cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Liunevilio kadetų mokykla
Istorija
Mokykla buvo įsikūrusi Vezouzės upės saloje, netoli miesto senamiesčio. Per trejus metus kadetai išklausydavo karinės taktikos ir ginklo naudojimo paskaitas bei dalyvaudavo praktiniuose užsiėmimuose, taip pat buvo mokomi prancūzų ir vokiečių kalbų, matematikos bei istorijos. Jie privalėjo dalyvauti Šv. Mišiose, taip pat kasdieninėse rytinėse bei vakarinėse maldose. Nors didesnę mokyklos išlaidų dalį padengdavo Stanislovas Leščinskis, auklėtinių tėvai taip pat turėdavo mokėti už mokymąsi. Lėšų neužtekdavo ir pamažu imta mažinti priimamų kadetų skaičių. Iš viso mokslus šioje mokykloje baigė 564 jaunuoliai, iš jų – 167 iš ATR.
Kadetų rengimui vadovavo: vyresnysis kapitonas, du kapitonai leitenantai, majoro padėjėjas, vėliavininkas ir aštuoni puskarininkiai. Be to tarnavo kapelionas, perukų meistras, sanitaras, keturi skalbėjai ir 20 tarnų. Griežta disciplina patikdavo ne visiems auklėtiniams, todėl dalis jų mokslų nebaigdavo. Baigusius mokyklą į savo sudėtį priimdavo Lotaringijos ir Prancūzijos armijos, o taip pat Lenkijos ir Lietuvos kariuomenės. Jei po mokyklos baigimo auklėtiniui per dvejus metus nepavykdavo rasti tarnybos vietos, St. Leščinskis jam skirdavo 2000 svarų išmoką.
1766 m. hercogas Stanislovas Leščinskis mirė, Lotaringija buvo prijungta prie Prancūzijos, o Kadetų mokykla Liunevilyje buvo uždaryta. Likę kadetai mokslus tęsė karo mokykloje Paryžiuje.
Maskvos tarptautinis verslo centras
Maskvos tarptautinis verslo centras arba Maskvos „Sitis“ – 1992 m. pradėtas vystyti dangoraižių rajonas Maskvoje, prie Maskvos upės.
Daugiaaukščių kvartale pastatyti 6 dangoraižiai, kurių aukštis viršija 300 m. Jame yra 6 iš 7 aukščiausi pastatai Europoje. 2016 m. iš 22 numatytų pastatų 12 jau buvo pastatyti, 7 statomi, 4 projektuojami. Apytikslė į Maskvos verslo centrą projektą investuotų lėšų apimtis siekia apie 12 mlrd. JAV dolerių (10,79 mlrd. eurų). Planuota, kad jis taps didžiausiu ir prestižiškiausiu Rusijos sostinės verslo centru.
Centrinis regionas (Malavis)
Centrinis regionas  – vienas iš trijų Malavio regionų; apima šalies vidurinę dalį. Iš rytų skalaujamas Malavio ežero, pietryčiuose ribojasi su Pietų regionu, iš pietų – su Mozambiku, iš vakarų – su Zambija, iš šiaurės – su Šiaurės regionu. Administracinis centras – Lilongvė.
Geografija
Paviršius kalnuotas, didžiąją jo dalį užima plokščiakalniai. Teka Dvangvos, Bua, Lilongvės upės. Yra Kasungu nacionalinis parkas.
Administracinis suskirstymas
Regionas padalintas į 9 rajonus (skliaustuose – administracinis centras):
Šoniai (Plungė)
Šoniai – kaimas Plungės rajono savivaldybėje, 2 km nuo Alsėdžių.
Islandijos moterų futbolo rinktinė
Islandijos moterų futbolo rinktinė – nacionalinė šalies moterų rinktinė, Islandijai atstovaujanti futbolo tarptautinėse varžybose.
Istorija
1981 m. rugsėjo 20 d. sužaidė pirmąsias tarptautines rungtynes prieš Škotijos rinktinę. Rungtynės baigėsi rezultatu 3:2.
Pontevedra
Pontevedra – miestas Ispanijoje, šiaurės vakarinėje Pirėnų pusiasalio dalyje, Pontevedros komarkos ir Pontevedros provincijos administracinis centras. Pontevedros savivaldybės plotas užima 118,3 km². Savivaldybė sudaryta iš Pontevedros miesto ir 15-os kaimo parapijų. 83 260 gyventojai (2020 m. duomenys).
Pontevedra įsikūrusi tarp Galisijos sostinės – Santjago de Kompostelos (58 km į šiaurę) ir didžiausios regiono savivaldybės – Vigo (30 km į pietus). Išvystytas susisiekimas su kitais regiono bei šalies miestais.
Pietų regionas (Malavis)
Pietų regionas  – vienas iš trijų Malavio regionų; apima šalies pietinę dalį. Iš rytų, pietų ir vakarų supamas Mozambiko, šiaurės vakaruose ribojasi su Centriniu regionu. Administracinis centras – Blantairas.
Geografija
Šiaurinė dalis kalnuota, yra izoliuotų kalnagūbrių. Pietuose paviršius leidžiasi link Zambezės slėnio. Šiaurėje įsiterpia pietinis Malavio ežero galas, taip pat telkšo Malombės, Čiutos, Čilvos ežerai. Teka Širės upė. Yra Lengvės, Malavio ežero, Livondės nacionaliniai parkai.
Administracinis suskirstymas
Regionas padalintas į 13 rajonų (skliaustuose – administracinis centras):
Vilaverdense FC
Länk FC Vilaverdense arba Vilaverdense FC – Portugalijos futbolo klubas iš Vila Verdės.
Istorija
2020 m. dėl rėmimo sutarčių pakito klubo pavadinimas: žinomi kaip Länk Vilaverdense.
2022–2023 m. sezone rungtyniavo Trečioje lygoje. A grupėje buvo antri ir pateko į atkrintamųjų rungtynių ciklą. Po sezono pateko į aukštesnį divizioną.
2023–2024 m. rungtyniavo Antroje lygoje.
Sudėtis
Atnaujinta: 2023 m. rugpjūčio 2 d.
Slucko rajonas
Slucko rajonas – rajonas pietų Baltarusijoje, Minsko srities pietinėje dalyje. Administracinis centras – Sluckas.
Gyvenvietės
thumb|left|Apylinkių žemėlapis
Yra vienintelis miestas – Sluckas.
Pajiesio tiltas
Pajiesio tiltas – automobilių transporto tiltas per Jiesios upę kelyje, Kauno rajone, Garliavos apylinkių seniūnijoje, Pajiesio kaime. Tiltas stovi už 1 km į vakarus nuo Linksmakalnio, 1,7 km į šiaurę nuo Išlaužo, paribyje su Prienų rajonu. Prieigose (nuo Prienų pusės) tyvuliuoja Pajiesio tvenkinys. Gelžbetoninis tiltas per Jiesią buvo pastatytas 1962 m.
Rekonstrukcija
Praėjus 20-čiai eksploatavimo metų, 1981-siais tiltui atliktas nedidelis remontas. Per keletą dešimtmečių nuo pastatymo tilto laikančiosios konstrukcijos kelininkų nebuvo tvarkomos, laikui bėgant susidėvėjo: surūdijo armatūra, aptrupėjo plokštės, išsikraipė kraštinių atramų konstrukcijos. Vidurinių atramų deformacijos kėlė pavojų tilto stabilumui. 2014-2015 m. Pajiesio tiltą rekonstravo tiltų statybos bendrovė „Latvijas tilti“. Atlikti reikšmingi darbai: sutvirtinti pamatai, pastatytos naujos platesnės atramos, sumontuota nauja perdanga, sutvarkyta upės vaga. Rekonstrukcijos metu buvo pastatytas laikinasis tiltas, eismas pagrindiniu tiltu buvo ribojamas 8 mėnesius.
