cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Dainius Bardauskas
Baudžiamoji byla
D. Bardauskas 2019 m. liepą buvo sulaikytas Specialiųjų tyrimų tarnybos pareigūnų. Pareiškus įtarimus, D. Bardauskas buvo nušalintas nuo mero pareigų, mero narystė partijoje buvo sustabdyta, bet 2020 m. pavasarį teismas leido jam sugrįžti į mero pareigas. 2021 m. gegužės 5 d. Panevėžio apygardos teismas pradėjo nagrinėti baudžiamąją bylą, kurioje pateikti kaltinimai D. Bardauskui ir savivaldybės kultūros centro direktorei Jolitai Janušonienei dėl kyšininkavimo, prekybos poveikiu, dokumentų klastojimo ir kurstymo suklastoti dokumentą (kaltinimai susiję su kūrybos ir meno festivaliu „Stichijos“, kuris kelerius metus buvo rengiamas Kupiškio marių saloje).
Ičan Kala
Senamiestyje yra daugiau nei 50 istorinių pastatų ir 250 senų gyvenamųjų namų, datuojamų daugiausia XVIII−XIX a. Džumos mečetė pastatyta X a., atstatyta 1788−1789 m., o jos 112 kolonų išlikusios nuo pastatymo laikų.
Pats vaizdingiausias Ičan Kalos objektas − masyvios miesto sienos su 4 vartais kiekvienoje iš stačiakampio formos senamiesčio pusių. Manoma, kad jos pastatytos taip pat X a., tačiau dabartinės 10 m aukščio sienos pastatytos XVII a. pab.
Melsvoji balteklė
Melsvoji balteklė (, sin. Rugosomyces ionides) – kupstabudinių (Lyophyllaceae) šeimos, balteklių (Calocybe) genties grybų rūšis, įrašyta į Lietuvos raudonąją knygą.
Lapuočių miškai. Vasara, ruduo. Kepurėlė ir kotas melsvai violetinio atpalvio.
Vaisiakūniai nedideli. Kepurėlė 3–5 cm skersmens, paplokščia, įdubusi, matinė, violetinė, rusvai mėlynai violetinė, paviršius šiurkštokas. Lakšteliai balti, kreminiai, tankūs, priaugtiniai. Kotas 3–5×0,5–1 cm, plaušuotas, kepurėlės spalvos. Trama balta, violetinio atspalvio, plona, miltų kvapo, nekarti. Sporos 5–6×3–4 μm.
Būdingi požymiai: vaisiakūniai melsvi, miltų kvapo, auga pavieniui, lapuočių miškuose, kalkingo dirvožemio indikatorius.
Auga lapuočių miškuose, mėgsta ąžuolo, liepos, skroblo kaimynystę. Reta, saugoma. Valgoma, menkavertė, bet pernelyg gležna, liestis prie jos nederėtų.
Skjaulvanderfljoutas
Skjaulvanderfljoutas  – upė šiaurės Islandijoje. Prasideda Islandijos plynaukštėje, į šiaurės vakarus nuo Vatnajokutlio ledyno. Teka šiaurės kryptimi. Sudaro Aldeijarfoso ir Gotafoso krioklius. Įteka į Arkties vandenyno Skjalfandžio įlanką į šiaurę nuo Akureirio.
Melsvoji balteklė
Literatūra
Lietuvos grybų atlasas, Vincentas Urbonas, Kaunas, Lututė, 2007, ISBN 978-9955-692-59-1, 165 psl.
Kolonija (reikšmės)
Žodis kolonija reiškia:
SEB arena
SEB arena – uždarų patalpų teniso arena Ąžuolyno g. 7, Vilniuje, atitinkanti ATP standartus.
Arenoje yra:
2009–2010 m. SEB arenoje vyko Lietuvos nacionalinės teniso komandos kovos Davis Cup varžybose.
Maželis (reikšmės)
Maželis:
Maželis − lietuviška vyriškos giminės pavardė.
Šios pavardės moteriškosios giminės formos yra: Maželienė (ištekėjusi moteris) ir Maželytė (mergautinė pavardė).
Pavardę turi šie garsesni asmenys:
Kapsūdžiai
Kapsūdžiai – kaimas Plungės rajono savivaldybėje, 2 km nuo Žlibinų.
Bičkai
Bičkai  – kaimas Kėdainių rajono savivaldybėje, 2 km į šiaurės rytus nuo Vilainių, tarp Koliupės, Alkupio upelių bei Vilainių miško.
Urviniai (Tauragė)
Urviniai – kaimas Tauragės rajono savivaldybėje, 7 km nuo Sartininkų.
Henrikas Jasiūnas
Henrikas Jasiūnas (1925 m. rugsėjo 5 d. Gaspariškėse, Antalieptės valsčius, Zarasų apskritis – 2015 m. rugpjūčio 9 d. Vilniuje) – Lietuvos matematikas, pedagogas, fizinių mokslų daktaras.
