – miestas ir miesto tipo valsčius Lenkijos šiaurės rytuose, Semiatyčių apskrityje, Palenkės vaivadijoje. Miestas įsikūręs Drohičino aukštumoje. Per miestą teka Kamionkos upė. Šalia miesto yra Siemiatyčių geležinkelio stotis. Mieste įsikūręs Semiatyčių dekanatas ir Semiatyčių stačiatikių dekanatas. Per miestą eina vaivadijos kelias Nr. DW690, vaivadijos kelias Nr. DW640 ir vaivadijos kelias Nr. DW693.
thumb|left|Misionierių vienuolynas
Istorija
Nuo V a. pr. m. e. iki X a. šiose vietovėse gyveno lietuviams artima baltų gentis – jotvingiai. XIII a.-XIV a. šias žemes užėmė Lietuvos Didžioji Kunigaikštystė. Nuo XIII a.-XIV a. iki 1513 m. priklausė Lietuvos Didžiosios Kunigaikštystės Trakų vaivadijai, nuo 1513 m. iki 1569 m. Liublino unijos Palenkės vaivadijai. Pirmą kartą rašytiniuose šaltiniuose kaimas paminėtas XV a. amžiuje. 1431 m. buvo duotas leidimas gyvenvietėje pastatyti ''Šv. Trejybės'' cerkvę. 1456 m. įkurta Semiatyčių Marijos Dangun Žengimo parapija. 1527 m. gyvenvietę sudarė 7 kaimai. 1542 m. sausio mėnesį karalius Žygimantas Augustas suteikė gyvenvietei Magdeburgo teises. Nuo 1569 m. iki 1795 m. buvo Abiejų Tautų Respublikos Mažosios Lenkijos provincijos Palenkės vaivadijos valdose. 1580 m. mieste buvo apie 282 namus ir 1900 gyventojų. 1582 m. mieste apsigyveno pirmieji žydai. 1626–1637 m. pastatyta Semiatyčių Marijos Dangun Žengimo bažnyčia. 1655–1660 m. Švedų tvano metu miestas prarado apie 30% gyventojų. XVIII a. įkurtos Semiatyčių žydų kapinės ir pradėtas naudoti Semiatyčių miesto herbas bei Semiatyčių miesto vėliava. 1710–1711 m. mieste siautė maras ir cholera. 1758 m. mieste kilo gaisras, kurio metu sudegė nemažai miesto pastatų. 1775 m. mieste buvo 285 namai. 1777 m. mieste prasidėjo kunigaikštienės Anos Jablonovskos rūmų statyba. Rūmuose buvo įrengtas botanikos ir zoologijos sodas, taip pat buvo sukaupta daug įvairių meno kolekcijų.
Nuo 1795 m. iki 1807 m. priklausė Prūsijos karalystės Naujosios Rytų Prūsijos Balstogės departamentui. 1797–1801 m. pastatyta sinagoga. 1825 m. mieste gyveno 1,945 gyventojai, buvo 20 mūrinių namų, 330 medinių namų, 2 gamyklos, 10 parduotuvių, 40 smuklių, 1 pirtis ir 2 miesto parkai. 1807–1842 m. priklausė Rusijos imperijos, Balstogės sričiai, 1842–1914 m. Gardino gubernijai. 1863 m. sukilimo metu, 1863 m. vasario 6-7 d., mieste įvyko Semiatyčių mūšis. 1865–1866 m. pastatyta Semiatyčių Šv. Apaštalų Petro ir Povilo cerkvė. 1897 m. 75% miesto gyventojų buvo judaistai, 15% katalikai ir 10% stačiatikiai. XIX a. miestelis buvo Bielsko apskrities Semiatyčių valsčiaus centras.