Konstrukcija
1962 m. statybos tiltas buvo sijinis, karpytas, 38 m ilgio. Perdanga buvo sudaryta iš 7 tėjinio skerspjūvio sijų, krantuose paremta ant užpiltinių polių, viduryje – sieninio tipo taurų. Tiltas – 3 tarpatramių po 11,35 m, jo važiuojamoji dalis – 8,4 m pločio.
Kaliningrado stadionas
Kaliningrado stadionas (Arena Baltika; ) – stadionas Oktiabrsko saloje, Kaliningrade, Rusijoje.
Pradėtas statyti 2015 m. Stadionas pastatytas 22 hektarų plote ant pelkėtos vietovės. Statybų aikštelėje išpilta apie 1,6 mln. kubinių metrų smėlio. 35 tūkst. vietų. Jo statybos atsiėjo 250 mln. eurų.
iš pradžių stadionas buvo suprojektuotas pagal garsųjį Miuncheno „Allianz“ arenos pavyzdį, bet bankrutavus statybų bendrovei „Mostovik“ buvo pasirinktas kuklesnis dizainas.
Rusijos pirmajame divizione žaidžiančio futbolo klubo FK Baltika Kaliningrad namų arena.
2018 m. vyko XXI pasaulio futbolo čempionato grupės varžybos.
Špitolė (Kelmė)
Špitolė – kaimas Kelmės rajono savivaldybėje, 4 km nuo Vaiguvos.
Smaliavičų rajonas
Smaliavičų rajonas – rajonas vidurio Baltarusijoje, Minsko srities rytinė dalyje. Administracinis centras – Smaliavičai.
Gyvenvietės
Vienintelis miestas – Smaliavičai, miesto tipo gyvenvietė – Zialiony Boras.
2016 m. Prancūzijos motociklų Grand Prix
2016 m. Prancūzijos motociklų Grand Prix – 5-tasis 2016 m. MotoGP sezono etapas. Jis vyko 2016 m. gegužės 8 d. Bugatti trasoje, Le Mane.
Mohas
Mohas  – upė Gvatemaloje ir Belize. Prasideda aukštumose Peteno departamento pietryčiuose. Teka džiunglėmis į rytus per Belizą (Toledo rajoną). Įteka į Karibų jūrą (Amatikės įlanką) į pietvakarius nuo Punta Gordos.
Pagrindiniai intakai: Agaukatė ir Bliū Krykas. Upės debitas svyruoja nuo 1 m³/s sausrų metu iki 600 m³/s poplūdžių metu. Laivuojama nedidelėmis valtimis.
Daniel Chester French
Danielis Česteris Frenčas (, 1850 m. balandžio 20 d. – 1931 m. spalio 7 d.) – amerikiečių skulptorius. Jo žymiausia darbas – sėdinčio Abraomo Linkolno skulptūra, esanti Linkolno memoriale, JAV sostinėje Vašingtone.
Špokiškis
Špokiškiu vadinami kaimai:
The E.N.D. World Tour
„The E.N.D World Tour“ (dar žinomas, kaip „The Energy Never Dies World Tour“) – amerikiečių hiphopo grupės „The Black Eyed Peas“ koncertinis turas, skirtas studijinio albumo „The E.N.D.“ reklamai.
Istorija
Turas prasidėjo 2009 m. rugsėjo 15 d. Japonijoje, taip pat buvo paskelbtos Australijos ir Naujosios Zelandijos turo datos. Buvo manyta, kad 2010 m. turas neaplenks ir Europos, Šiaurės Amerikos, Pietų Amerikos ir vėl sugrįš į Aziją. Grupės narė Fergie išsakė nuomonę, jog šis turas turėtų būti didžiausias grupės istorijoje ir kad turėtų būti parodytos naujausios koncertų technologijos.
Staryja Darohų rajonas
Staryja Darohų rajonas – rajonas pietų Baltarusijoje, Minsko srities pietinėje dalyje. Administracinis centras – Staryja Darohos.
Gyvenvietės
Yra vienintelis miestas – Staryja Darohos.
Špokinė
Špokinė – viensėdis Vilniaus rajono savivaldybėje, prie kelio, 7 km nuo Kalvelių.
2022 m. NBA naujokų birža
Šaukimai
dešinėje|miniatiūra|271x271px|[[Paolo Banchero pirmuoju numeriu pasirinko Orlando „Magic“.]] dešinėje|miniatiūra|266x266px|[[Chet Holmgren antruoju numeriu pasirinko Oklahoma Sičio „Thunder“.]] dešinėje|miniatiūra|259x259px|[[Jabari Smith Jr. trečiuoju numeriu pasirinko Hiustono „Rockets“.]]
Rainbow (albumas)
Rainbow – trečiasis studijinis amerikiečių atlikėjos Kesha albumas, išleistas 2017 m. rugpjūčio 11 d. Tai – pirmasis atlikėjos įrašas per penkerius metus, nuo 2012 m. išleisto albumo „Warrior“. Albumas sulaukė labai gerų kritikų įvertinimų ir, per pirmąją savaitę JAV pardavus 117 tūkstančių kopijų, debiutavo pirmojoje „Billboard 200“ reitingo vietoje, tapdamas antruoju atlikėjos įrašu, pasiekusiu šią viršūnę. 2017 m. gruodžio mėnesio duomenimis, JAV parduota virš 500 tukstančių albumo kopijų ir jis tapęs auksiniu.
2018 m. vykusiuose „Grammy“ apdovanojimuose albumas nominuotas geriausio vokalinio pop albumo kategorijoje, o daina „Praying“ – geriausio solinio pop atlikimo.
Žastinis raumuo
100px|miniatiūra|dešinėje|Pažymėtas mėlynai. 100px|miniatiūra|dešinėje|Raumenų pozicija skeleto atžvilgiu.
Žastinis raumuo – žasto priekinės dalies lenkiamasis raumuo. Raumuo prasideda ant žastikaulio priekinio paviršiaus šalia deltinio raumens sausgyslės. Raumens skaidulos tęsiasi žemyn iki alkūnkaulio, kur prisitvirtina prie šio kaulo vainikinės ataugos ir alkūnkaulio šiurkštumos –. Raumuo uždengia alkūnės sąnario priekį ir formuoja alkūninės duobės dugną.
Raumuo yra po dvigalviu žastiniu raumeniu ir kartu su juo atlieka rankos lenkiamąjį judesį per alkūnę. Jo antagonistai yra tiesiamieji žasto raumenys: trigalvis žasto raumuo ir alkūninis raumuo.
Žastinis raumuo inervaciją gauna iš raumeninio odos nervo, krauju aprūpina grįžtančioji stipininė arterija.
Vengrijos moterų futbolo rinktinė
Vengrijos moterų futbolo rinktinė – nacionalinė šalies moterų rinktinė, Vengrijos atstovaujanti futbolo tarptautinėse varžybose.
Istorija
1985 m. balandžio 29 d. sužaidė pirmąsias tarptautines rungtynes prieš Vakarų Vokietijos rinktinę.
1999 m. rugsėjo 4 d. pasiekė triuškinančią pergalė prieš Bosniją ir Hercegoviną, rekordiniu rezultatu 13-0. 2005 m. spalio 27 d. patyrė triuškinantį pralaimėjimą, kai rezultatu 0-13 nusileido Anglijai.
Sirikit Kitijakara
Sirikit Kitijakara (g. 1932 m. rugpjūčio 12 d.) – Tailando karalienė, valdžiusi 1950–2016 m.
Biografija
Sirikit Kitijakara gimė 1932 m. rugpjūčio 12 d. princo Nakchatros ir Bua Kitijakaros šeimoje. 1932–1933 m. Sirikit augino seneliai, nes jos tėvai tuo metu dirbo Tailando ambasadoje JAV. 1936 m. ji pradėjo lankyti privačią mergaičių mokyklą Bankoke. Prasidėjus Antrajam pasauliniam karui, Sirikit tęsė mokslus šv. Pranciškaus Ksavero mokykloje. 1946 m. ji kartu su šeima išvyko į Angliją. Vėliau Sirikit gyveno Danijoje ir Prancūzijoje, kuriose jos diplomatas tėvas dirbo Tailando ambasadoriumi. Gyvendama Paryžiuje ji įstojo į muzikos mokyklą. 1949 m. ji susipažino su karaliumi Bhūmibolu Aduljadedžu, kuris tuo metu studijavo Lozanos universitete. Jie susižadėjo 1949 m. liepos 19 d. Lozanoje, o susituokė 1950 m. balandžio 28 d. Bankoke.
1950 m. gegužės 5 d. Sirikit su vyru buvo karūnuoti Tailando karaliumi ir karaliene.
Po karūnacijos jie nuvyko į Šveicariją, kad karalius pabaigtų studijas universitete. 1951 m. balandžio 28 d. jiems gimė pirmoji dukra Ubol Ratana. Grižę į Tailandą Sirikit ir Bhūmibolas 1952 m. susilaukė vienintelio sūnaus Mahos Vačiralongkorno. 1955 m. gimė antroji jų duktė princesė Sirindhorn.
1956 m. Bhūmibolas 15 dienų gyveno budistų vienuolyne, tad regente buvo paskirta karalienė Sirikit. 1957 m. gimė jauniausia karališkosios poros duktė princesė Čulabhorn.
Vesa Vasara
Vesa Vasara (g. 1976 m. rugpjūčio 16 d.) – karjerą baigęs Suomijos futbolininkas, rungtyniavęs saugo pozicijoje.
Karjera
Didžiąją karjeros dalį praleido Suomijos klubuose, daugiausia HJK Helsinki ir FC Honka.
2002–2003 m. du sezonus žaidė Švedijos Kalmar FF.
Baigęs futbolininko karjerą ėmėsi trenerio veiklos.
Rinktinė
Vesa Vasara 1999–2002 m. buvo kviečiamas į Suomijos nacionalinę rinktinę. Sužaidė 12 rungtynių ir pelnė 2 įvarčius.
Mirtinoji dozė
Net ir vienos rūšies skirtingų individų gebėjimas atsispirti kenksmingoms medžiagoms ar spinduliuotei yra skirtingas, be to, priklauso nuo fiziologinės būsenos, todėl ir mirtinosios dozės yra labai individualios. Pateikiant apibendrintas mirtinosios dozės išraiškas jos konkretizuojamos nurodant tikimybę, kad atsitiktinai paimtas individas mirs, arba dalį populiacijos, kurį žūtų, jei kiekvienas jos narys gautų tokią dozę.
Dažniausiai naudojamas mirtinumo (letalumo) rodiklis yra medianinė mirtinoji dozė (LD50, kitaip LD50) – dozė, nuo kurios miršta 50% populiacijos narių. LD50 charakteristika dažnai apibūdinamas nuodingųjų gyvūnų, pvz., gyvačių, nuodų mirtinumas.
Tiriant vaistus ar kitus preparatus, kurie gali būti toksiški, eksperimentuose su gyvūnais nustatinėjamos mirtinosios dozės.
Mirtinosios dozės priklauso ne tik nuo gyvūnų rūšies, bet ir nuo veikliosios medžiagos patekimo į organizmą būdo. Pvz., agentui patekus į kraują mirtinosios dozės būna mažiausios, o praryjant – didesnės.
Ø
thumb|200px|Raidė „Ø“ sans-serif ir times šriftu Ø ir ø – dvidešimt trečioji raidė danų, norvegų ir farerų abėcėlėse. „Ø“ yra modifikuota raidė O.
Mirtinoji dozė
Mirtinosios dozės žmonėms nustatomos ekstrapoliuojant dozes, nustatytas bandymuose su gyvūnais (pelėmis ar šunimis) arba žmonių ląstelių kultūromis. Pagal gyvūnus nustatytos mirtinosios dozės žmonėms koreliuoja su letalumu žmogui, tačiau klaidos kartais labai didelės, nes bandomųjų gyvūnų fizologija kartais labai skiriasi nuo žmogaus fiziologijos.
Ø
Panašiais ženklais žymimas skersmuo bei tuščia aibė.
Sarstūnas
Sarstūnas  – upė Gvatemaloje ir Belize. Prasideda Gvatemalos Aukštutinio Verapaso departamente, 7 km į pietvakarius nuo Čahalio, Santa Kruso kalnagūbryje. Teka rytų kryptimi. Aukštupyje dar vadinama Čahaliu (Río Chahal). Po santakos su Čiju upe vadinama Grasjas a Diosu (Río Gracias a Dios). Gvatemaloje sudaro Aukšt. Verapaso ir Isabalio, bei Isabalio ir Peteno departamentų ribas. Sarstūno vardą įgija žemupyje, po santakos su Franku. Nuo ten upė sudaro Gvatemalos-Belizo sieną. Įteka į Amatikės įlanką ties El Rinkonu, į šiaurės vakarus nuo Livingstono.
Tėkmė lėta, vaga meandruoja. Belizui priklausanti Sarstūno baseino dalis įtraukta į Sarstūno-Temašo nacionalinį parką.
Degučių sentikių maldos namai
Degučių sentikių maldos namai (koplyčia) – naujai pastatyta medinė sentikių koplyčia Zarasų rajone, Degučių kaime, Saulėtekio g. 38. Koplyčia stūkso šiaurės rytiniame Degučių pakraštyje, į pietus nuo veikiančių senųjų sentikių kapinių. Pastatyta už suaukotas lėšas, dovanotame privačiame sklype. Šioje vietoje stovi sentikių atminimo kryžius. miniatiūra|200px|left|Sentikių atminimo kryžius buvusios šventovės vietoje miniatiūra|200px|left|Statoma koplyčia, 2017 m. rugsėjis
Dubletas (drabužis)
250px|miniatiūra|dešinėje|Siuvėjas, vilkintis dubletą (~1570 m.) Dubletas – vyriškas aptemptas užsagstomas švarko tipo drabužis. Paplitęs Vakarų Europoje nuo viduramžių iki XVII a. vidurio. Dubletai buvo iki šlaunų ar juosmens ilgio. Vilkėdavo ant marškinių ar apatinės palaidinės. Iki XV a. pabaigos dubletus vilkėdavo po kitu viršutiniu drabužiu – po mantija, apsiaustu ar panašiu drabužiu.
Degučių sentikių maldos namai
Istorija
1756–1851 m. Degučių vienuolynas buvo Baltijos šalių sentikių dvasiniu centru. Čia suvažiuodavo tūkstančiai maldininkų, stovėjo nakvynės namai, senelių prieglauda. 1799 m. Tito Tanajevo rūpesčiu pastatyta Švč. Dievo Motinos Užtarytojos soborinė didžioji maldykla (cоборная большая моленна во имя Покрова Пресвятой Богородицы). 1851 m. carinė valdžia likvidavo vietos sentikių bendruomenę.
Dubletas (drabužis)
Škotijoje vadinamas ir oficialus švarkas, dėvimas su škotų nacionaliniu kostiumu, dar vadinamas,  ar.