Biografija
1933–1938 m. mokėsi Antalieptės Švč. Jėzaus Širdies moterų kongregacijos vienuolyno šešių skyrių pradžios mokykloje, 1938–1944 m. Zarasų ir Utenos gimnazijose. 1944–1945 m. Šniukštų pradinės mokyklos vedėjas. 1945–1950 m. Zarasų apskrities Liaudies švietimo skyriaus mokyklų inspektorius, metodinio kabineto ir skyriaus vedėjas.
Mokslinė veikla
Tyrimų svarbiausios sritys: tikimybių teorijos ribinės teoremos, Lietuvos matematikos istorija. Vienas Lietuvos jaunųjų matematikų neakivaizdinės mokyklos (1969 m.) ir Lietuvos matematikų muziejaus (1983 m.) kūrėjų.
Giovanni Gabrieli
Giovanni Gabrieli (apie 1557 m. Venecija – 1612 m. rugpjūčio 12 d.) – italų kompozitorius, vargonininkas.
Andrea Gabrieli sūnėnas ir mokinys. Nuo 1584 Venecijos Šv. Morkaus katedros vargonininkas. Vienas Venecijos polifoninės mokyklos kūrėjų.
Lionas
Lionas – miestas Prancūzijos rytuose; Ronos departamento ir Overnės-Ronos-Alpių regiono sostinė. Tai – trečias pagal dydį Prancūzijos miestas (po Paryžiaus ir Marselio). Kartu su priemiesčiais ir gretimais miestais Lionas suformuoja antrą didžiausią po Paryžiaus metropolio teritoriją Prancūzijoje su 4 415 000 (2007 m.) gyventojais. Lione veikia 1700 m. įkurta Mokslų akademija, penki universitetai, daug mokslo tyrimų institucijų, keli teatrai, daug muziejų, tarp kurių Liono istorijos, dailės, automobilių, galų-romėnų civilizacijos, šiuolaikinio meno.
Istorija
Romėnų valdymo laikais vietovė vadinta Lugdunum. II a. ji tapo Galijos centru. Lugdune gimė Romos imperatoriai Klaudijus ir Karakala. II a. vietovėje pradėjo plisti krikščionybė, buvo įkurta vyskupija, tuo pat metu vyko ir krikščionių persekiojimai. 437 m. atsikėlė burgundai, kurie 461 m. Lugduną paskelbė savo sostine. 534 m. jį užkariavo frankai. Ankstyvaisiais viduramžiais Lioną valdė Šventoji Romos imperija. Imperatorius Frydrichas I Barbarosa 1157 m. perdavė miestą valdyti Liono arkivyskupui. 1245 m. ir 1274 m. mieste vyko pirmasis ir antrasis Bažnyčios visuotiniai susirinkimai. XIII a. miestiečiai kovojo už miesto savarankiškumą ir kreipėsi paramos į Prancūzijos karalių Pilypą IV. 1312 m. Lionas buvo prijungtas prie Prancūzijos. XIV a. Lionas tapo svarbiu regiono mugių ir šilko prekybos centru, tačiau nukentėjo per Šimtametį karą. 1470 m. Lione buvo išspausdinta pirmoji knyga prancūzų kalba, o miestas tapo reikšmingu Europos knygų spausdinimo centru. Religinių karų Prancūzijoje metu Lionas buvo hugenotų centru. Karams pasibaigus katalikų pergale, daug protestantų iš Liono išvyko. Prancūzijos revoliucijos metais Lionas buvo žirondistų atrama. XIX a. mieste sparčiai plito tekstilės pramonė. 1914 m. mieste vyko Pasaulinė paroda. Antrojo pasaulinio karo metais Lione buvo okupacinių Vermachto pajėgų būstinė.
Architektūra
Išliko senovės Romos pastatų – teatrų, amfiteatrų, akvedukų, odeono griuvėsiai. Gausu bažnyčių: V a. šv. Irenėjo bažnyčia, XII a. romaninė benediktinų bazilika, romaninė gotikinė šv. Jono katedra, XVII a. miesto rotušė, pseudobizantinė XIX a. bazilika. 1829 m. pastatyti Operos rūmai. 1998 m. Liono senamiestis buvo įtrauktas į UNESCO Pasaulio paveldo sąrašą.
Futbolas
1984 m. čia vyko VII Europos futbolo čempionatas, o 1998 m. – XVI pasaulio futbolo čempionatas.
Mažonas
Mažonas − lietuviška vyriškos giminės pavardė.
Šios pavardės moteriškosios giminės formos yra: Mažonienė (ištekėjusi moteris) ir Mažonaitė (mergautinė pavardė).
Pavardę turi šie garsesni asmenys:
Algimantas Mikuta
Algimantas Aleksandras Mikuta (g. 1943 m. gegužės 13 d. Mažeikiuose) – Lietuvos poetas, vertėjas.
Irena Černiauskienė
Irena Černiauskienė (1949 m. birželio 23 d. Gervelėse, Ignalinos raj. – 2004 m. vasario 16 d. Semeliškėse) – poetė, visuomenės veikėja, Semeliškių vidurinės mokyklos direktorė (iki 2004 m.).
Algimantas Mikuta
Biografija
1960 m. baigė Mažeikių vidurinę mokyklą. 1960–1964 m. Kauno politechnikos institute studijavo pramonės ekonomiką (nebaigė). Vėliau įsidarbino Kazachijos statybų mechaninėse dirbtuvėse. 1965–1967 m. Vilniaus universitete studijavo žurnalistiką (nebaigė).
Irena Černiauskienė
Biografija
Mokėsi aštuonemetėje Mažėnų mokykloje, baigė Šakių vidurinę mokyklą. 1968 m. įstojo į Vilniaus universitetą (tuometinį V. Kapsuko universitetą). Jį baigusi buvo paskirta į Semeliškių vidurinę mokyklą. Šioje mokykloje dirbo daugiau nei 30 metų. Palaidota Semeliškių miestelio kapinėse.
Algimantas Mikuta
Biografija
1967–1972 m. žurnalo „Nemunas“ literatūros skyriaus vedėjas, 1991–2004 m. vyr. redaktorius. 1972–1982 m. Lietuvos rašytojų sąjungos Kauno skyriaus literatūrinis konsultantas, pirmininkas, 1982–1988 m. atsakingasis sekretorius. Nuo 1966 m. Lietuvos rašytojų sąjungos narys.
Kūryba
Eilėraščius pradėjo spausdinti 1958 metais. Kūryboje ryškus filosofiškas, paradoksalus mąstymas, tikėjimas gyvenimo išmintimi, baladei, pasakėčiai būdingi vaizdai, būdinga ekspresyvus dinamiškas stilius, pagrįstas konkrečia detale, netikėti kontrastai, pasitaiko grotesko.
Poetinė kūryba versta į keliolika užsienio kalbų. Sukurta daugiau kaip 50 dainų pagal autoriaus tekstus. Išvertė kūrinių, kuriuos parašė Čingizas Aitmatovas, Michailas Bulgakovas, Rasulas Gamzatovas, Georgijus Markovas, Borisas Pasternakas, Konstantinas Paustovskis, Olžasas Suleimenovas ir kt.
RFC Roermond
Rurmondo FC – Nyderlandų futbolo klubas iš Rurmondo.
Uranija
thumb|left|200px|Uranija Uranija ( 'dangiškoji') – graikų mitologijoje astronomijos ir astrologijos mūza. Ji buvo Dzeuso ir Mnemosinės duktė. Deivė dažniausiai vaizduojama su gaubliu kairėje rankoje ir gembe dešinėje.
Grabuvekas
Grabuvekas – kolonija Lenkijos šiaurės rytuose, Staviskų valsčiuje, Kolno apskrityje, Palenkės vaivadijoje. Kaimas yra apie 6 km į pietus nuo Staviskų, apie 16 km į pietryčius nuo Kolno ir apie 74 km į vakarus nuo vaivadijos centro Balstogės.
Sahelanthropus tchadensis
Sahelanthropus tchadensis yra iškastinė žmogbeždžionė, anksčiau klasifikuota kaip galima seniausia žmogaus šeimos rūšis, tačiau vėliau priskirta Mioceno žmogbeždžionėms, susijusioms su žmogumi bei šiuolaikiniais Afrikos primatais. Laikoma, kad gyveno prieš maždaug 7 milijonus metų. Pagal iškastinius duomenis, santykinai mažos kaukolės (smegenų tūris 340-360 kubinių centimetrų, žmogaus – apie 1350), penkiomis žandikaulio dalimis, primityvių veido bruožų. Pavyzdžių buvo aptikta Čado dykumoje. Kadangi kitų kaulų išskyrus galvos nebuvo rasta, nėra tiksliai žinoma ar Sahelanthropus tchadensis buvo dvikojis, nors taip manoma.
Širdiplėvė
thumb|right|280px|Širdies nugarinėje pusėje esanti širdiplėvė (pilka). Matomos ją kertančios kraujagyslės
Struktūra
Paviršinis sluoksnis viršuje pereina į stambių kraujagyslių adventiciją, o priekyje krūtinkauliniais širdies raiščiais  prisitvirtina prie krūtinkaulio vidinio paviršiaus. Pati širdiplėvė sudaryta iš dviejų lapų: visceralinio, kuris suauga su širdies paviršiumi ir dar vadinamas epikardu , ir pasienio , kuris dengia širdį iš priekio ir šonų atokiau nuo jos paviršiaus. Tarp viceralinio ir pasienių lapų yra širdiplėvės ertmė, kurioje yra nedaug serozinio skysčio. Visceralinis lapas pereina į pasieninį lapą palei širdies kraujagysles ir prieširdžių užpakaliniame paviršiuje. Dešiniajame prieširdyje perėjimo linija kyla nuo apatinės tuščiosios venos prie viršutinės tuščiosios venos ir apima ją iki lykinės venos žiočių. Kairiajame prieširdyje ji eina horizontaliai tarp dešiniosios ir kairiosios viršutinių plaučių venų. Ties aorta perėjimo linija per 1 cm nesiekia žastinio galvos kamieno, ties plaučių kamienu beveik siekia arterinį raištį. Per plaučių venas ji eina ties jų įėjimu į plaučių vartus. Apačioje širdiplėvė suauga su diafragmos sausgysliniu centru ir priekine raumenine dalimi. Užpakalyje purusis jungiamasis audinys širdiplėvę jungia su stemple ir aorta. Vietoje, kur visceralinis lapas pereina į pasienį, susidaro skersinis  ir įstrižinis  ančiai. Skersinis antis yra už kylančios aortos ir plaučių kamieno. Priekyje jis atsiveria plyšiu tarp kylančios aortos ir viršutinės tuščiosios venos. Įstrižinis antis yra tarp dešiniųjų ir kairiųjų plaučių venų, o į apačią nusitęsia link apatinės tuščiosios venos.
Karveliškės (Riešė)
Karveliškės – kaimas Vilniaus rajono savivaldybėje, 4 km į rytus nuo Ažulaukės, 3 km į šiaurės vakarus nuo Nemenčinės, Neries dešiniajame krante. Pro kaimą eina plentas, link Neries teka pora šaltiniuotų upokšnių. Praeina aukštos įtampos elektros linijos. Kitapus Neries yra Karveliškių viensėdis, priklausantis Nemenčinės seniūnijai. Neryje ties Karveliškėmis yra 90 m ilgio Karvelio rėva (Karvelys). Neries pakrantėje, šalia Radziulės upokšnio žiočių, rasta Karveliškių senovės gyvenvietė.
Istorija
1554 m. minima kad šiose vietose būta kelto per upę.
Planuotos elgsenos teorija
Planuotos elgsenos teorija – psichologijos mokslo teorija, postuluojanti sąsajas tarp įsitikinimų ir elgsenos. Ši teorija buvo pasiūlyta Icek Ajzen, siekiant papildyti ir pagerinti progsnostines racionalios elgsenos teorijos savybes, į teorinį modelį įterpiant suvoktą elgsenos kontrolę. Tai viena plačiausiai naudojamų teorijų, aiškinančių ir prognozuojančių žmonių elgseną. Remiantis planuotos elgsenos teorija, pirminis veiksnys, lemiantis elgseną, yra ketinimas elgtis. Ketinimą elgtis lemia požiūris į elgseną, subjektyvios normos ir suvokta galia elgtis. Suvokta galia elgtis taip pat tiesiogiai veikia elgseną.
Ištakos iš racionalios elgsenos teorijos
Planuotos elgsenos teorija pirmą kartą pasiūlyta Icek Ajzen 1985 metais, jo straipsnyje „From intentions to actions: A theory of planned behavior“. Naujai pasiūlyta teorija iš esmės buvo 1975 metais Martin Fishbein ir Icek Ajzen sukurtos racionalios elgsenos teorijos papildymas. Racionalios elgsenos teorija, savo ruožtu, buvo grįsta kitomis elgsenos teorijomis. Remiantis racionalios elgsenos teorija, žmonių elgseną lemia teigiamos nuostatos į elgseną bei tai, kaip žmonės mano, jog jų elgseną įvertins kiti (subjektyvios normos); šie veiksniai nulemia ketinimą (motyvaciją) elgtis, kuris ir nulemia elgseną. Šis priežastinis ryšys yra patvirtintas daugelio tyrimų.
Papildymas saviveiksmingumu
Yra žinoma, jog žmonių elgseną stipriai lemia jų tikėjimas, jog jie gali užsiimti šia elgsena. Toks tikėjimas savimi vadinamas saviveiksmingumu. Planuotos elgsenos teorijoje suvokta galia elgtis atspindi asmens saviveiksmingumą.
Teorijos konstruktų samprata
Planuotos elgsenos teoriją sudaro šie konstruktai:
Ketinimas elgtis ir elgsena
<!--
Perceived behavioral control vs. self-efficacy
In previous studies, the construction and the number of item inventory of perceived behavioral control have depended on each particular health topic. For example, for smoking topics, it is usually measured by items such as "I don’t think I am addicted because I can really just not smoke and not crave for it, " and "It would be really easy for me to quit. "
The concept of self-efficacy is rooted in Bandura’s social cognitive theory. It refers to the conviction that one can successfully execute the behavior required to produce the outcome. The concept of self-efficacy is used as perceived behavioral control, which means the perception of the ease or difficulty of the particular behavior. It is linked to control beliefs, which refers to beliefs about the presence of factors that may facilitate or impede performance of the behavior.
It is usually measured with items which begins with the stem, „I am sure I can… (e.g., exercise, quit smoking, etc.)“ through a self-report instrument in their questionnaires. Namely, it tries to measure the confidence toward the probability, feasibility, or likelihood of executing given behavior.
Attitude toward behavior vs. outcome expectancy
The theory of planned behavior specifies the nature of relationships between beliefs and attitudes. According to these models, people’s evaluations of, or attitudes toward behavior are determined by their accessible beliefs about the behavior, where a belief is defined as the subjective probability that the behavior will produce a certain outcome. Specifically, the evaluation of each outcome contributes to the attitude in direct proportion to the person’s subjective possibility that the behavior produces the outcome in question.
Outcome expectancy was originated from the expectancy-value model. It is a variable-linking belief, attitude and expectation. The theory of planned behavior’s positive evaluation of self-performance of the particular behavior is similar to the concept to perceived benefits, which refers to beliefs regarding the effectiveness of the proposed preventive behavior in reducing the vulnerability to the negative outcomes, whereas their negative evaluation of self-performance is similar to perceived barriers, which refers to evaluation of potential negative consequences that might result from the enactment of the espoused health behavior.
Social influence
The concept of social influence has been assessed by social norm and normative belief in both the theory of reasoned action and theory of planned behavior. Individuals' elaborative thoughts on subjective norms are perceptions on whether they are expected by their friends, family and the society to perform the recommended behavior. Social influence is measured by evaluation of various social groups. For example, for smoking issue, (1) subjective norms from peer group include thoughts such as, "Most of my friends smoke, " or „I feel ashamed of smoking in front of a group of friends who don’t smoke“; (2) subjective norms from family include thoughts such as, "All my family smoke, and it seems natural to start smoking, " or „My parents were really mad at me when I started smoking“; and (3) subjective norms from society or culture include thoughts such as, "Everyone is against smoking, " and "We just assume everyone is a nonsmoker. "
Strengths
The theory of planned behavior can cover people’s non-volitional behavior which cannot be explained by the theory of reasoned action.
An individual’s behavioral intention cannot be the exclusive determinant of behavior where an individual’s control over the behavior is incomplete. By adding "perceived behavioral control, " the theory of planned behavior can explain the relationship between behavioral intention and actual behavior.
Several studies found that the TPB would help better predict health-related behavioral intention than the theory of reasoned action. The TPB has improved the predictability of intention in various health-related fields such as condom use, leisure, exercise, diet, etc.
In addition, the theory of planned behavior as well as the theory of reasoned action can explain the individual’s social behavior by considering „social norm“ as an important variable.
Limitations
The theory of planned behavior is based on cognitive processing and level of behavior change.
Compared to affective processing models, the theory of planned behavior overlooks emotional variables such as threat, fear, mood and negative or positive feeling and assessed them in a limited fashion.
Some health behaviors and other types of behaviors may be largely influenced by emotion. However, this is not necessarily a drawback for predicting these behaviors, contrary to some complaints. Strong emotions are relevant to this model because they can influence beliefs and other constructs in this model. Poor predictability for health-related behavior in previous health research may be attributed to poor application of the model, associated methods and measures. Most of the research is correlational, and more evidence based on experimental studies is welcome although experiments, by nature, lack external validity because they prioritize internal validity. -->
Teorijos taikymas
Planuotos elgsenos teorija yra bendras modelis, kuriuo galima prognozuoti ir paaiškinti bet kokią elgseną. Tai viena labiausiai cituojamų ir taikomų teorijų, aiškinančių žmonių elgseną.
Mažrimas
Mažrimas − lietuviška vyriškos giminės pavardė.
Huahinė
thumb|230px|Salos žemėlapis
Mažrimas
Šios pavardės moteriškosios giminės formos yra: Mažrimienė (ištekėjusi moteris) ir Mažrimaitė (mergautinė pavardė).
Los Andželo tarptautinis oro uostas
Los Andželo tarptautinis oro uostas - pagrindinis Los Andželo oro uostas, įsikūręs miesto pietvakarinėje dalyje, 26 km nuo centro. Oro uostas yra dažnai vadinamas trumpiniu LAX (IPA: /ɛl.eɪ.ɛks/).
Mažrimas
Pavardę turi šie garsesni asmenys:
Huahinė
Huahinė – sala Prancūzijos Polinezijoje, Draugijos salyne (Pavėjinėse salose), 175 km į vakarus nuo Taičio, į rytus nuo Raiatea. Sudaro Huahinės komuną. Plotas 74,8 km². Gyvena 6,1 tūkst. gyventojų (2017 m.). Gyventojų tankumas – 82,5 žm./km². Svarbiausia gyvenvietė – Farė.
Los Andželo tarptautinis oro uostas
2007 metais LAX skraidino 61 895 548 keleivius bei buvo penktas pagal užimtumą oro uostas pasaulyje.
Huahinė
Sala sudaryta iš dviejų kalnuotų pusiasalių: šiaurinio Huahine Nui („Didžioji Huahinė“) ir pietinio Huahine Iti („Mažoji Huahinė“), atskirtų siauru sąsiauriu. Pusiasalius jungia žema nerija (per potvynius apsemiama ir pusiasaliai virsta salomis). Pusiasaliai sujungti tiltu. Salą supa koraliniai rifai ir nedidelės salelės. Huahine Nui aukštis iki 669 m (Turi k.), Huahine Iti – 462 m (Pohuerahi k.).
Auginama vanilė, gaminama kopra, vystoma žvejyba. Turizmas.