Nuo 1914 m. iki 1919 m. priklausė Vokietijos imperijos Oberosto sričiai. 1915 m. įkurtos Semiatyčių I pasaulinio karo kareivių kapinės. 1919–1939 m. priklausė Lenkijos tarpukario Balstogės vaivadijai. 1921 m. mieste gyveno 5,694 gyventojai, iš kurių 65% judaistai, 25,7% katalikai ir 9% stačiatikiai. 65% buvo žydai, 26% lenkai ir 8% gudai. 1931 m. mieste gyveno 6,816 gyventojai. 1939 m. rugsėjo 11 d. miestą užėmė Trečiasis Reichas ir rugsėjo 20 d. perdavė miestą Tarybų Sąjungai. 1939–1941 m. priklausė Tarybų Sąjungos, Baltarusijos TSR, Bresto srities, Semiatyčių rajonui. 1940 m. mieste buvo pastatytas paminklas Leninui, kuris 1941 m. buvo nugriautas, kai miestą vėl užėmė vokiečiai. 1941–1944 m. priklausė Trečiojo reicho, Balstogės sričiai. Karo metu veikė žydų getas, kuriame gyveno apie 4,200 žmonių. Nuo 1945 m. priklauso Lenkijai. Per karą miestas neteko apie 60% gyvenamųjų namų ir apie 50% įvairių gamyklų ir visuomeninių pastatų. Taip pat miestas neteko apie 40% gyventojų. 1945–1999 m. priklausė Balstogės vaivadijai. 1946 m. mieste gyveno 4,106 gyventojai. XX a. septintajame dešimtmetyje užtvenkus Kamionkos upę, buvo įkurtos Semiatyčių marios. 1988 m. įkurta Semiatyčių Šv. Andžejaus Bobolo parapija. 1993–2000 m. pastatyta Semiatyčių Šv. Andžejaus Bobolo bažnyčia. 1996 m. įkurta Semiatyčių Viešpaties Prisikėlimo parapija. 1999–2009 m. pastatyta Semiatyčių Viešpaties Prisikėlimo cerkvė.
Čia 1985 m. filmuota scena cerkvėje lenkų vaidybiniam filmui „Meilės įvykių kronika“, kurio veiksmas vyksta Vilniuje ir jo apylinkėse.
Geografija
Pagal 2002 m. duomenis, miesto plotas buvo 36,25 km², iš kurių:
Miestas sudaro 2,48 % visos apskrities ploto.
Paminklai
thumb|right|250px|Marijos Dangun Žengimo bažnyčia thumb|right|250px|Buvę Talmudo namai
Religija
thumb|right|250px|I pasaulinio karo kareivių kapinės
Euphoria (Loreen daina)
„Euphoria“  – Švedijos dainininkės ir dainų autorės Loreen daina iš debiutinio studijinio albumo „Heal“ (2012 m.). Dainos autoriai – Thomas G:son, Peter Boström. Ji geriausiai žinoma kaip 2012 m. Eurovizijos, kuri vyko Baku, Azerbaidžane, nugalėtojos Švedijos atstovės daina. Daina laimėjo konkursą su 372 taškais, tai vienas geriausių rezultatų per visą konkurso istoriją. Daina po 12 taškų gavo net iš 18 šalių.
„Euphoria“ sulaukė kritikų pripažinimo iš daugelio muzikos kritikų. Daina tapo populiari ne tik Švedijoje, bet ir visoje Europoje. Daina buvo sertifikuota 9 kartus platininiu, parduodant daugiau kaip 180 000 kopijų.
Vaizdo klipas
TV muzikos kanalai iš pradžių naudojo Melodifestivalen 2012 vaizdo įrašą kaip oficialų muzikos vaizdą. Loreen vėliau patvirtino oficialiai muzikos vaizdų spaudai. Vaizdo klipo premjera įvyko liepos 5 d. Warner Music Sweden „YouTube“ kanale.
130 m.
130 m. buvo nekeliamieji metai, prasidedantys sekmadienį pagal Grigaliaus kalendorių.
Gimtadieniai
Nedatuota
Mirtys
Nedatuota
Mis Lietuva
thumb|Jurgita Jurkutė
Mis Lietuva – Lietuvos grožio konkursas, gražiausios netekėjusios moters rinkimai, rengiami kasmet (su petraukomis). Kai kurios nugalėtojos: