cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Genijus
Saviugdos teorija
Vagneris tik sulaukęs 20 metų, išmoko rašyti natas. Niutonui mokykloje nesisekė matematika ir fizika. Čarlzui Darvinui buvo sakoma, kad jis bus šeimos gėda ir jam tėra įdomu šaudyti ir tąsytis su šunimis, gaudyti žiurkes.
Save ugdančių genijų charakteryje dominuoja nepalaužiama, geležinė valia, nenugalimas siekis įsitvirtinti gyvenime. Jų žinių troškimas ir noras veikti yra fenomenalus. Dirbdami jie pasiekia įtampos viršūnę, nugali savo fizinius ir psichinius trūkumus, kuria save (tikrąja to žodžio prasme), stengiasi iš paskutiniųjų.
Milžiniška vidinė jėga ir aistra susilieja su besąlyginiu reiklumu sau.
Tai savotiškas 'apsėstumas', kuris būdingas ir daugeliui mokslininkų.
Naujikai (Pasvalys)
Naujikai – kaimas centrinėje Pasvalio rajono savivaldybės dalyje, 3 km į pietvakarius nuo Pasvalio, Lėvens kairiajame krante.
Istorija
Iki XX a. pr. kaimas žinomas kaip Burliokiškės. Pateko į Pumpėnų valsčių.
Kipro futbolo varžybos 1983–1984 m.
Kipro futbolo varžybos 1983–1984 m.
Piliakalnis (reikšmės)
Piliakalniu vadinama:
Londono Sitis
thumb|right|260px|Londono Sitis, 2020 m. spalio pab.
Londono Centras  – istorinis Londono centras, vienas didžiausių komercinių bei finansinių centrų pasaulyje, Londono miesto (Jungtinė Karalystė) viena pagrindinių dalių, tarptautinis finansų centras. Dažnai vadinamas kvadratine mylia, nes maždaug toks jo plotas (2,5 km²). Jame veikia daugybės finansų ir teisės paslaugas teikiančių įmonių biurai. Kiekvieną dieną jame dirba 340 000 žmonių, dauguma – bankuose. Vidutinis Londono centro bankininkystės darbuotojo atlyginimas – beveik 50 000 svarų per metus. Dėl didelio verslo įmonių susitelkimo neoficialiu centro devizu laikomas posakis „Centro verslas yra verslas“. Londono centre būstines turi: Londono birža, Anglijos bankas, daugiau kaip 500 kitų bankų, draudimo įmonių ir investicinių fondų. Kadangi Londono geografinė padėtis bei laiko juosta patraukli tiek Tolimųjų Rytų, tiek Amerikos transakcijoms atlikti Centre atliekamų sandorių bei operacijų vertė yra nuosekliai didesnė nei Niujorko (JAV) finansinio sektoriaus apyvarta. Londonui taip pat tenka ir 41 % Europos Sąjungos finansų sektoriaus paslaugų.
Simboliai
thumb|left|180px|Pagrindiniame plane aukščiausias Londono centro pastatas Leadenhall Building, neoficialiai žinomas kaip „sūrio tarka“ – 225 m, priekyje [[Lloyd's Building viršutinė dalis, kairėje 202 m aukščio Heron Tower bei dešinėje 30 St Mary Axe arba neoficialiai vadinamas „agurku“ – 180 m aukščio pastatas]] Senasis finansinio Londono centro simbolis ilgą laiką buvo didžiausios pasaulyje draudimo bendrovės „Lloyd’s“ dangoraižis (architektas R. Rogers), iškilęs 1986 m. Jame sumontuoti pirmieji visoje Jungtinėje Karalystėje stikliniai liftai, elektros, vandentiekio ir komunikacijos tinklai, laiptinės įrengtos pastato išorėje, kad viduje būtų kuo daugiau vientisos erdvės.
Naujasis centro simbolis – 2004 m. pastatytas antros pagal dydį pasaulyje draudimo bendrovės „Swiss Re“ dangoraižis (pramintas „Agurku“). Architektas Norman Foster. Pastatas formos, primenančios agurką arba cigarą, ypatingas savo konstrukcinėmis bei techninėmis ypatybėmis. Dangoraižis pastatytas naudojant įstrižą tinklinį konstrukcijos metodą, jo atraminį karkasą sudaro plieno vamzdžiai, sujungti į daugybę trikampių. Pastato pirmojo aukšto skersmuo yra 49 metrai, su kiekvienu aukštu jis vis didėja, kol pasiekia 57 metrus, tuomet ima siaurėti ir viršuje sudaro tik 26 metrus. Viršutiniame – 39-ajame aukšte įrengtas prabangus restoranas. Tai aukščiausiai esantis Londono restoranas (165 metrų aukštyje). Viso pastato aukštis – 180 metrų. Dangoraižio fasadą sudaro dvigubas stiklinis apvalkalas su šviesos šachtomis (kas leidžia optimaliai išnaudoti natūralią šviesą ir ventiliaciją).
Londono Sityje yra klasicistinė šv. Pauliaus katedra, pastatyta XVII–XVIII a. Taip pat Tauerio tiltas, Tauerio tvirtovė.
Lietuviai Londono Centre
Lietuvius, dirbančius centre, nuo 2006 m. vienija „Lithuanian City of London Club“ („Lietuvių Londono centro klubas“). Siekis – prisidėti prie mūsų šalies pozicijų pasaulinėje rinkose stiprinimo. Finansininkai, ekonomistai ir teisininkai dalinasi savo patirtimi, siekia padėti Lietuvai įsitvirtinti tarptautinėse rinkose. Pirmuoju klubo prezidentu buvo isrinktas Egis Rimkus, dirbantis JAV įmonėje „Chevron“. Viceprezidentė tapo Gintarė Karčiauskaitė, tuomet dirbusi sekretore „JP Morgan Chase“ banke. Apie 50 narių baigę mokslus JAV ir Didžiojoje Britanijoje, dirba garsiose bendrovėse, tokiose kaip „Deutsche Bank“ ar „Barclays“.
Ruskuvas
Ruskuvas – kaimas Lenkijos rytuose, Plateruvo valsčiuje, Losicės apskrityje, Mazovijos vaivadijoje. Kaimas yra apie 6 km į vakarus nuo Plateruvo, apie 12 km į šiaurę nuo Losicės ir apie 119 km į rytus nuo vaivadijos centro Varšuvos. Nuo XIII a.-XIV a. iki 1569 m. Liublino unijos priklausė Lietuvos Didžiajai kunigaikštystei. 1905-1908 m. pastatyta kaimo bažnyčia. Taip pat kaime yra XIX a. pastatyti rūmai, kuriuose veikia mokykla.
Beržynas
thumb|250px|Beržynas su [[kadagys|kadagių ir bruknių pomiškiu. Dainavos giria netoli Čepkelių vakarinio pakraščio]]
Beržynas (arba biržtvynas, biržė) – miškas, medynas, kuriame vyrauja karpotieji ir plaukuotieji beržai, t. p. šių rūšių hibridai.
2001 m. beržynai sudarė 20,0% (385,4 tūkst. ha) visų Lietuvos medynų ploto. Daugiausia beržynų yra Lietuvos vidurinėje, šiaurinėje, šiaurės rytų dalyse. Beveik visi beržynai yra savaiminės kilmės, dirbtinai želdoma mažai. Grynų būna retai, dažniausiai auga mišrūs karpotųjų beržų medynai su eglėmis, drebulėmis, uosiais, juodalksniais, pušimis.
Skiriami du pagrindiniai beržynų miško tipai: lendrūninis (paraisčio) ir viksvinis (raisto). Antriniai miško tipai gali susiformuoti visose Lietuvos miško augavietėse, iš jų labiausiai paplitę mėlyniniai, kiškiakopūstiniai, plačialapiai, brukniniai beržynai.