Degučių sentikių maldos namai
Istorija
2007 m. degutiškių sentikių iniciatyva sutvarkytos kapinės, restauruota ir įrengta kapinių koplyčia.
Dubletas (drabužis)
Pradžioje dubletai buvo dygsniuoti storoki drabužiai, pasivelkami po grandinėmis palaidinėmis ar kirasomis, kad apsaugotų nuo trynimo ir amortizuotų smūgius. Dubletai dažnai būdavo dėvimi prasagstyti iki juosmens. Prasagstyta dalis galėjo likti laisva ar būti suvarstyta virš marškinių. Prasagstyta dalis galėjo būti pridengta specialiu dekoratyviniu antpilviu. Apie 1520 m. dėvimų dubletų bortai vėl ėmė susieti ties krūtinės viduriu.
Degučių sentikių maldos namai
Istorija
2014 m. buvusios sentikių šventovės vietoje (Saulėtekio g. gale) pašventintas paminklinis atminimo kryžius (поклонный крест), įrengtas informacinis stendas.
Dubletas (drabužis)
Kaip kad dažnai yra buvę su apranga, nuo XV a. antros pusės dubletai prarado pagrindinę funkciją (būti šarvų pamušalu) ir tapo savarankiškais drabužiais.
Degučių sentikių maldos namai
Architektūra
Medinė koplyčia stačiakampio plano, įrengtas centrinis bokštelis su kupolu (atvežtas iš Baltarusijos) ir kryžiumi, su keturiais kokošnikais. Rąstinį pastatą dengia daugiašlaitis skardos lakštų stogas. Statinys tradicinės rusų architektūros (arch. Ričardas Narbutas).
Dubletas (drabužis)
Istorija
Dubletas išsivystė iš dygsniuotos storos striukės (gambezonas), kokias vilkėdavo po šarvais.
XIV-XV a.
XIV-XV a. dubletai siekė šlaunis, kartais būdavo trumpesni. Vilkėdavo virš marškinių ir hosų, ant jų vilkdavosi houpelandą (houppelande) ar kitą viršutinį drabužį.
Nuo XIV a. antro pusės dubletai būdavo taip sukirpti ir kimšti, kad vilkintis jį figūra primindavo kiaušinį ar krūtinė būdavo panaši į karvelio gūžį. Vėliau ši mada praėjo, ją pakeitė natūralios išvaizdos plokšti dubletai.
XVI a. antra pusė
Tiudorų laikais madingi dubletai tebebuvo prigludę, aptemptomis rankovėmis, bet turėjo ilgus skvernus ir įmantrią paviršiaus puošybą (siuvinėjimai, virvelių aplikacijos, prapjovos ir pan.).
Elžbietos I laikais dubletai pilvo srityje būdavo smarkiai kimšti ir suteikdavo karvelio gūžio ar žirnių ankšties išvaizdą. Rankovių tvirtinimo prie pečių vietas slėpdavo dekoratyviniai „sparnai“ ar pikadilio tipo apykaklės. Po to dubletų kimšalai ėmė išeiti iš mados, dubletai vėl pasidarė prigludę.
XVII a.
XVII a. dubletai buvo trumpi. Tipiškos to meto rankovės buvo su prorėžomis, pro kurias matydavosi marškiniai. Vėliau rankovių žasto srityje būdavo prorėžos, o žemiau alkūnės būdavo prigludusi.
Dekoratyvios juostelės būdavo praveriamos pro skylutes bridžuose ir dubleto juosmens srityje ir surištos įmantriais mazgais laikydavo bridžus pririštus prie dubleto.
Dubletus nustojo nešioti XVII a, viduryje, kai Liudvikas XIV ir Karolis II įvedė vyrams rūmų kostiumus, sudarytus iš ilgo apsiausto, liemenės, kravato, peruko ir bridžų.
Špokiškis (Rokiškis)
Špokiškis – kaimas Rokiškio rajono savivaldybėje, 8 km nuo Kamajų.
Uzdos rajonas
Gyvenvietės
thumb|left|Apylinkių žemėlapis
Yra vienintelis miestas – Uzda.
Rudasis cukrus
miniatiūra|Rudojo cukraus kristalai Rudasis cukrus – sacharozės produktas, nerafinuotas arba dalinai rafinuotas minkštas cukrus, kuriam rudą spalvą suteikia melasa. Natūralų rudąjį cukrų sudaro cukraus kristalai ir gamtinės melasos liekanos, pramoninį – rafinuotas baltasis cukrus ir pridėtinė melasa.
Pagal bendrą tūrį, pramoniniame rudajame cukruje yra nuo 3,5% melasos (šviesiai rudas cukrus) iki 6,5% melasos (tamsiai rudas cukrus).
Produktas dėl sudėtyje esančios melasos yra natūraliai drėgnas ir paprastai smulkesnis už baltąjį cukrų.
Gamyba
Rudasis cukrus dažnai gaminamas pridedant cukranendrių melasos į visiškai rafinuotus baltojo cukraus kristalus, siekiant atidžiau kontroliuoti melasos ir cukraus kristalų santykį ir sumažinti gamybos išlaidas. Tokiu būdu paruoštas rudasis cukrus dažnai yra šiurkštesnis nei nerafinuotas jo ekvivalentas, o pridėtinė melasa gali būti lengvai nuplaunama. Tuo tarpu plaunant nerafinuotą rudąjį cukrų, jo gelsvai balta spalva išlieka dėl natūraliai sudėtyje esančios melasos.
Pramoninio rudojo cukraus gamybai melasa dažniausiai išgaunama iš cukranendrių, nes jos skonis geresnis nei cukrinių runkelių melasos. Tuo tarpu gamybai naudojamas baltasis cukrus gali būti tiek iš cukranendrių, tiek cukrinių runkelių, nes jų cheminė sudėtis, maistinė vertė, spalva ir skonis nesiskiria. Melasa užmaskuoja net ir netobulai rafinuoto baltojo cukraus spalvos, kvapo ir skonio trūkumus.
Natūralus rudasis cukrus
Natūralus rudasis cukrus išgaunamas sulaikant nedidelį arba didelį melasos kiekį dalinai išgarintose cukranendrių sultyse. Kadangi natūraliame rudajame cukruje yra daugiau melasos, jis turi šiek tiek didesnę maistinę vertę ir mineralų kiekį nei baltasis cukrus.
Turdus Solitarius
thumb|Turdus Solitarius Johann Bode „Uranografijos“ atlase
Turdus Solitarius ('Vienišasis strazdas') – buvęs žvaigždynas, kurį 1776 m. įvedė astronomas Pierre-Charles Le Monnier savo darbe „Constellation du Solitaire“. Žvaigždynas buvo ties Hidros uodega, kiek žemiau Svarstyklių. Le Monnier žvaigždynui priskyrė 22 žvaigždes. Platesnio pripažinimo šis žvaigždynas nesusilaukė, dabar jo žvaigždės priskiriamos Hidros ir Svarstyklių žvaigždynams.
Pierre-Charles Le Monnier tvirtino šį žvaigždyną išskyręs tautiečio Alexandre-Guy Pingré kelionei į Rodrigeso salą atminti. Gali būti, kad astronomas Le Monnier kaip šio žvaigždyno simbolį pasirinko neskraidantį paukštį Rodrigeso drontą (Pezophaps solitaria). Visgi, kaip teigiama, iš tikro paukštis, pavaizduotas Le Monnier žvaigždyno diagramoje, panašus į mėlynojo akmeninio strazdo patelę.
Ryškiausią šio žvaigždyno žvaigždę Le Monnier pažymėjo gama raide, dabar ji priskiriama Svarstyklių žvaigždynui ir vadinama Svarstyklių Sigma.
ASK Fosforiit Tallinn
Istorija
Armijos sporto klubas, kuris 1990 m. žaidė Baltijos lygos pirmenybėse, tačiau po 14 turų iš turnyro pasitraukė.
Neįprasti šachmatų debiutai
Neįprasti šachmatų debiutai - šachmatų debiutų grupė, kurių pirmieji baltųjų ėjimai yra neįprasti. Šie debiutai žymimi A00 Šachmatų debiutų enciklopedijoje:
Nors Benko debiutas, Dunsto debiutas ir Sokolskio debiutas žymimi A00 kodu, tačiau yra dažniau priskiriami prie flanginių debiutų, o ne prie neįprastų. Neįprastų pirmųjų baltųjų ėjimų (t. y. žymimų A00) yra 14, o įprastų - tik 6:
Jei baltieji padaro kokį nors standartinį ėjimą, o juodieji neatsako tuo pačiu, tai irgi gali būti nestandartiniai debiutai, pavyzdžiui, jei į '''1. e4 juodieji atsako kokiu nors ėjimu, kuris laikomas nestandartiniu atsakymu (pvz., Šv. Jurgio gynyba 1...a6'''), jis klasifikuojamas kaip karaliaus pėstininko debiutas (šiuo atveju - B00).
MRT
MRT, Mrt arba mrt be taškų arba su taškais gali reikšti:
Samukai
Samukai arba samukoanai  – indėnų tautų grupė, gyvenanti Gran Čako savanose (pietryčių Bolivija, vakarų Paragvajus, pietvakarių Brazilija). Kalba samukoanų šeimos kalbomis, nors dabar plinta gvaranių ir ispanų kalbos. Dauguma – Romos katalikai, kiti puoselėja tradicinę tikybą.
Samukai ispanų buvo užkariauti 1711 m. Gyveno skurdžiose Gran Čako dykrose, vertėsi daugiausia medžiokle ir rankiojimu, taip pat žemdirbyste, žvejyba. Kariavo tarpusavyje ir su gvaraniais. Vėliau labai nunyko dėl asimiliacijos, epidemijų, ginkluotų susirėmimų. Dabar dauguma samukų bendruomenių įkurdintos prie katalikiškų misijų, nors nedidelė dalis (pvz., kai kurie iširai) tebepuoselėja tradicinį gyvenimo būdą ir laikosi atokiai nuo kitų žmonių.
Gyvendavo iš šakų ir vytelių suręstose pašiūrėse. Bendruomenės būdavo negausios (30–150 žmonių). Praktikuodavo vaikų įšventinimą, turėjo slaptus vyrų ritualus, šamanus.
Samukų tautos:
Taip pat šaltiniuose minimi gvaranjokai, morotokai, porturerai, ugaranjai, tapijai, kaipotoradžiai, imonai, tunačiai.
Kaliningrado gintaro kombinatas
thumb|250px|Būstinė. thumb|250px|Kasyklos. Kaliningrado gintaro kombinatas  – valstybinė įmonė Kaliningrado srityje, vienintelė pasaulio įmonė pramoniniu būdu kasanti gintarą. thumb|right|Buvęs gintaringos žemės karjeras.
Gintaras kasamas Baltijos jūros pakrantėje, netoli Jantarno miesto, kur, geologų duomenimis, yra 90 % pasaulinių gintaro sukcinito atsargų. Gintaro kombinato išgaunamas gintaras sudaro 90 % pasaulio gintaro gamybos. 80 % iškasamo ginaro yra smulkios frakcijos, 19 % – vidutinės frakcijos, 1 % – stambios frakcijos.
Kombinate kuriamos smulkių gintaro frakcijų perdirbimo technologijos.
Istorija
Įmonė įsteigta 1947 m. vasario mėnesį TSRS vyriausybės nutarimu. Įmonė buvo įkurta Kenigsbergo gintaro fabriko, kuris Vokietijoje buvo Valstybinės gintaro manufaktūros dalis, bazėje. Ji turėjo eksploatuoti Palmininkų gintaro telkinį. Buvo rekonstruotas dar XX a. pradžioje vokiečių imtas eksploatuoti karjeras, kuris baigiantis karui buvo užtvindytas. Karjero nusausinimu, gamybinės įrangos remontu ir tolesne eksploatacija buvo pavesta užsiimti TSRS Vidaus reikalų liaudies komisariatui.
1948 m. viduryje jau buvo iškastos 127 tonos žaliavinio gintaro. Ėmė veikti gintaro dervos fabrikas, pradėta prekių (karolių, apyrankių, kandiklių) gamyba. 1949 m. buvo iškastos jau 309 tonos gintaro.
1948 m. buvo atlikta Jantarno apylinkių gintaro telkinių geologinė žvalgyba. Tuo metu gintaringas gruntas buvo kasamas daugiakaušiais ekskavatoriais ir vagonais vežamas į sodrinimo fabriką, iš kur sodrintas gintaras buvo perduodamas į gintaro mechaninio apdirbimo fabriką ar į lydyto gintaro fabriką.
1957 m. po didžiulės nuošliaužos buvo pakeista karjero eksploatavimo technologija. Viršutiniai negintaringi sluoksniai imti ne nukasinėti ekskavatoriais, o nuplauti galingais hidromonitoriais, kurie gruntą vertė į pulpą, kurią žemsiurbėmis perpumpuodavo į jūrą. Pasiekus gintaringos žemės klodą, pulpa vamzdynu buvo pumpuojama į sodrinimo fabriką.
Vokiečių pradėtas karjeras viso buvo eksploatuojamas daugiau kaip 60 metų ir išsemtas tik 8-tojo dešimtmečio pradžioje.
1976 m. buvo pradėtas naujas Primorsko karjeras, pagal projektą turėjęs tiekti 1100 t gintaro per metus. Tačiau dėl didelio akmenų kiekio gruntuose netiko žemsiurbės, o stambius gintaro gabalus sutrupindavo ekskavatoriai. Iš tiesų vėlesniais metais šiame karjere buvo išgaunama tik 100–150 t gintaro per metus.
1972 m. pradėti darbai Paplūdimio sklype, esančiame jūros pakrantėje tarp Siniavino gyvenvietės ir Jantarno. Gavyba šiame sklype išgelbėjo kombinatą nuo bankroto, kadangi čia išgaunamo gintaro savikaina buvo maža, nes gintaringieji klodai čia buvo negiliai, o gintaro koncentracija didelė. Šiame sklype per metus buvo iškasama 500–600 tonų gintaro. Gintaro gavyba šiame sklype baigta 2003 m. gruodžio 14 d.
Berolinos šachmatai
Berolinos šachmatai  – tai šachmatų rūšis, kurios  pėstininkai vaikšto ir kerta kitaip nei tradiciniuose šachmatuose. Jie dar vadinami Berolinos pėstininkais.
Bandyta rengti Berolinos šachmatų turnyrus, išbandyta kombinacijų. Berolinos pėstininkais susidomėjo šachmatų kompozitoriai.
Istorija
Berolinos šachmatus 1926 m. pasiūlė Edmundas Hebermanas (Edmund Hebermann) ir pavadino miesto, kuriame gyveno (Berlyno) vardu.
Berolinos pėstininkas
Berolinos pėstininkai juda įstrižaine vienu laukeliu pirmyn (pirmu ėjimu iš 2-os (7-os) gulstinės gali ir dviem laukeliais), o figūras kerta priekyje esančiame laukelyje.
Pėstininkui judant per du laukelius iš pradinės šachmatų partijos pozicijos galioja kirtimo prasilenkiant taisyklė.
PNG
PNG gali reikšti:
Berolinos šachmatai
Berolinos pėstininkas
Kaip ir tradiciniuose šachmatuose pasiekę paskutinę horizontalę paaukštinami į pageidaujamą figūrą.
Žaidžiant partijas jie yra mobilesni už tradicinių šachmatų pėstininkus. Dažnai koncentruojasi centre, tačiau jų kertamoji galia - mažesnė. Kadangi juos ginti gali tik pėstininkas iš apačios, partijos metu susidariusioms pozicijoms būdinga laisvų linijų gausa. Partijos pabaigoje Berolinos pėstininkai tampa pavojingesni už tradicinius, kadangi pasiekti paaukštinimą jiems lengviau.
Šachmatų diagramose Berolinos pėstininkas vaizduojamas, kaip apverstas žemyn galvą tradicinių šachmatų pėstininkas.
Šachmatų kompozitoriai Berolinos pėstininką naudoja, kurdami tiesioginius, sutarto mato, atvirkščio mato, refleksinio mato serijinius ir ilgiausių ėjimų ir k.t. uždavinius. Šie uždaviniai dalyvauja konkursuose. Geriausi įtraukiami į FIDE albumus.
Užrašai
Sutrumpintas šachmatų uždavinių tarptautinis žymėjimas prasideda trumpiniu, nurodant užduoties tipą ir ėjimų skaičių. Toliau seka sprendinių, ar dvynių skaičius.
Kai uždaviniuose panaudotas Berolinos pėstininkas, pažymima naujos eilutės viduryjeː pav., Berolinos pėstininkas ir t. t.
Užrašant ėjimus Berolinos pėstininku prieš ėjimą rašomas priešdėlis BE, pav. BEc2-a4.
Atmainos
Berolinos pėstininkas turi kelias atmainasː Berolinos plus ir Seržanto.
Berolina plus juda kaip ir Berolinos pėstininkas, bet gali kirsti vertikalia, ar horizontalia kryptimis. Be to, pirmuoju ėjimu gali eiti nekirsdamas įstrižaine per du laukelius.
Seržantas gali kirsti ir vaikščioti vienu laukeliu į priekį vertikale ar įstrižaine: pav. baltųjų seržantas laukelyje d4 atakuoja ir gali vaikščioti (bei kirsti) į laukelius c5, d5 ir e5. Kaip ir paprastas pėstininkas, jis pirmuoju ėjimu gali eiti per du laukelius, tačiau tik vertikaliai ( pav. b2-b4). Darydamas dvigubą ėjimą jis negali kirsti. Seržantas niekados nekerta praeinant. Pasiekęs paskutinę horizontalę seržantas aukštinamas: į valdovę, bokštą, rikį, žirgą vilką, lapę, nakvišą. Naudojamas Vilko šachmatuose. {|
Uždaviniai
Dar keletas uždavinių su Berolinos pėstininkais, kuriuose atskleidžiamos Berolinos pėstininko savybės.
Vilfrido Zėhoferio refleksinio mato uždavinys sprendžiamas, naudojant ilgiausių ėjimų uždavinio taisykles, bei juodųjų Berolinos pėstininko savybes.
Baltųjų žirgas f5 laukelyje turi užduotįː neleidžia kažkuriuo metu juodųjų karaliui pasirinkti ilgesnį Kg7 ėjimą.
1. Rd1! (baltieji atveda rikį į laukelį d1 iš kurio jie galės reguliuoti Berolinos pėstininko ėjimo kryptį. Juodieji privalo atsakyti į pirmą baltųjų ėjimą žengdami Berolinos pėstininku įstrižaine per du laukelius BEd7-b5 (ilgiausias ėjimas).
2. Ra4! (baltieji pasinaudoja tuo, kad Berolinos pėstininkas negali kirsti įstrižaine ir taip neleidžia jam patekti į a4 laukelį.
2.... BEc4 (tik pėstininku įstrižaine, o ne karaliumi, nes ėjimas įstrižaine - ilgesnis!)
3. Rb3! (baltieji, laikydamiesi pasirinkto plano, ir toliau riboja Berolinos pėstininko galimybę rinktis kelią).
3... BEd3 4.Rc2 BEe2 5.Kh1 BEf1V# (pagal refleksinio mato uždavinio taisykles varžovai, kai susidaro galimybė, privalo skelbti matą vienu  ėjimu. Juodieji tai ir padarė, paaukštinę Berolinos pėstininką į valdoves).
Žono Udiu tiesioginio mato uždavinyje atskleistos Berolinos pėstininko galimybės užstoti šachmatų lentos statmenas.
Manfredo Nierobos sutarto mato uždavinys, kur pradeda juodieji, ir kuris turi dvynį, sprendžiamas, panaudojus Kirkės uždavinio taisykles bei Berolinos pėstininko savybes.
Pirmasis dvynys (a). 1. Kxh4[+bBEh2] (nukirtus Berolinos pėstininką h statmenoje, jis, kaip ir tradicinių šachmatų pėstininkas, atgimsta tos pačios vertikalės startinėje šachmatų partijos pozicijoje).
Po '''1….Bh5+ 2. Kxh5[+bBh1] (nukirstas bokštas baltame laukelyje turi atgimti pradinės padėties baltame h1 laukelyje) g3#''' (Berolinos pėstininkas vaikšto įstrižainėmis - tad  atveria juodųjų karaliui šachą nuo baltųjų bokšto.
Karaliui nėra kur trauktis, nes laukelis g4, esantis virš Berolinos pėstininko, yra pastarojo šachuojamas – tad juodųjų karaliui matas!
Jutiklinis ekranas
thumb|right|250px|[[Apple iPad planšetinis kompiuteris su lietimui jautriu ekranu]] Jutiklinis ekranas, liečiamasis ekranas arba sensorinis ekranas – ekranas, galintis atpažinti prisilietimo prie jo paviršiaus vietą. Prietaisas atpažįsta piršto ar rankos, taip pat specialaus rašiklio (stiliaus) prisilietimą. Liečiant ekraną galima valdyti žymeklį, pasirinkti elementą ir pan., t. y. atlikti veiksmus, kurie dirbant su paprastu ekranu atliekami pele arba klaviatūra.
Jutikliniai ekranai naudojami asmeniniuose, planšetiniuose bei delniniuose kompiuteriuose, mobiliuosiuose telefonuose, žaidimų konsolėse, GPS imtuvuose, bankomatuose, informacijos terminaluose, prietaisų skydeliuose medicinoje ir pramonėje bei kituose pan. įrenginiuose. Jutikliniai ekranai taip pat naudojami švietimo įstaigose, pvz., klasėse.
Istorija
Pirmasis jutiklinis ekranas buvo talpinis jutiklinis ekranas, kurį Karališkojo radaro įstaigoje (Royal Radar Establishment), Malverne, JK sukūrė E.A. Džonsonas (E.A. Johnson). Išradėjas trumpai apibūdino savo darbą 1965 m. išleistame straipsnyje. , vėliau, 1967 m., informaciją papildė nuotraukomis ir diagramomis. 1968 m. buvo išleistas straipsnis, kuriame rašoma, kaip lietimo technologija buvo pritaikyta oro eismo valdyme.
CERN inžinierius Benas Stampas (Bent Stumpe), padedamas Frenko Beko (Frank Beck), sukūrė permatomą jutiklinį ekraną 8-ojo dešimtmečio pr. CERN užsiėmė jų gamyba, pirmieji vienetai imti naudoti 1973 m. Šį jutiklinį ekraną Stampas sukūrė remdamasis savo patirtimi dirbant televizorių gamykloje ankstyvajame 7-ajame deš.