Huahinės saloje randama 1100–850 m. pr. m. e. radinių. Salą 1769 m. iš vakariečių pirmasis atrado Džeimsas Kukas.
FA Erewan
Jerevano futbolo klubas arba Jerevano FA – Armėnijos futbolo klubas iš Jerevano.
Nuo 1995 m. iki 2000 m.
Įkurtas Aboviane kaip Kotayk Abowyan dukterinė komanda, 1996 m. perkeltas į Jerevaną kaip atskiras klubas.
1997 m. rudenį komanda tapo čempionais. Vėliau būta finansinių problemų. Šis darinys iširo 2000 m. pradžioje.
Nuo 2018 m.
2018 m. liepos 13 d. Armėnijos Futbolo Federacija pranešė, kad FC Yerevan grįžta į profesionalų futbolą ir dalyvaus 2018-19 m. Pirmos lygos pirmenybėse.
2019 m. rugsėjo 5 d. Nebojša Petrović buvo atleistas iš vyr. trenerio pareigų.
2020 vasario mėn. Armėnijos futbolo federacija paskelbė, kad klubas traukiasi iš čempionato ir kitų AFF organizuojamų turnyrų.
Armėnijos varžybos (nuo 2018 m.)
Šaltiniai:
Mažulis
Mažulis − lietuviška vyriškos giminės pavardė.
Šios pavardės moteriškosios giminės formos yra: Mažulienė (ištekėjusi moteris) ir Mažulytė (mergautinė pavardė).
Pavardę turi šie garsesni asmenys:
Karveliškės (Zarasai)
Karveliškės – kaimas Zarasų rajono savivaldybėje, 5 km nuo Mukulių.
Šerkšnėnų seniūnija
Šerkšnėnų seniūnija – administracinis-teritorinis vienetas Mažeikių rajono savivaldybės centre.
Gyvenvietės
Seniūnijos gyvenvietės (sąrašas sudarytas 2022-01-31 „Registrų centro“ ir 2011–2021 m. gyventojų surašymų duomenimis):
Seniūnaitijos
2009 m. įkurtos 4 seniūnaitijos:
Alassane Ouattara
Alasanas Uatara (g. 1942 m. sausio 1 d.) – Dramblio Kaulo Kranto politikas, nuo 2010 m. – šalies prezidentas. Nuo 1990 iki 1993 m. Ouattara buvo Dramblio Kaulo Kranto ministras pirmininkas.
Kaip ekonomistas Ouattara nuo 1968 iki 1973 m. dirbo Tarptautiniame valiutos fonde Vašingtone. Vėliau jis dirbo vakarinių Afrikos valstybių centriniame banke.
Nuo 1990 m. lapkričio 7 d. pradėjo dirbti šalies ministru pirmininku. Šiame poste buvo iki 1993 m. gruodžio 9 d. Po to vėl grįžo dirbti į TVF.
1995 m. negalėjo dalyvauti prezidento rinkimuose dėl prieš tai pakeistų nuostatų, pagal kurias, kandidatas į prezidentus turi būti gyvenęs paskutinius 5 metus šalyje, o jo tėvai – užsienio piliečiai.
1999 m. baigęs karjerą TVF panoro grįžti į gimtinę ir dirbti politikoje. Tų pačių metų rugpjūčio mėnesį buvo išrinktas Respublikonų sambūrio vadovu bei šios partijos kandidatu kituose šalies prezidento rinkimuose. Juose politikas planavo dalyvauti įrodęs dokumentais, jog jis ir jo tėvai yra gimę Dramblio Kaulo Krante.
Mažylis
Žodis mažylis gali reikšti:
Alassane Ouattara
2010 m. įvykusiuose rinkimuose įvyko keletas konfliktų, kurie privedė prie šalies politinės krizės. Visų pirma gruodžio 2 d. nepriklausomas rinkimų komitetas paskelbė, kad antrame ture nugalėjo Alassane Ouattara. Tačiau netrukus konstitucijos taryba paskelbė šiuos rezultatus nelegaliais, nes rezultatų paskelbimas nepriklausė prie komiteto pareigų. Tarybos vadovas netrukus paskelbė naujus rezultatus – jie panaikino 500 000 balsų, kurie buvo Ouattara pusėje, kaip nelegalius ir paskelbė nugalėtoju Laurent Gbagbo. Naujus rezultatus neteisėtais paskelbė Jungtinės Tautos ir kitos tarptautinės organizacijos.
Amadoro apygarda
Amadoro apygarda  – Jungtinių Amerikos Valstijų apygarda, esanti Kalifornijoje. Apygarda yra išsidėsčiusi Siera Nevadoje. Remiantis 2005 m. duomenimis, apygardoje gyvena 38 471 žmogus. Amadoro apygardos būstinė yra įsikūrusi Džeksone.
Alassane Ouattara
2010 m. gruodžio 4 d. Laurent Gbagbo paskelbė prezidentu konstitucijos taryba. Šiam veiksmui aktyviai priešinosi daug tarptautinių organizacijų ir didžiųjų pasaulio šalių. TVF paskelbė, kad bendradarbiaus tik su tuo kandidatu, kurį patvirtins JT. Gruodžio 8 d. JT saugumo taryba paskelbė šalies prezidento rinkimų nugalėtoju Alassane Ouattara.