Izitas
Izitas – ežeras šiaurės rytų Lietuvoje, Zarasų rajone, apie 12 km į vakarus nuo Zarasų, 5,5 km į šiaurę nuo Degučių. Ilgis šiaurės rytų – pietvakarių kryptimi 1,3 km, plotis iki 0,78 km. Altitudė 157,9 m. Gylis siekia 2,1 m. Kranto linija labai vingiuota, jos ilgis 4,9 km. Krantai žemi, supelkėję, apaugę medžiais ir krūmais. Šiaurinėje pakrantėje auga miškelis, vakarinėje – plyti pelkė, kitose pakrantėse – pievos ir dirbami laukai. Šiaurėje yra miškinga 0,66 ha sala. Į Izitą suteka 6 upeliai, šiaurės rytuose į Avilio ežerą išteka Izita. Tolėliau į pietus telkšo Izitėlio ežeras.
Prie Izito esantys kaimai: Šauliai, Juškėnai, Gudeliai.
Vandenvardis Izi̇̀tas laikomas sėlišku, toliau sietinas su ('plonas ledas ant vandens, šarma, šerkšnas').
Britų akademijos apdovanojimas
thumb|200px|Britų kino akademijos apdovanojimas Britų akademijos kino ir televizijos apdovanojimas (, trump. British Academy Award, trump. ) – Britų kino akademijos kasmetinis apdovanojimas už pasiekimus kino ir televizijos srityse.
Gimdymo patologijos
Hormonų sąveika ir įtaka vaisingumui
Kiaušialąstės bręsta ir pilnai vystosi kiaušidėse iki ovuliacijos. Kiaušialąstė patenka į kiaušintakį, kuriuo keliauja į gimdą. Jei kiaušialąstė yra apvaisinama, apvaisintas kiaušinėlis įsitvirtina gimdos gleivinėje ir toliau čia vystosi.
Britų akademijos apdovanojimas
Įsteigtas 1947 m.
Gimdymo patologijos
Hormonų sąveika ir įtaka vaisingumui
Šis procesas yra valdomas hormonų. Hipofizė yra svarbi endokrininė liauka, esanti galvos smegenyse. Čia yra gaminama dauguma lytinius hormonus reguliuojančių tropinių hormonų. Tropiniai hormonai yra transportuojami krauju į organus, kuriuos atitinkamai veikia. Įvykus reakcijoms, signalai yra siunčiami atgal į hipofizę, tokiu būdu užtikrinant atgalinį grįžtamąjį ryšį.
Šilai (Šilalė)
Šilai – kaimas Šilalės rajono savivaldybėje, 1 km į šiaurės rytus nuo Šilalės, prie kelio. Pro kaimą teka Ašutis, aplink – miškeliai. Kaime stovi mūrinė koplytėlė, pastatyta 1939 m. balandžio 5 dieną, perstatyta 1991 metais. Apylinkėse – Lietuvos partizanų kapavietės.
Gyventojai
thumb|left|280px|Šilų Šv. Marijos koplytėlė
Gimdymo patologijos
Nėštumas
Tai laikotarpis, kai motinos organizme išnešiojamas vaisius, paprastai nuo pastojimo iki gimdymo; kartais nėštumas gali būti nutraukiamas anksčiau (abortas), arba nutrūkti savaime (persileidimas).
Gimdymas
Gimdymas skirstomas į 3 laikotarpius: atsivėrimo, išvarymo ir placentinį.
Atsivėrimo laikotarpis
Tai laikotarpis, prasidedantis pirmaisiais reguliariais sąrėmiais ir pasibaigiantis visišku gimdos kaklelio atsivėrimu. Šiuo laikotarpiu gimdos kaklelis lyginasi, o jo vidiniai bei išoriniai žiomenys atsidaro tiek, kad vaisius galėtų praslinkti. Svarbiausias vaidmuo šiame etape atitenka sąrėmiams. Jų metu susitraukinėja gimdos sienelės lygieji raumenys, kurie nepriklauso nuo moters valios. Susitraukimai sukelia skausmą. Kadangi skausmo stiprumas priklauso nuo moters nervinio tipo, ne visos moterys juos jaučia vienodai.
Gimdos raumenims susitraukinėjant, spaudimas pereina į vaisiaus vandenų pūslę, kuri įsitempia ir spraudžiasi į gimdos kaklelio vidinius žiomenis, tokiu būdu juos plėsdama. Vaisiaus vandenų pūslė, spausdamasi į gimdos kaklelį, dirgina jos nervų galūnėles taip stiprindama sąrėmius. Sąrėmiams stiprėjant didėja ir spaudimas, taigi vaisiaus vandenų pūslė skverbiasi vis gilyn, o gimdos kanalas plečiasi tol, kol susilygina su gimdos ertme.
Pirmą kartą gimdančių moterų atsivėrimo procesas skiriasi nuo pakartotinai gimdančiųjų. Pastarosioms visas procesas trunka iki 12 valandų, o pirmą kartą gimdančioms tenka palaukti iki 16 valandų.
Gimdos kakleliui atsivėrus pakankamai, vaisiaus galvutę vis tampriau apspaudžia gimdos kaklelio sienelės. Kai galvutė prisiglaudžia prie dubens sienelių, vaisiaus vandenys negali laisvai cirkuliuoti, todėl pasidalina į dvi dalis: priekinius (susikaupia žemiau vaisiaus galvutės) ir galinius (susikaupia virš vaisiaus galvutės).
Neatlaikiusi vidinio spaudimo vaisiaus vandenų pūslė plyšta, taigi priekiniai vandenys išteka.
Išvarymo laikotarpis
Plyšus vaisiaus vandenų pūslei ir nutekėjus priekiniams vandenims, galvutė dar labiau prisispaudžia prie gimdos sienelių ir jas dirgina. Pradžioje, nutekėjus vandenims, sąrėmiai 10-15 minučių nutrūksta, kol gimdos raumenys prisitaiko prie sumažėjusio gimdos tūrio. Vėliau jie ima dažnėti ir tęsiasi kas 1-2 minutės užtrukdami maždaug 1,5 minutės.
Placentinis laikotarpis
Tai yra trečiasis gimdymo laikotarpis, kuris prasideda užgimus vaisiui ir baigiasi placentos pasišalinimu. Paprastai vaisiui pasišalinus, gimdoje lieka tik placenta ir dangalai, todėl gimda sumažėja ir pasidaro rutulio formos. Sąrėmiai trumpam išnyksta, bet paskui vėl prasideda. Jų dėka placenta atšoka, o susitraukinėjantys pilvo raumenys padeda ją išstumti iš gimdymo takų. Placentiniu laikotarpiu gimdyvė netenka iki 250 ml kraujo. Šis laikotarpis tęsiasi iki 30 minučių.
Priešlaikinis vaisiaus vandenų nutekėjimas
Priešlaikinis vaisiaus vandenų nutekėjimas, defluxio, seu effluvium liquoris amniotici praeterminalis, – vaisiaus vandenų pūslės plyšimas neprasidėjus gimdymo veiklai. Šios patologijos dažnis – 7–12 proc. Rizikos veiksniai: infekcija, polihidramnionas, daugiavaisis nėštumas, gimdos kaklelio nepakankamumas, placentos atšoka, trauma, lytiniai santykiai, vaisiaus raidos anomalijos, invazinės diagnostinės procedūros (amniocentezė, kordocentezė ir kt.), medžiagų apykaitos ligos (Ehlers-Danlos sindromas).
Patogenezė
Vaisiaus vandenys nuteka, kai susilpnėja vaisiaus vandenų pūslės dangalų tvirtumas. Didėjant nėštumui, dangalai tempiasi, jų ląstelės plokštėja. Vaisiaus dangalus silpnina bakterijų kolagenazės ir proteazės, motinos proteazės ir elastazės, spermos proteazės.
Klinika
Nėščioji skundžiasi įvairaus gausumo vandeningomis išskyromis iš makšties.
Diagnostika
Apžiūrint makšties skėtikliais, matoma, kad vaisiaus vandenys teka pro gimdos kaklelio kanalą. Esti teigiamas kristalizacijos testas, užpakalinio makšties skliauto turinio pH būna 7,0–7,25 (teigiamas nitrazino testas). Paimama medžiagos makšties tepinėliui ir makšties išskyrų bakteriologiniam pasėliui, infekcijai ir jos sukėlėjui nustatyti. Tiriant ultragarsu, nustatomas sumažėjęs vaisiaus vandenų kiekis. Ilgėjant bevandeniam laikotarpiui, didėja intrauterinės infekcijos rizika, todėl būtina stebėti nėščiosios būklę: temperatūrą, pulsą 2–4 kartus per dieną, leukogramą, CRB – kasdien, įtarus šlapimo takų infekciją – atlikti šlapimo tyrimą, pasėlį. Stebimas makšties išskyrų pobūdis, gimdos aktyvumas. Labai svarbu stebėti ir vaisiaus būklę: judesius, atlikti KTG, biofizinį profilį, doplerometriją.
Diferencinė diagnostika
Priešlaikinį vaisiaus vandenų nutekėjimą reikia diferencijuoti nuo makšties uždegimo, bakterinės vaginozės, šlapimo takų infekcijos, šlapimo nelaikymo, hydrorrhoea gravidarum.
Gydymas
Kai vaisius išnešiotas, nutekėjus vaisiaus vandenims, gimdymo veikla per 24 val. Prasideda 80–90 proc. moterų, o kai neišnešiotas – 50 proc. Ilgėjant bevandeniam laikotarpiui, didėjaintrauterinės infekcijos rizika, gali iškristi virkštelė ar smulkiosios vaisiaus dalys, galima placentos atšoka, vaisiaus plaučių hipoplazija. Komplikacijų riziką lemia nėštumo laikas, nutekėjusių vandenų kiekis, bevandenio laikotarpio trukmė.
Nutekėjus vaisiaus vandenims, akušerinę taktiką lemia nėštumo laikas, infekcijos požymiai ir vaisiaus būklė.
Priešlaikinis gimdymas
Priešlaikinis gimdymas, partus praematurus, – gimdymas nuo 22-osios nėštumo savaitės iki 37-osios nėštumo savaitės pabaigos (36 savaitės + 6 dienos, 259 nėštumo dienos). Naujagimio svoris – 500 g ir daugiau. Priešlaikinio gimdymo dažnis – 6–8 proc. Ši patologija yra dažniausia (75–80 proc.) perinatalinio mirtingumo ir sergamumo priežastis.
Etiologija
Skiriamos keturios rizikos veiksnių grupės: motinos ligos, nėštumo patologija, vaisiaus patologija bei socialiniai ir biologiniai veiksniai.
Klinika
Nėščioji skundžiasi pilvo apatinės dalies ir strėnų maudimu, padažnėjusiais gimdos susitraukimais, kraujingomis makšties išskyromis. Skiriama latentinė ir aktyvioji priešlaikinio gimdymo fazės. Aktyviajai fazei, partus praematurus incipiens, būdingi 3 ir daugiau reguliarūs gimdos susitraukimai per 30 minučių, skatinantys trumpėti (80 proc.) ir (ar) plėstis gimdos kaklelį (3 cm). Jei šių kriterijų nėra, klinikinė situacija laikoma latentine priešlaikinio gimdymo faze.
Gydymas
Įvertinus nėščiosios ir vaisiaus būklę bei nesant kontraindikacijų tęsti nėštumą, skiriama lovos režimas, raminamųjų, gimdos susitraukimai slopinami tokolitikais, brandinami vaisiaus plaučiai. Tokolizės (gimdos susitraukimų slopinimo) tikslas – pratęsti nėštumą, kol subręs vaisius ar bus subrandinti vaisiaus plaučiai.
LŽGSS Makabi Kaunas
Makabi Kaunas – buvęs Lietuvos futbolo klubas, žaidęs Kaune tarpukariu. Komandoje daugiausia žaidė žydai.
Istorija
Klubas įkurtas 1920 m. kaip Lietuvos gimnastijos ir sporto sąjunga „Makabi“. 1923 m. kovo 17 d. ji tapo Lietuvos žydų gimnastikos ir sporto sąjunga „Makabi“. Sąjungos centrinė būstinė buvo Kaune, skyrių buvo įsteigta ir kituose miestuose (1921 m. 35 skyriai, 1926 m. 83 skyriai, 4000 narių), nors ilgainiui skyrių mažėjo. 1926 m. sporto sąjunga Kaune leido dvisavaitinį laikraštį žydų ir hebrajų kalbomis.
1940 m. komanda iširo, 1989 m. sausio 8 d. vėl neilgam atkurta.
Kelmučiai
Kelmučiai – kaimas Pasvalio rajono savivaldybėje, 5 km nuo Grūžių.
Juozapas Matulaitis
Juozapas Matulaitis (g. 1936 m. kovo 8 d. Užgirėlyje, Kruonio valsčiuje) – Lietuvos Kaišiadorių vyskupas nuo 1989 iki 2012 m.
Biografija
1944–1948 m. mokėsi Užgirėlio pradinėje mokykloje, 1948–1952 m. – Kruonio vidurinėje mokykloje, 1955 m. Žiežmarių vidurinėje mokykloje, 1955–1957 m. – Kauno 2-ojoje technikos mokykloje. 1957 ir 1960–1964 m. studijavo Kauno tarpdiecezinėje kunigų seminarijoje. 1964 m. kovo 25 d. įšventintas kunigu.
1964–1966 m. Pivašiūnų vikaras, 1966–1973 m. Nemajūnų klebonas, 1973–1974 m. Vievio vikaras. 1974–1975 m. klebonas Vievyje, 1975–1983 m. – Butrimonyse, 1983–1984 m. – Merkinėje. 1984–1989 m. Merkinės dekanas. 1989 m. konsekruotas vyskupu. 1989–1991 m. Kaišiadorių vyskupijos apaštalinis administratorius. Nuo 1992 m. – Kaišiadorių vyskupijos ordinaras.
2012 m. vasario 11 d. atsistatydino iš Kaišiadorių vyskupo pareigų.
Žvėryno seniūnija
Žvėryno seniūnija – administracinis-teritorinis vienetas Vilniaus miesto savivaldybėje, į vakarus nuo miesto centro, dešiniajame Neries krante ties Žvėrynu.
Žvėryno seniūnija yra antra pagal užimamą mažiausią plotą Vilniaus miesto savivaldybės seniūnija.
Kovalevas
Kovalevas – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, Kolno valsčiuje, Kolno apskrityje, Palenkės vaivadijoje. Kaimas yra apie 13 km į šiaurės rytus nuo Kolno ir apie 83 km į šiaurės vakarus nuo vaivadijos centro Balstogės.
Karvys (Trakų r.)
Karvys – ežeras pietryčių Lietuvoje, Trakų rajone, 9 km į pietus nuo Trakų. Ilgis šiaurės vakarų – pietryčių kryptimi 1,13 km, plotis iki 0,48 km. Altitudė 137,6 m. Gylis siekia 19,4 m. Ežeras ledyninės kilmės, rininis.
Krantai žemi, pelkėti, beveik ištisai apaugę medžiais ir krūmais. Vakarinėje dalyje yra nedidelė įlanka. Dugnas padengtas dumblingu moliu. Pietinėje pakrantėje stūkso miškelis, kitose pakrantėse plyti pievos, dirbami laukai. Iš rytų į vakarus ežeru prateka Lukna (Merkio baseinas).
Šiaurinėje Karvio pakrantėje įsikūręs Baušiškių kaimas, į rytus – Senojo Tarpupio kaimas.
Plateruvas
Plateruvas – kaimas Lenkijos rytuose, Plateruvo valsčiuje, Losicės apskrityje, Mazovijos vaivadijoje. Kaimas yra apie 12 km į šiaurės rytus nuo Losicės ir apie 125 km į rytus nuo vaivadijos centro Varšuvos. Kaime yra Plateruvo geležinkelio stotis.
Istorija
Nuo XIII a.-XIV a. iki 1569 m. Liublino unijos priklausė Lietuvos Didžiajai kunigaikštystei. 1927 m. pastatyta kaimo medinė bažnyčia. 1947 m. įkurta Plateruvo Šventojo Kryžiaus Egzaltacijos parapija.
Žukaičiai
Žukaičiai – kaimas Jurbarko rajono savivaldybėje, 2 km į pietus-pietryčius nuo Rutkiškių.
James Henry Breasted
Džeimsas Henris Brestedas (, 1865 m. rugpjūčio 27 d. Rokfordas, Ilinojaus valstija – 1935 m. gruodžio 2 d. Niujorkas) – JAV istorikas ir archeologas.
Biografija
1905–1925 m. Čikagos universiteto profesorius; nuo 1919 m. ir šio universiteto Rytų instituto pirmasis direktorius. Egipte ir Sudane tyrė archeologinius paminklus.
Masahiko Kimura
thumb|right|Masahiko Kimura Masahiko Kimura (1917 m. rugsėjo 10 d. Kumamote, Japonija – 1993 m. balandžio 18 d.) – vienas garsiausių dziudo meistrų (170 cm; 85 kg).
Kimura išgarsėjo idėja suorganizuoti hyakunin (kovos su 100 priešininkų) išbandymą tarp dziudo meistrų. Pats Kimura 12 metų buvo tituluojamas stipriausiu dziudo meistru Japonijoje, įskaitant ir Antrojo pasaulinio karo metus, kai šios rungtynės nebuvo rengiamos. Vienintelis žmogus, kuris sugebėjo pakartoti jo čempiono rekordą, buvo Yamasita Yasuhiro, kuris 9 metus išbuvo Japonijos čempionu.
Puikūs Kimura laimėjimai yra paaiškinami ne tik dideliu meistro talentu, bet ir begaliniu užsispyrimu, parodytu kovos menuose. Būdamas pačiame jėgų ir meistriškumo žydėjime Kimura Masahiko nusprendė save išbandyti pačiu sunkiausiu išbandymu ir kovojo su 100 geriausių dziudo meistrų, iškovojusių juoduosius diržus, ir nė vienos kovos su jais nepralaimėjo. Būtent šis Kimuros žingsnis paskatino jo gerą draugą Masutatsu Oyama įvesti panašų išbandymą ir kiokušin.
Kaimaninis vėžlys
Paplitęs nuo pietryčių Kanados iki Kolumbijos ir Ekvadoro. Gyvena įvairiuose vandens telkiniuose, tačiau pirmenybę teikia uždumblėjusioms vietoms, kur noriai įsirausia į dumblą. Besigindamas labai skaudžiai kandžiojasi.
Neretai auginamas terariume.
Antero ciklidas
Antero ciklidas (Sciaenochromis fryeri) – daugiaspalvių ešeržuvių (Cichlidae) šeimos žuvis.
Patinų dydis iki 18 cm, dažniausiai mažesnis; patelės kiek mažesnės. Šios rūšies patinų ryški žaliai mėlyna spalva gali atsirasti tik po metų, todėl iš jauniklių visai neįmanoma nuspėti, kaip jie atrodys suaugę. Akvariume svarbu gerai nufiltruotas, vidutinio kietumo šarmingas vanduo. Vandens temperatūra - 23-27 °C. Patinai įnirtingai vaiksoi pateles ir gali jas sužeisti mažesniame akvariume. Patelės inkubuoja ikrus burnoje.
Paplitęs Malavio ežere (R. Afrika).
Valentinas Sventickas
Eimutis Valentinas Sventickas (g. 1948 m. rugpjūčio 17 d. Delnicoje, Lazdijų apskritis) – Lietuvos literatūros kritikas, eseistas.
Biografija
1951 m. spalio mėn. su tėvais buvo ištremtas į Rusijos Tomsko sritį, 1957 m. grįžo į Lietuvą. Mokėsi Šeštokų vidurinėje mokykloje. 1967–1972 m. Vilniaus universiteto Filologijos fakultete studijavo lietuvių kalbą ir literatūrą.
1974–1979 m. savaitraščio „Literatūra ir menas“ Literatūros kritikos skyriaus vedėjas. 1979–1983 m. „Vagos“ leidyklos vyriausiojo redaktoriaus pavaduotojas. 1984–1986 m. „Vyturio“ leidyklos vyr. redaktorius. 1986 m. išrinktas LSSR rašytojų sąjungos valdybos sekretoriumi, 1994–2002 m. Lietuvos rašytojų sąjungos pirmininkas. 1991–2015 m. Lietuvos rašytojų sąjungos leidyklos vyr. redaktorius.
Dalyvavo steigiant „Vyturio“ leidyklą, nuo Maskvos nepriklausomą Lietuvos autorių teisių gynimo asociaciją, reorganizuojant LTSR rašytojų sąjungą į nepriklausomą organizaciją (1989), 8 m. buvo Poezijos pavasario – tarptautinio poetų festivalio – organizatorius.
Buvo įvairių visuomeninių kultūros organizacijų valdybų ir tarybų narys bei pirmininkas, šiuo metu – žurnalo „Metai“ redakcijos kolegijos narys.
Spaudoje daugiausia rašo apie šiuolaikinę lietuvių poeziją, reiškiasi kaip eseistas.
Plateruvo geležinkelio stotis
Plateruvo geležinkelio stotis  – geležinkelio stotis Plateruvo kaime, šiaurės rytų Lenkijoje, Mazovijos vaivadijoje, Losicės apskrityje, Plateruvo valsčiuje. Per stotį eina Sedlcos-Siemianuvka geležinkelio linija. Nuo stoties iki Sarnakų geležinkelio stotelės yra 4,9 km ir iki Patkuvo geležinkelio stotelės yra 6,4 km.
Emba
Emba  – upė vakarų Kazachstane. Prasideda pietinėje Uralo kalnų atšakoje. Teka į pietryčius per stepes ir pusdykumes, Kaspijos jūrą pasiekia tik vandeningais metais. Ši upė laikoma riba tarp Europos ir Azijos, pirmą kartą pasiūlyta Filipo Stralenbergo (Philip Johan von Strahlenberg).
Žemupyje išgaunama nafta ir dujos.
Rinkotyra
Rinkotyra - organizuota pastanga, nukreipta potencialių klientų bei rinkų paieškai. Tai labai svarbus verslo taktikos dėmuo. Tai pagrindinis veiksnys, leidžiantis įgyti pranašumą konkurentų atžvilgiu. Rinkotyra aprūpina įmonę svarbia informacija, kuri išnagrinėja rinkos poreikius, jos dydį bei konkurencingumą.
Paskirtis
Rinkotyra padeda nustatyti žmonių norus, poreikius, nuostatas bei elgsenos modelius - veiksnius, pasitarnausiančius verslo plėtros bei klestėjimo etapui. Rinkos tyrimai taip pat suteikia galimybę įmonei priimti veiksmingesnius sprendimus rinkodaros atžvilgiu.
Verslas, jo planavimas
Prieš pradedant verslą vertėtų išanalizuoti rinkos informaciją, susipažinti su vidutinėmis produktų ir paslaugų kainomis, sužinoti pasiūlos ir paklausos situaciją rinkoje.
Rinkos segmentacija išskiria tam tikras klientų grupes su panašiomis paskatomis. Segmentacija plačiai naudojama tokiu atveju, kai reikia išsiaiškint demografinius, geografinius, technografinius, psichografinius, lyties, vartojimo pobūdžio bei asmenybių skirtumus.
Rinkos tendencijos, rinkos linkmė būna arba kylanti arba smunkanti skirtingu laikotarpiu. įvertint rinkos dydį daug sunkiau tuo atveju, jei įmonė pradeda visiškai nebūdingą jai veiklą ar skverbiasi į naujas rinkas.
Naujo verslo steigėjams taip pat reikalinga informacija apie konkurentus ir jų klientus bei jų produktus ar paslaugas. Galiausiai jums reikės įvertint rinkodaros efektyvumą. Tam reikalinga:
Mianmaras
Mianmaras (MY မြန်မာ (Myanmâ)), oficialiai Mianmaro Sąjungos Respublika (MY ပြည်ထောင်စု သမ္မတ မြန်မာနိုင်ငံတော်‌ (Pyidaunzu Thanmăda Myăma Nainngandaw)) – valstybė Pietryčių Azijoje, prie Bengalijos įlankos ir Andamanų jūros. Mianmaras yra didžiausia valstybė Indokinijos pusiasalyje. Šiaurės vakaruose ribojasi su Bangladešu ir Indija, šiaurėje ir šiaurės rytuose – su Kinija, rytuose – su Laosu ir Tailandu. Šalies sostinė – Neipidas. Didžiausias miestas – buvusi sostinė Jangonas.
Nuo 1962 m. šalis buvo valdoma karinių diktatūrų. Nuo 1988 iki 2011 m. Mianmaras oficialiai buvo valdomas Valstybinės Taikos ir Vystymosi Tarybos. 2011 m. chunta oficialiai valdžią perdavė civilinei valdžiai, kuriai vadovavo vienas iš buvusių chuntos narių. Nors 2015 m. parlamento rinkimus laimėjo Aung San Suu Kyi partija, kariškių vaidmuo išlieka dominuojantis. 2021 m. Mianmare kariškiai įvykdė karinį perversmą, suėmė Aung San Suu Kyi ir sustabdė demokratines reformas. Dėl to daug mianmariečių sostinėje ir kituose miestuose išėjo į gatves protestuoti, o protestai peraugo į sukilimą. 2021 m. žuvo 756 protestuotojai, 17 policininkų ir septyni kariai 2022 m. paskelbtame „Demokratijos indekse“ Mianmarą represyvumu lenkia tik Talibano valdomas Afganistanas.
Pavadinimas
Dabartinis šalies pavadinimas Mianmaras kilo iš vietinio vardo Myanma Naingngandaw. Šis vardas siekia dar XII a., tačiau jo etimologija menkai tyrinėta. Keli mokslininkai tvirtina, jog vardas kilęs iš sanskrito Brahmadeš (indų dievo kūrėjo Brahmos žemė).
1989 m. Mianmaro valdžia pakeitė tarptautinį oficialų anglų kalbos žodį Burma į Myanmar, kaip vėliau ir daugelį kitų, iš britų kolonijinių laikų kilusių oficialių vietovardžių bei terminų mjanmų ir anglų kalbose. Visgi oficialus valstybės pavadinimas mjanmų kalboje nepakito – ir iki tol šalis oficialiai buvo Myanma, o Bama ir dabar plačiai vartojama šnekamojoje vietinių kalboje.
Istorija
Nors ir būdamas Pietryčių Azijos vakariniame pakraštyje, Mianmaras atliko ryškų vaidmenį šios pasaulio dalies istorijoje. Mianmaro istorija taip pat labai susijusi su Pietų Azijos bei Kinijos ir Tibeto istorija. Į Mianmarą buvo įsiveržę mongolai, britai šalį lengvai įtraukė į savo kolonijines valdas Indijoje, II pasaulinio karo metu Mianmarą buvo užėmę japonai.
Politinė sistema
Po 1962 m. generolo Bo Ne Wino karinio perversmo šalis buvo valdoma karinės chuntos. Nors po 1988 m. generolo Saw Maungo perversmo Bo Ne Winas pasitraukė iš valdžios, šaliai ėmė vadovauti kita chunta. 1992 - 2011 m. šalies vadovas buvo generolas Tanas Šve. Po 2008 m. priėmus naują konstituciją, šalyje po dvidešimties metų buvo surengti parlamento rinkimai, pradėtos politinės reformos, karinė chunta buvo išformuota. Mianmarą valdžiusi karinė chunta kaltinama daugybe žmogaus teisių pažeidimų, piliečių laisvės suvaržymų bei opozicijos persekiojimu.
Pagal naująją konstituciją, šalis yra prezidentinė respublika su dviejų rūmų parlamentu, kurio dalis narių yra paskirti kariuomenės, o dalis išrinkti visuotiniuose rinkimuose. Parlamentas pavadinimu Pyidaungsu Hluttaw susideda iš 224 vietų aukštųjų rūmų Amyotha Hluttaw (liet. Tautų Rūmai) ir 440 vietų žemųjų rūmų Pyithu Hluttaw (Atstovų rūmai). 168 aukštųjų rūmų nariai yra tiesiogiai renkami ir 56 deleguoti Mianmaro karinių pajėgų, o 330 žemųjų rūmų atstovų yra renkami,110 – deleguoti karinių pajėgų.
Pasak tarptautinių stebėtojų, 2008 m. referendume, kuriame oficialiais duomenimis naująją konstituciją palaikė 92.4% iš 99% balsavusių rinkėjų, buvo daug sukčiavimo, biuletenių klastojimo ir balsuotojų bauginimo atvejų.
2010 metų rinkimuose laimėjo kariuomenės remiama Sąjungos Vienybės ir Plėtros partija, įvairių šalių tarptautiniai stebėtojai suabejojo jų sąžiningumu. Rinkimuose dalyvavo tik valdžios sankcionuotos partijos ir pagrindinei opozicinei Nacionalinės Demokratijos Lygai nebuvo leista juose dalyvauti. Tačiau netrukus po rinkimų buvo paleista opozicijos lyderė Aung San Suu Kyi, nuo 1989 metų daugiausia kalinta namų arešto sąlygomis. Po netikėtų 2011 m. reformų, Nacionalinė Demokratijos Lyga sėkmingai dalyvavo pakartotiniuose rinkimuose, kur laimėjo 43 iš 45 galimų laisvų vietų parlamente.
Administracinis suskirstymas
thumb|200px|right|14 Mianmaro valstijų ir provincijų
Mianmaro Sąjungos Respublika yra suskirstyta į 7 regionus (iki 2010 m. vadintus provincijomis) ir 7 valstijas. Regionuose (MY taing detha gying) gyvena bamarų dauguma, o valstijos (MY ပြည်နယ်: Pyine) iš esmės yra regionai, kur tam tikros etninės mažumos turi savivaldą. Provincijos ir valstijos dar suskirstytos į apygardas, administracinius rajonus ir kaimo bendruomenes. Priėmus 2008 m. konstituciją, įkurtos 6 etninės savivaldos zonos ir provincijos bei Sąjungos teritorija. Sąjungos teritorija – sostinė Neipidas – tiesiogiai administruojama prezidento.
Mianmaro regionai:
Mianmaro valstijos:
Sąjungos teritorija:
Savivaldos zonos ir provincijos:
Geografija
Šiaurėje prie sienos su Kinija iškilę Hengduano Šano kalnai (Hengduan Shan). Hakabo Razis (Hkakabo Razi) – kalnas, esantis Kačinų valstijoje, yra aukščiausias Mianmaro taškas.
Per šalį nuo Himalajų eina trys iš šiaurės į pietus nusitęsiančios kalnų grandinės: Činų kalnai (Rachinų arba Arakano kalnai; Rakhine Yoma), Bago (Pegu; Bago Yoma) ir Šano kalnynas. Kalnų grandinės dalija tris Mianmaro upių tinklus su jų intakais: Ajejarvadžio (Iravadis), Salvino ir Sitango. Ajejarvadis – ilgiausia Mianmaro upė (2170 km), Indijos vandenyne įtekanti į Andamanų jūrą. Tarp kalnų grandinių plyti derlingos lygumos. Dauguma Mianmaro gyventojų susitelkę Ajejarvadžio slėnyje, įsispraudusiame tarp Rachinų kalnų ir Šano kalnyno.
Didžiuma Mianmaro teritorijos yra tarp Šiaurės atogrąžos ir pusiaujo.