Pirmą kartą jutikliniai ekranai plačiai panaudoti Jungtinėse Valstijose įgyvendinant programuojamo apmokymo programą. 1972 m. sukurta kompiuterinė sistema PLATO IV turėjo jutiklinį ekraną, veikiantį infraraudonųjų spindulių pagrindu, kurį sudarė 16×16 blokų. Bet net ir toks nedidelis tikslumas leido naudotojui pasirinkti atsakymą, spaudžiant atitinkamą vietą ekrane.
1971 m. Samuelis Hurstas (Samuel Hurst) (vėliau įkūręs bendrovę „Elographics“, dabar tapusią „Elo TouchSystems“) sukūrė elografą – grafinę planšetę, veikiančią keturių laidų varžos principu. 1974 m. Hurstas sugebėjo pagaminti skaidrų elografą, o 1977 m. sukūrė penkių laidų principu veikiantį ekraną. Bendrovė „Elographics “, susivienijusi su „Siemens“, sugebėjo pagaminti iškilųjį jutiklinį kilimėlį, kuris buvo naudojamas to meto kineskopuose. 1982-ųjų Pasaulinėje parodoje „Elographics“ pristatė televizorių su jutikliniu ekranu. .
1983 m. pasirodė kompiuteris HP-150 su įmontuotu jutikliniu ekranu, veikiančiu infraraudonųjų spindulių tinklelio pagrindu. . Tačiau, tuo metu jutikliniai ekranai daugiausia buvo naudojami pramonėje bei medicinoje.
XXI a. pasirodžius dideliems LCD jutikliniams ekranams, užimantiems visą priekinį valdymo skydelį, šią technologiją imtą įgyvendinti ir plataus vartojimo įrenginiuose (mobiliuosiuose telefonuose, delniniuose kompiuteriuose ir pan.) – ekranai pakeitė nedidelių matmenų klaviatūras. Pirmoji delninė žaidimų konsolė su jutikliniu ekranu buvo Nintendo DS, o pirmasis telefonas – Apple iPhone, palaikantis multi-įvesties funkciją.
Jutiklinių ekranų tipai
thumb|right|250px|5 laidų varžinio jutiklinio ekrano veikimo principas Yra įvairių jutiklinio ekrano technologijų ir prisilietimo registravimo metodų.
Varžinis
Varžinio jutiklinio ekrano skydelį sudaro du lankstūs plastikiniai sluoksniai (membranos), padengti varžine danga. Tarpas tarp sluoksnių ir ekrano yra užpildytas mikroizoliatoriais, tolygiai paskirstytais ties aktyviąja ekrano sritimi ir užtikrintai izoliuojančiais laidųjį paviršių. Paspaudus ekraną, sluoksniai suspaudžiami. Ant jų yra išsidėsčiusios horizontalios ir vertikalios linijos, kurioms susijungus, užregistruojamas varžos pokytis ir paverčiamas į prisilietimo koordinates (X ir Y).
Nebrangūs ir neypatingai jautrūs užteršimui, tikslūs, sėkmingai apdoroja komandas tik spustelėjus juos kiek stipriau. Jais galima naudotis tiek pirštais, tiek specialiu rašikliu ar bet kokiu lygiu kietu daiktu, pvz., kreditine kortele.
Tačiau turi ir trūkumų, kaip kad nedidelis šviesos pralaidumas (ne daugiau 85 %), ribota naudojimo trukmė (ne daugiau kaip 35 mln. vieno taško paspaudimų) ir nepakankama apsauga nuo vandalizmo (juostelę nesunku supjaustyti). thumb|right|250px|Talpinio jutiklinio ekrano veikimo principas
Talpinis
Talpiniuose (arba talpiojo paviršiaus) ekranuose pasinaudota tuo, kad didelės elektrinės talpos objektas praleidžia kintamąją srovę.
Talpinio jutiklinio ekrano skydelį sudaro izoliatorius, pvz., stiklas, padengtas laidžiąja medžiaga (paprastai iridžio oksido ir alavo oksido lydinys  ). Ekrano kampuose išdėstyti elektrodai laidžiajame sluoksnyje sukuria nedidelę kintamąją įtampą (vienodą visuose kampuose). Palietus ekraną pirštu arba kitu laidžiu daiktu, įvyksta srovės nutekėjimas. Be to, kuo pirštas yra arčiau elektrodo, tuo mažesnė ekrano varža, o tai reiškia, kad srovė – stipresnė. Srovė visuose keturiuose kampuose užregistruojama ir perduodama valdikliui, kuris apskaičiuoja prisilietimo taško koordinates.
Talpiniai jutikliniai ekranai patikimi (galima atlikti iki 200 mln. paspaudimų), nepraleidžia skysčio ir yra atsparūs nelaidiems teršalams, daug spalvingesni, geba atpažinti ir švelnius prisilietimus (kadangi reaguoja ne į spaudimą, bet į žmogaus elektrostatinio lauko sukurtą krūvį), tačiau nereaguoja į prisilietimą dėvint pirštinę. Skaidrumas siekia iki 90 proc.
Deja, vis dar lengvai pažeidžiami. Plačiai naudojami automatuose, įtaisytuose apsauginėje terpėje.
Paviršinių akustinių bangų
Paviršinių akustinių bangų (PAB) technologija naudoja ultragarso bangas, kurias virš jutiklinio ekrano skydelio į priešingas puses skleidžia eilė ekrano sienelių kraštuose išsidėsčiusių reflektorių. Kai paliečiamas ekrano skydelis, dalis bangų absorbuojama. Tokio pasikeitimo ultragarsinių bangų sklidime metu užregistruojamas prisilietimo taškas ir ši informacija nusiunčiama valdikliui, kuris apskaičiuoja prisilietimo taško koordinates.
Tokio tipo jutikliniai ekranai pasižymi didesne šviesos praleidimo savybe, greitu reakcijos laiku ir itin aukšta vaizdo rezoliucija, reaguoja į prisilietimą dėvint pirštinę. Didžiausias trūkumas yra jautrumas išoriniams veiksniams: vibracijai ar akustinių bangų atsimušimui, taip pat įvairūs teršalai (purvas, vanduo, dulkės, cheminės medžiagos ir kt.) gali pakenkti jutiklinio ekrano funkcionalumui. Gyvavimo laikas siekia iki 50 mln. paspaudimų.
Infraraudonųjų spindulių
thumb|250px|Informacijos terminalas su jutikliniu ekranu Infraraudonųjų spindulių (IR) jutikliniai ekranai veikia IR šviesos diodo (LED) tinklelio, kuris dengia ekrano paviršių, pagrindu. Ekrano kraštuose sumontuoti fotoelementai, kurie fiksuoja tinklelyje aptinkamus LED bangų trukdžius. Sklisdamos LED bangos kerta viena kitą tiek vertikaliai, tiek ir horizontaliai. Kuomet liečiamas ekranas, linijos trūksta liečiamose vietose. Tokiu būdu užregistruojamas prisilietimo taškas.
Tokia technologija yra pakankamai brangi ir daugiausia naudojama pramonėje, taip pat aptarnavimo srityje (lauko ir kasos aparatai). Priešingai nei talpinių jutiklinių ekranų, infraraudonųjų spindulių ekranų stiklo nebūtina apdengti apsaugomąja plėvele, tad tai padidina jų patvarumą ir optinį skaidrumą. Infraraudonųjų spindulių ekranai yra jautrūs purvui ar dulkėms, kurios gali sukelti IR bangų trukdžius, bei kenčia nuo paralakso įbrėžtose vietose ir nuo atsitiktinio paspaudimo vartotojui belūkuriuojant pirštu virš ekrano ir ieškant kurį elementą pasirinkti. Jų gyvavimo laikas gali siekti iki 60 mln. paspaudimų.