Trumpiškiai (Tauragė)
Trumpiškiai – kaimas Tauragės rajono savivaldybėje, 4 km į šiaurę nuo Žygaičių.
Alassane Ouattara
Vėliau kelis mėnesius Ouattara bandė susitarti su Gbagbo, tačiau pastarasis atsisakydavo bet kokius susitarimus. Po to Ouattara liepė karinėms pajėgoms suimti Gbagbo, o 2011 m. balandžio 11 d. prancūzų karinės pajėgos jį suėmė. Pastaruosius veiksmus sveikino įvairios tarptautinės organizacijos ir šalys, o Ouattara pradėjo šalies atstatymą.
Amadoro apygarda
Amadoro apygarda dažnai vadinama „Motininės (aukso) rūdgyslės širdimi”, ir yra išsidėsčiusi Aukso šalyje. Apygardoje smarkiai išvystyta vyndarystės pramonė.
Las Piedrasas
Las Piedrasas  – miestas Urugvajuje, Kaneloneso departamente, įsikūręs netoli sienos su Montevidėjo departamentu.
Kazimieras Jasiūnas
Kazimieras Jasiūnas (1908 m. vasario 11 d. Butniūnai, Vaškų valsčius – 1987 m. birželio 8 d. Kaunas) – Lietuvos ekonomistas, biomedicinos mokslų daktaras.
Biografija
1931–1947 m. dirbo bendrovėje „Pienocentras“, 1940–1941 m. ir 1944–1947 m. direktorius. 1933–1940 m. žurnalo „Pieno ir gyvulių ūkis“ redaktorius. 1942 m. baigė Vilniaus universitetą. 1953 m. žemės ūkio mokslų kandidatas.
Krenklė
Krenklė (Asterophora) – kupstabudinių (Lyophyllaceae) šeimos grybų gentis.
Lietuvoje auga viena rūšis – dulkančioji krenklė (Asterophora lycoperdoides).
Nosaičių piliakalnis
Nosaičių (Skaudvilės) piliakalnis – piliakalnis Lietuvoje, Tauragės rajono savivaldybėje, Skaudvilės seniūnijoje, Skaudvilės miesto teritorijoje.
Piliakalnis įrengtas atskiroje kalvoje, juosiamoje šlapių pievų. Aikštelė pailga šiaurės rytų-pietvakarių kryptimi, apardyta arimų, apaugusi lapuočiais. thumb|left|250px
Bubleliai
Bubleliai  – kaimas Kėdainių rajono savivaldybėje, netoli Bublių.
Karveliškis
Karveliškiu vadinami kaimai:
Alfredas Guščius
Alfredas Guščius (g. 1940 m. rugsėjo 13 d. Mardosuose, Plungės rajonas) – Lietuvos rašytojas, poetas, literatūros kritikas.
Biografija
1955 m. baigė Plungės vidurinės mokyklos 8 klases. 1955–1957 m. mokėsi Klaipėdos amatų mokykloje Nr. 12, įgijo metalo frezuotojo specialybę. 1957–1961 m. dirbo Kauno „Pergalės“ turbinų gamykloje. Dirbdamas mokėsi Kauno 8-ojoje darbo jaunimo vidurinėje mokykloje. 1961–1968 m. Vilniaus universitete studijavo lietuvių kalbą ir literatūrą.
Dirbo VU Sociologinių tyrimų laboratorijoje, leidiniuose „Literatūra ir menas“, „Komjaunimo tiesa“, „Logos“, „Pozicija“, LSSR rašytojų sąjungoje literatūriniu konsultantu, 1973–1975 m. vadovavo Vilniaus jaunųjų rašytojų sekcijai. Nuo 1977 m. Lietuvos rašytojų sąjungos narys.
1993 m. priimtas į Europos katalikų ekumeninį forumą. Nuo 1997 m. visuomeninio judėjimo „Stabdyk nusikalstamumą“ narys. 1998 m. priimtas į Lietuvių katalikų mokslo akademiją. Aktyvus Lazdynų bendruomenės narys, Šv. Jono Bosko parapijos, Lazdynų „Bočių“ bei klubo „Lazdynų senjorai“ mišraus choro tenoras ir solistas, nuo 1996 m. leidžiamo periodinio informacinio-kultūrinio leidinio „Lazdynų žiedas“ redaktorius.
2015 m. tapo penktuoju literatūrinės Jurgio Buitkaus premijos laureatu.
KFC Koog
Kogo FC – Nyderlandų futbolo klubas iš Kogo.
Karkazai
Karkazai – kaimas Kauno rajono savivaldybėje, 4 km į šiaurės rytus nuo Garliavos, prie pietinių Kauno pakraščių. Šalia teka Jiesia ir jos intakas Sąnaša. Stovi Lietuvos nepriklausomybės dešimtmečio paminklas, veikia Jonučių mokyklos skyrius.