Šalyje vyrauja drėgnas musoninis tropinis klimatas.
Vidutinė temperatūra Mianmare: sausio mėn. yra nuo +25 °C žemumose iki -10 °C kalnuose; gegužę (šilčiausias mėnuo), atitinkamai nuo +28 °C – +32 °C iki +15 °C.
Vidutinis metinis Mianmaro kritulių kiekis yra nuo 5000 mm vakarinėje pakrantėje ir Rachinų kalnų šlaituose iki 500–1000 mm Ajejarvadžio žemumoje ir 1000–2000 mm Šano kalnyne. Lietingas sezonas šalyje prasideda balandį – gegužę, o baigiasi spalį – lapkritį.
Mianmare labai įvairi augalija ir gyvūnija.
Ekonomika
Mianmaras stokoja geros infrastruktūros. Prekės, šalį dažniausiai pasiekiančios per Mianmaro ir Tailando sieną, vėliau plukdomos Ajejarvadžio upe. Šiuo keliu eina didelis narkotikų ir kitos kontrabandos tinklas. Geležinkeliai seni ir nesujungia visų taškų. Greitkeliai paprastai negrįsti (išskyrus didžiuosius miestus). Šaliai stinga elektros energijos ir kuro. Didelė infliacija. Beveik nėra užsienio investicijų. Svarbiausia ekonomikos šaka – žemės ūkis. Mianmare daugiausia auginami ryžiai, citrusiniai augalai, daržovės, kaučiukmedžiai ir tabakas.
Gyventojai
thumb|left|300px|Dauguma [[Jangonas|Jangono žmonių glaudžiasi tankiai apgyvendintuose daugiabučiuose]] Mianmare gyvena apie 50 mln. žmonių. Daugiau kaip 600 000 legalių imigrantų iš Mianmaro dirba gretimame Tailande ir dar keli milijonai ten gyvena tikriausiai nelegaliai. Pabėgėlių iš Mianmaro stovyklos driekiasi prie sienų su Indija, Bangladešu ir Malaizija. Mianmaro gyventojų tankumas yra vienas iš mažiausių visoje Pietryčių Azijoje.
Mianmaras – daugiatautė valstybė. Šalies valdžia pripažįsta 135 etnines grupes. Dauguma šalies gyventojų – bamarai, sudarantys 68 % valstybės gyventojų. 10 % Mianmaro gyventojų sudaro šanai, 7 % – kajinai (karenai). Kitos didesnės etninės grupės: činai, kačinai, kajahai (kareniai), monai, rachinai ir kinai. Anglomianmariečiai (anglobirmiečiai), kadaise sudarę labai didelę bendruomenę, šaliai atgavus nepriklausomybę ėmė masiškai emigruoti iš Mianmaro, kur jų dabar liko tik apie 50 tūkst. Anglomianmariečių pasaulyje yra apie 2 mln., daugiausia Australijoje ir Jungtinėje Karalystėje. Pavadinimai „mjanmai“ (mianmariečiai) arba „birmiečiai“ skirti visoms Mianmare gyvenančioms tautinėms grupėms apibūdinti, tačiau dažnai taip vadinama tik bamarų dauguma.
Dauguma Mianmaro žmonių praktikuoja budizmo Theravados atšaką, susimaišiusią su vietiniais tikėjimais (pvz., Natų dvasios). Pasak Mianmaro valdžios, budizmą praktikuoja 89 % šalies gyventojų, daugiausia bamarų, rachinų, šanų, monų ir kinų etninės grupės. Apie 4 % žmonių išpažįsta sunitų islamą. Kiek mažiau nei 4 % Mianmaro žmonių – krikščionys (daugiausia kačinų, činų ir kajinų etninės mažumos), iš kurių 4/5 yra protestantai baptistai, o likusieji – katalikai.
Kultūra
thumb|right|200px|Vienuolis pradedantysis, priešais Bagaya Kyaung budistų vienuolyną, esantį netoli [[Mandalajus|Mandalajaus]] Mianmaras pasižymi labai įvairių kultūrų samplaika, kurioje vyrauja budistinė bamarų kultūra. Bamarų kultūra buvo smarkiai paveikta kaimyninių šalių kultūros. Tai išryškėja kalboje, tautinėje virtuvėje, muzikoje, šokiuose ir teatre.
Menai, ypač literatūra, buvo istoriškai paveikti Theravados budizmo. Jama Zato (Yama Zatdaw), Ramajanos perdirbinys, laikomas nacionaliniu Mianmaro epu, labiausiai buvo paveiktas indų, tajų ir monų epinių poemų.
Mianmaras – pirmoji Pietryčių Azijos šalis, kurioje buvo pradėtas skelbti Budos žodis. Šiandien devyni dešimtadaliai šalies gyventojų – budistai. Budizmas daro didelį poveikį beveik visų mianmariečių gyvenimui, o daugumos kaimų ir miestelių viduryje stovi budistų šventyklos. Be to, daug Mianmaro budistų tiki miškų, kalnų ir medžių dvasiomis, vadinamomis natais, stato joms namus ir švenčia šventes su įmantriais ritualais, skirtais 37 natų panteonui sutaikyti. Mianmare gyvena ir šiek tiek krikščionių, musulmonų ir hinduistų.
Tradiciniame mianmariečių (visų Mianmaro gyventojų) kaime, kultūrinio gyvenimo centras – budistų vienuolynas. Vienuoliai yra didžiai gerbiami ir išlaikomi neįšventintų žmonių. Vienuolių įšventinimo ceremonija, vadinama ရှင်ပြု (shinbyu), yra svarbiausia sąlyga, kad įstojęs į vienuolyną berniukas taptų pilnamečiu. Visi budistų šeimos berniukai iki dvidešimt metų,turi būti vienuoliai naujokai, o tada įšventinami. Ceremonija gali trukti iki vienos savaitės. O mergaitės turi ausies vėrimo ceremoniją, vadinamą နားသွင်း (nathwin). Svarbiausia mianmariečių šventė – Pagodos iškilmės. Daugelis kaimų turi juos globojančią dvasią. Prietarai ir draudimai labai gajūs mianmariečių gyvenime.
Britų kolonijinis viešpatavimas į Mianmaro kultūrą atnešė vakarietiškų elementų. Mianmaro švietimo sistema sumodeliuota pagal Jungtinės Karalystės pavyzdį. Kolonijinė architektūra labiausiai išryškėjo didžiuosiuose miestuose, ypač buvusioje sostinėje Jangone. Kai kurios Mianmaro tautinės mažumos praktikuoja krikščionybę, ypač kajinai šalies pietryčiuose, kačinai ir činai, apgyvendinę šiaurės vakarus.
Kalba
Mjanmų kalba (မြန်မာစာ: Myanmasa) priklauso kinų-tibetiečių kalbų šeimos tibetiečių-mjanmų šakai. Ji yra gimtoji bamarams, rachinams ir kelioms kitoms Mianmaro tautoms. Tai vienintelė valstybinė Mianmaro Sąjungos kalba, kurią moka dauguma valstybės gyventojų. Tai visų šalies tautų pagrindinė susišnekėjimo kalba. Mjanmų kalba yra artimai susijusi su kinų ir tibetiečių kalbomis. Šios kalbos rašmenys susideda iš cirkuliarų ir puscirkuliarių, atėjusių iš monų rašmenų. Mjanmų kalbos raidynas – tai adaptuotas monų raštas, kuris savo ruožtu susiformavo iš pietų Indijos rašmenų, VII a. Seniausi žinomi įrašai mjanmų kalba, priskiriami X a. Mjanmų rašmenys taip pat naudojami Pali, šventai Theravados budizmo kalbai, užrašyti. Mjanmų raštas taip pat naudojamas užrašyti ir kitoms Mianmaro kalboms: šanų, keletui kajinų ir kajahų dialektų, su specialių ženklų ir diakritų priemaišomis kiekvienai kalbai. Mjanmų kalboje giliai įsišakniję pagarbūs kreipiniai ir titulai, pasiskirstę pagal amžių.