Optinis
Optinių jutiklinių ekranų kraštuose (daugiausiai kampuose) išdėstyti du ar daugiau vaizdo jutiklių. Infraraudonųjų spindulių foninis apšvietimas sumontuotas vaizdo jutiklių matymo lauke kitoje ekrano pusėje. Pasirodžius lietimo šešėliui, vaizdo jutikliai iškart į jį sureaguoja ir tiksliai nustato lietimo vietą ar net liečiamojo objekto dydį.
Tokie jutikliniai ekranai yra universalūs ir gali būti didelio mastelio (pvz., klasės lenta).
Dispersinių signalų technologija
Tokia technologija esą yra atspari aplinkos veiksniams, įskaitant įbrėžimus. Kadangi nebūtina ekrano apdengti papildoma plėvele, suteikiamas puikus optinis skaidrumas. Taip pat, kadangi lietimui nustatyti naudojamos mechaninės vibracijos, šiam procesui atlikti galima panaudoti bet kokį daiktą, įskaitant pirštus ar stilių. Trūkumas yra toks, kad po pradinio paspaudimo sistema nesugeba aptikti nejudančio piršto.
Akustinių impulsų atpažinimas
Naudojant šią technologiją, prisilietimas bet kurioje paviršiaus vietoje iš esmės sukuria garso bangas, kurios pagautos ekrano kraštuose išdėstytų mažyčių daviklių savo ruožtu sukuria unikalų vienalytį garsą. Tuomet tas garsas valdiklio paverčiamas skaitmenine forma ir palyginamas su anksčiau kitose paviršiaus vietose įrašytais garsais. Žymeklio pozicija ekrane iškart atnaujinama pagal prisilietimo vietą. Slenkantis lietimas registruojamas sparčiai atkartojant šių veiksmų seką. Pašaliniai garsai ignoruojami, kadangi jie neatitinka anksčiau įrašytų garsų profilio.
Jutikliniai ekranai su tokia technologija yra patvarūs, turi gerą optinį skaidrumą, paprastai tiksliai funkcionuoja net ir ant ekrano esant įbrėžimams ar susikaupus dulkėms. Technologija tinka dideliems displėjams.
1928 m. Lietuvos Valstybės Konstitucija
Šioje Konstitucijoje buvo daug 1922 m. Konstitucijos normų, bet pagrindinis Konstitucijos bruožas buvo tas, kad buvo išplėstos Respublikos Prezidento galios, jam suteikiant kompetenciją leisti įstatymus. Buvo bandoma Prezidento instituciją išlaisvinti nuo Seimo valdžios (atsisakyta prezidento rinkimų Seime, prezidento kadencija buvo prailginta iki septynerių metų, prezidentą pavaduoti turėjo ne Seimo pirmininkas, o Ministras Pirmininkas, buvo atsisakyta galimybės nušalinti prezidentą prieš jo kadencijos pabaigą). Prezidentas taip pat turėjo teisę skirti ir atleisti ministrus, paleisti Ministrų Kabinetą. Visos šios praplėstos Prezidento teisės turėjo pagrindą šiai Konstitucijai iš demokratijos pasukti į autoritarizmą.
Marius Poškus
Marius Poškus (g. 1970 m. liepos 7 d.) – buvęs Lietuvos futbolininkas, vartininkas.
2005 m. balandžio viduryje perėjo į Kėdainių „Nevėžio“ klubą.
AFG
AFG gali reikšti:
Špokiškis (Širvintos)
Špokiškis – kaimas Širvintų rajono savivaldybėje, 8 km nuo Gelvonų.
Gyventojai
miniatiūra|240px|left|Žvyrkelis į Špokiškį
Špuliai
Špuliai – kaimas Rokiškio rajono savivaldybėje, 15 km nuo Obelių.
Japonijos futbolo varžybos 2021 m.
Japonijos futbolo varžybos 2021 m.
ALA
ALA, Ala ar ala gali reikšti:
Nyderlandų futbolo varžybos 2020–2021 m.
Nyderlandų futbolo varžybos 2020–2021 m.
2020–2021 m. Nyderlandų futbolo taurė (KNVB Beker)
Nyderlandų futbolo taurė arba KNVB beker yra pagrindinis futbolo taurės turnyras Nyderlanduose.
Finalo rungtynės
-
Thomas Walkup
Tomas Rajanas Volkapas (Thomas Ryan Walkup, ; g. 1992 m. gruodžio 30 d.) – JAV krepšininkas, rungtyniaujantis įžaidėju.
Mažiausia skelbta toksinė dozė
Užrašant TDLo nurodoma gyvūno rūšis ir cheminio junginio įvedimo organizman būdas (pvz., nuryta, įkvėpta, įvesta intraveniškai).
Thomas Walkup
Baigė Dir Parko aukštąją mokyklą Teksase, rungtyniavo jos krepšinio komandoje. 2012–2016 m. rungtyniavo Stephen F. Austin valstijos universiteto „Lumberjacks“ komandoje. 2016 m. NBA naujokų biržoje nebuvo pašauktas, sudarė sutartį su „Chicago Bulls“, bet sužaidė tik priešsezoninėse rungtynėse ir buvo perkeltas į dublerių komandą „Windy City Bulls“. 2017 m. Volkapas išvyko į Europą ir sužaidė sezoną už Liudviksburgo „Riesen“. 2018 m. perėjo į Kauno „Žalgirį“. 2019 m. sutartis su krepšininku pratęsta iki 2020–2021 m. sezono pabaigos. 2021 m. perėjo į Pirėjo „Olympiakos“, su kuriuo sudarė 2+1 metų trukmės sutartį.
2023 m. T. Volkapui suteikta Graikijos pilietybė.
Slipway Fires
Slipway Fires yra anglų roko grupės Razorlight trečiasis albumas. Albumas buvo išleistas 2008 m. lapkričio 3 d. Pirmasis albumo singlas Wire to Wire, buvo išleistas 2008 m. rugsėjo 26 d. ir Anglijos BBC radijo stotyje užkopė į 5-ąją vietą. Antrasis albumo singlas Hostage of Love debiutavo 2009 m. sausio 12 d.
Lietuvos Respublikos Konstitucija (reikšmės)
Lietuvos Respublikos Konstitucija gali reikšti:
ALB
ALB, Alb arba alb be taškų arba su taškais gali reikšti:
Snapinis žasto raumuo
Snapinis žasto raumuo – rankos raumuo, esantis priekinėje žasto dalyje. Raumuo tvirtinasi ant mentės snapinės ataugos  žemiau dvigalvio žasto raumens trumposios galvos. Tęsdamasis žemyn, atgal ir į šoną pasiekia žastikaulį, prie kurio vidurio šoninio paviršiaus prisijungia tarp trigalvio žasto raumens šoninės galvos sausgyslės ir žastinio raumens galvos sausgyslės.
Susitraukdamas snapinis žasto raumuo pritraukia žastą prie šonkaulių (lenkia ranką per peties sąnarį), traukia žastą į priekį ir minimaliai suka jį į vidų. Kai raumuo nėra įtemptas jo funkcija kartu su kitais peties ir žasto aplinkos raumenimis stabilizuoti ranką ir perimti dalį svorio nuo peties sąnario.
Raumenį perverdamas inervuoja raumeninis odos nervas, dėl tokios anatominės padėties pervargintas, pertemptas raumuo spazmuodamas gali sukelti skausmą petyje ir užpakalinėje rankos dalyje (toje srityje, kurią inervuoja užspaustas nervas). Dėl tos pačios priežasties gali susilpnėti lenkiamieji žasto nervai.
Raumenį krauju aprūpina žastinė arterija.