Virtuvė
Tradicinę Mianmaro virtuvę labai paveikė indų, kinų ir tajų valgių tradicijos. Pagrindinis Mianmaro patiekalų produktas – ryžiai. Taip pat dažnai valgomi lakštiniai makaronai ir duona. Mianmaro virtuvėje paplitusios ir krevetės, žuvis, kiauliena bei aviena. Jautiena paprastai draudžiama. Karis, toks kaip masala ar čili, yra plačiai paplitę prieskoniai. Mohinga (မုန္‌့ဟင္‌းခား)  laikoma nacionaliniu Mianmaro patiekalu. ji susideda iš šamų sultinio su avinžirnio miltais, ryžių makaronų ir žuvies garnyro. Tropiniai vaisiai dažnai patiekiami desertui. Didžiuosiuose miestuose patiekalai įvairesni. Čia dažnai gaminami šanų, indų ir kinų patiekalai.
Muzika
Naudojami instrumentai: būgnų grupė, vadinama pat waing, gongų grupė, vadinama kyi waing, bambukinis ksilofonas, vadinamas pattala, lėkštės, pučiamieji instrumentai – obojus, ir fleita, vadinami hnè, taip pat bambukinės terkšlės ir styginiai instrumentai, paprastai sudarantys orkestrą, vadinamą saing waing. Saung gauk (MY စောင်းကောက်) arba Mianmaro arfa – aptakios formos styginis instrumentas, susidedantis iš šilkinių stygų ir žėručio stiklo, kuriuo dekoruotas instrumento kaklelis. Mianmaro arfa labai susijusi su Mianmaro kultūra.
Nuo 1950 m. Mianmare, ypač didžiuosiuose miestuose, ėmė populiarėti vakarietiška muzika.
Naujikai (Panevėžys)
Naujikai – kaimas Panevėžio rajono savivaldybėje, 5 km į vakarus nuo Karsakiškio, kairiajame Lėvens krante. Per upę nutiestas kabantis pėsčiųjų tiltas. Praeina kelias. Verčiamasi paukščių veisimu, veikia kolektyviniai sodai. Yra kapinės, jose stovi veikianti Naujikų koplyčia.
Rausiančioji pelėda
Rausiančioji pelėda, rausiančioji pelėdikė (Athene cunicularia) – pelėdinių (Strigidae) šeimos paukštis. Įdomi pelėdų rūšis, kuri skirtingai nuo savo gentainių gyvena ne medžiuose, o įsikuria po žeme. Toks prisitaikymas leidžia jai išgyventi atvirose, medžiais neapaugusiose, vietose. Saugodama urvą skleidžia gyvatės barškuolės primenančius šaižius barškančius garsus. Daug laiko praleidžia medžiodama ant žemės. Abiejų lyčių plunksnos skiriasi. Rausiančioji pelėda yra maždaug 19-25 cm dydžio, sveria 120-250 g. Paplitusi Šiaurės, Centrinėje ir Pietų Amerikoje, Karibų salose.
Edgaras Jankauskas
Edgaras Jankauskas (g. 1975 m. kovo 12 d.) – vienas geriausių visų laikų Lietuvos futbolininkų, buvęs Lietuvos rinktinės puolėjas, keletą kartų pripažintas geriausiu Lietuvos futbolininku (pirmą kartą 1997 metais).
Baigęs profesionalaus žaidėjo karjerą ėmėsi trenerio darbo. Dirbo CSKA ir Hearts klubuose trenerio asistentu, po to tapo FK Trakai vyr. treneriu. 2016–2018 m. buvo paskirtas Lietuvos nacionalinės vyrų futbolo rinktinės vyr. treneriu. 2023 m. vėl sugrįžo į šį postą.
Karjera Lietuvoje
Jankauskas karjerą pradėjo Vilniaus „Panerio“ komandoje, būdamas 16 metų perėjo į Vilniaus „Žalgirį“.
Paprastoji tekšė
Žydi gegužės–birželio mėn. Uogos – iki 1,5 cm skersmens, oranžiškai geltonos, sultingos, saldžiarūgštės, aromatingos; prinoksta liepos–rugpjūčio mėn.
Edgaras Jankauskas
Karjera Lietuvoje
1996 m. Lietuvos rinktinė rungtyniavo prieš Maskvos CSKA, o šiose varžybose Jankauskas įmušė du įvarčius.
Paprastoji tekšė
Lietuvoje, išskyrus pietrytinę jos dalį, dažnoka. Auga aukštapelkėse, kai kur sudarydama nemažus sąžalynus. Tai labai atsparus šalčiui šviesamėgis augalas. Dauginasi sėklomis ir šakniastiebinėmis atžalomis. Uogose daug (iki 200 mg%) askorbino rūgšties (neveltui ji vadinama šiaurės apelsinu). Be to, jose yra cukrų (3,8–4,9), organinių rūgščių (0,9–1,4 %), pektinų (0,21–0,34 %), rauginių ir dažinių (0,2–0,3 %), mineralinių medžiagų.
Edgaras Jankauskas
Karjera užsienio klubuose
1996 m. tapo Maskvos CSKA žaidėju, o vėliau žaidė Maskvos „Torpedo“. Neilgai trukus Jankauskas perėjo į belgų „Brugge“ komandą, vėliau žaidė „Real Sociedad“, Lisabonos „Benfica“, o vėliau pradėjo žaisti portugalų „FC Porto“. Žaidė nedaug, tačiau kartą pasižymėjo Čempionų lygos varžybose, bei su klubu tapo Čempionų lygos čempionu. 2004 metais buvo išnuomotas prancūzų „OGC Nice“ komandai. Po labai nesėkmingų metų puolėjas pasirašė sutartį su FBK Kaunu ir netrukus buvo paskolintas Edinburgo „Hearts“ iš Škotijos. 2005–2006 metais tapo Škotijos vicečempionu, bei vienu naudingiausiu čempionato žaidėju. Nuo 2008 m. balandžio 24 d. Jankauskas liko be klubo, kuomet pasitraukė iš Portugalijos Lisabonos „Belenenses“ klubo. 2008 m. liepos mėn. jis pasirašė sutartį su Rygos Skonto klubu.
Paprastoji tekšė
Vaisiai vartojami švieži, tinka perdirbti, bet Lietuvoje menkai dera, todėl didesnės ūkinės reikšmės neturi.
Edgaras Jankauskas
Karjera užsienio klubuose
2009 m. birželio 28 d. pasirašė sutartį su MLS lygos komanda New England „Revolution“, kurią 2010 m. sausio 30 d. pratęsė dar vieneriems metams. 2009 m. sezone įmuštas Jankausko įvartis į Kansas City Wizards klubo vartus išrinktas vienu gražiausių sezono įvarčių. 2010 m. sausio 30 d. pratęsė sutartį su Foksboro klubu. 2010 m. rugsėjo 30 d. buvo nuspręsta nepratęsti sutarties su E. Jankausku.
Paprastoji tekšė
thumb|left|vyriškas žiedas thumb|left|moteriškas žiedas
Edgaras Jankauskas
Karjera užsienio klubuose
2010 m. spalio 4 d. baigė profesionalaus futbolininko karjerą.
2011 m. vasario 17 d. apsigalvojo dėl pasitraukimo ir pasirašė sutartį su Rusijos Voronežo „Fakel“ klubu.
Žaidėjo karjera nacionalinėje rinktinėje
1995 m. talentingas puolėjas buvo pakviestas į Nacionalinę futbolo komandą ir joje debiutavo. Iš viso sužaidė už Lietuvos nacionalinę vyrų futbolo rinktinę 56 rungtynes, per kurias pelnė 10 įvarčių.
Trenerio karjera
2009 m. gegužės mėn. Kaune gavo UEFA B lygio trenerio licenciją. Dirbo Maskvos CSKA (2011-2012 m.) vyr. trenerio asistentu, 2012 m. liepos mėnesio pradžioje tapo Edinburgo „Hearts“ klubo trenerio asistentu.
Trakų FK vyr. treneris
2014 m. tapo A lygos debiutantų Trakų FK vyriausiuoju treneriu. Debiutantai A lygoje ilgai kovojo dėl aukščiausių pozicijų, pretendavo net į antrąją vietą, bet sezono pabaigoje patyrė eilę pralaimėjimų ir Edgaras Jankauskas pasitraukė iš vyr. trenerio posto.
Lietuvos nacionalinės rinktinės vyr. treneris
2016 m. pradžioje E.Jankauskas tapo nacionalinės vyrų futbolo rinktinės treneriu. Oficialiose rungtynėse debiutavo 2016 m. kovo 23 d. Rumunijoje, Džurdžu mieste, kur „Marin Anastasovici“ stadione lietuviai pralaimėjo Rumunijos nacionalinei rinktinei rezultatu 0:1. Pirmąją pergalę Jankausko vadovaujama rinktinė iškovojo Klaipėdoje, „Baltijos taurės“ varžybose, kai rezultatu 2:0 nugalėjo Estijos rinktinę. Tarp 2016–2018 m. Jankausko vadovaujama Lietuvos rinktinė iškovojo 4 pergales, buvo patirta 20 pralaimėjimų.
Piliakalnis (Skiemonys)
Piliakalnis – viensėdis Anykščių rajono savivaldybėje, 2 km į pietryčius nuo Rubikių, Rubikių ežero šiaurės rytinėje pakrantėje. Kaip pavadinime ir matyti, viensėdyje yra Rubikių piliakalnis.
Edgaras Jankauskas
Lietuvos nacionalinės rinktinės vyr. treneris
2023 m. LFF turėjo vos du kandidatus į Lietuvos rinktinės vyr. trenerio poziciją. E.Jankauskas antrą kartą užėmė šį postą.
Vilkpėdė
Vilkpėdė – Vilniaus miesto dalis, esanti į pietvakarius nuo Naujamiesčio, kairiajame Neries krante. Vilkpėdės seniūnija. Yra Vilniaus Dievo Apvaizdos, Švč. Jėzaus Širdies parapijos bažnyčia, Vingio parkas, Vilniaus šiluminė elektrinė, baldų fabrikas, geležinkelininkų ligoninė. Vilkpėdėje yra dvi bibliotekos (Vilniaus miesto bibliotekos Gerosios Vilties biblioteka Savanorių pr. 59 ir Lietuvos aklųjų biblioteka Skroblų g. 10. Į kultūros vertybių registrą įtraukti keli valstybės saugomi architektūros objektai.
Ant kalvos tarp Savanorių prospekto ir Vilkpėdės gatvės driekiasi Vilkpėdės parkas (apie 5 ha). Iš čia atsiveria graži panorama į Lazdynus. 1986 m. parkas paskelbtas vietinės reikšmės gamtos paminklu.
Etimologija
Pavadinimas kilęs nuo buvusio akmens su Vilko pėda. Prie Vilkpėdės g., viduriniame jos ruože, įkalnėje, buvo akmuo su pėdomis. Ant maždaug 1,8 × 2,3 × 3,7 m matmenų akmens būta įspaudų, primenančių vilko ar ožio pėdas. 1904 m. M. Davainis-Silvestraitis rašė, kad „keliu žemyn nusileidžiant yra ant vidurio kalno prie pat kelio po kairei didokas akmuo, turintis ožkų ir vilkų pėdų įspaudimus. Nuo kalno jau nusileidus yra kaima, Vilko pėdos (Wilcze łapy) vadinama. Kada aš užklausiau apie priežastį to teip dyvino vardo, tai vienas iš vietinių gaspadorių, Franciškus Lachavičia, nurodydamas man ant savo žemės anksčiau paminėtą akmenį, paaiškino, kad čia ir daugiau tokių akmenų buvo, bet tapo jie suskaldyti ir dėl budavonių sunaudoti“. W raide Vilkpėdės akmuo pažymėtas 1646 ir 1648 m. Vilniaus planuose. Šis vietovardis aptinkamas istorijos šaltiniuose (Wilcza Łapa, 1785 m.). 1937 m. buvo suskaldytas ir paskutinis likęs akmuo su vilko pėda.
Istorija
Vilkpėdėje rasta vėlyvojo paleolito (Pabaltijo Madleno kultūra) stovyklavietė (dabartinės Vilniaus šiluminės elektrinės vietoje).
Vilkpėdė ilgą laiką buvo Vilniaus priemiestis. XIV a. ši vietovė priklausė didžiajam kunigaikščiui, XIV a. pabaigoje perduota Vilniaus kapitulai. XVI a. Vilkpėdę valdė jėzuitai. 1529 m. čia buvo pastatyta plytinė. Joje pagamintas plytas daugiausia naudojo Vilniaus bažnyčių ir gyvenamųjų namų statybai.
Vilkpėdė nėra senai apgyvendinta vietovė. XVIII a. pabaigoje čia buvo tik keli namai. XIX a. 2-ojoje pusėje į Vilkpėdę ėmė skverbtis civilizacija. 1862 m. per ją buvo nutiestas Peterburgo-Varšuvos geležinkelis. Geležinkelio viadukas turi istorinę, architektūrinę išliekamąją vertę. 1905 m. Rudaminos valsčiaus dviejuose Vilkpėdės užusieniuose gyveno 201 žmogus.
thumb|left|[[Vilkpėdės ligoninė]]
1912 m. ant kalvos iškilo geležinkelio ligoninės korpusai. Vilkpėdės ligoninės statinių kompleksas, pastatytas 1914 m., yra istorizmo stiliaus, vertingas architektūriniu, kraštovaizdžio požiūriu. 1931 m. Vilkpėdės sodyboje būta 32 gyventojų.
Santjago de Keretaras
Santjago de Keretaras – miestas centrinėje Meksikoje, 1825 m aukštyje. Keretaro valstijos sostinė. Per miestą eina Mechiko-Leono kelias ir geležinkelis, yra oro uostas. Keretaras – svarbus ekonominis šalies centras. Automobilių, elektronikos (Daewoo, Samsung), maisto (Kellogg's), komunikacijų (Telcel), chemijos (Michelin) pramonė. Yra prestižinio Meksikos nacionalinio autonominio universiteto vienas iš universitetinių miestelių (nuo 1765 m.), Keretaro universitetas bei keletas privačių universitetų.
Architektūra
Miesto senamiestyje išlikę kolonijinės architektūros pastatai: barokiniai vyriausybės rūmai, bažnyčios, aikštės, parkai. Keretaro įžymybė – 74 arkų akviadukas, pastatytas XVIII a. Keretaro teatras turi svarbią istorinę reikšmę – jame pirmą kartą viešai atliktas Meksikos himnas; sušaudytas imperatorius Maksimilijanas I bei paskelbta dabartinė Meksikos konstitucija.
1996 m. Keretaro senamiestis įtrauktas į UNESCO pasaulio paveldo sąrašą.
Istorija
Miestą 1532 m. įkūrė ispanų konkistadoras Hernán Pérez Bocanegra y Córdoba drauge su indėnų otomių vadu Koninu. Pasak legendos jie išvydę Šv. Jokūbo kryžių, todėl miestą pavadino Santjago de Keretaru („Keretaro Šv. Jokūbas“). 1726 m. pastatytas akviadukas tiekęs vandenį miestui iš apylinkių. Meksikos-JAV karo metu Keretaras tapo Meksikos Respublikos sostine.
Sportas
Mieste 1986 m. vyko XIII pasaulio futbolo čempionatas.
Aleksandras Jaunputninis
Aleksandras Jaunputninis (, 1904 m. spalio 2 d. Karsava – 1974 m. sausio 18 d. Ryga) – latvių geografas, geomorfologas.
Biografija
1930 m. baigė Leningrado universitetą, 1937 m. geografijos mokslų kandidatas.