Kadras
thumb|right|16 [[milimetras|milimetrų kino juosta, kurioje gerai matosi kadrai]] Kadras – kino gamyboje vartojamas terminas. Filmuojant kino kamera juosta sukasi kameros viduje ir per objektyvą joje projektuojamas vaizdas, juostoje atsirandantis vienas paveikslėlis ir yra vadinamas kadru.
Kadru kino operatorius vadina kameros matomą teritoriją, tai yra tai, kas pakliūna į objektyvą. Kadras, pagal tai kas jame fiksuojama, gali būti skirstomas į planus:
Kino kritikų straipsniuose kadru dar vadinama tai, kas projektuojama kino ekrane.
Kino režisieriai kadru vadina kino juostos atkarpą, esančią nuo vieno montažinio suklijavimo iki kito. Jis gali būti sekundės arba netgi dešimties ir daugiau minučių trukmės.
Škotijos futbolo varžybos 1961–1962 m.
Škotijos futbolo varžybos 1961–1962 m.
Finalo rungtynės
-
Širvanšachų rūmai
Širvanšachų rūmai − architektūros paminklas Azerbaidžano sostinės Baku senamiestyje. Kompleksą sudaro patys rūmai, divanchanas, požeminė kapavietė, šacho mečetė su minaretu, Sejido Jahja Bakuvio mauzoliejus, Murado vartai, tvenkinys ir pirčių liekanos.
Janušas Korčakas
miniatiūra|Janušas Korčakas Janušas Korčakas (Janusz Korczak), tikrasis vardas Henryk Goldszmit, dar žinomas kaip Senasis daktaras (Stary Doktor) arba Ponas daktaras (Pan doktor, kartais rašoma kartu) (1878 ar 1879 m. liepos 22 d. Varšuvoje – 1942 m. rugpjūčio 5 ar 6 d. Treblinkos koncentracijos stovykloje) – gydytojas, pedagogas, rašytojas, publicistas, visuomenės veikėjas, Lenkijos kariuomenės karininkas. Pedagogas novatorius, publikacijų apie ugdymo teoriją ir praktiką autorius. Pirmeivis, ėmęsis veiksmų ginti vaikų teisėms ir įgyventi visiškam vaikų lygiateisiškumui.
Širvanšachų rūmai
XV a. Širvanšachų dinastija, kuriai tuo metų atstovavo Ibrahimas I, perkėlė šalies sostinę iš Šemachos į Baku ir ten pradėjo statyti rūmus. Manoma, kad rūmai parinkti statyti kaip šventvietė prie Sejido Jahja Bakuvio, Halvečių sufijų ordino šventojo, kapo. 1501 m. Sefevidams užkariavus Baku, sufijų ordinas iš miesto išvarytas, o rūmai palaipsniui apleisti.
Janušas Korčakas
Dirbdamas vaikų prieglaudos direktoriumi, be kita ko, įkūrė vaikų draugiškąjį teismą, kuriame vaikai patys sprendė savo pateiktas bylas ir į kurį taip pat galėjo patraukti savo auklėtojus.
„Nuostabus žmogus turėjo drąsos pasitikėti vaikais ir jaunuoliais, su kuriais dirbo, net atiduoti į jų rankas drausmės dalykus ir patikėti jų sukurtiems vienetams sunkiausias užduotis, susijusias su labai didele atsakomybe.“ – taip apie Korčaką pasakė žinomas šveicarų psichologas Jeanas Piagetas, apsilankęs „Našlaičių namuose“, kuriuos įkūrė ir kuriems vadovavo J. Korčakas.
Širvanšachų rūmai
2000 m. Širvanšachų rūmų kompleksas įtrauktas į UNESCO pasaulio paveldo sąrašą.
Janušas Korčakas
J. Korčakas įkūrė pirmą savaitraštį, leidžiamą iš vaikų atsiųstos medžiagos ir skirtą daugiausia vaikiško amžiaus skaitytojams, – „Mažoji apžvalga“.
Jis buvo ir vienas iš pirmeivių, atlikusių tyrimus vaiko vystymosi ir psichologijos bei auklėjimo diagnostikos srityje.
Hipolitovas
Hipolitovas – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, Staviskų valsčiuje, Kolno apskrityje, Palenkės vaivadijoje. Kaimas yra apie 5 km į pietvakarius nuo Staviskų, apie 12 km į pietryčius nuo Kolno ir apie 77 km į vakarus nuo vaivadijos centro Balstogės.
Janušas Korčakas
Lenkijos žydas, visą gyvenimą skelbė priklausąs abiem tautoms [1].
Dulkančioji krenklė
Vaisiakūniai smulkučiai. Kepurėlė 1–2 cm skersmens, jauna – pusiau apvali, vėlaiu – paplokščiai išgaubta, balta, lyg miltuota, galiausiai paruduoja (nuo chlamidosporų), sutrūkinėja, pakraščiai užsilenkę žemyn. Lakšteliai reti, stori, siauri, išnykstantys, arba būna tik jų elementai. Kotas 0,5–3×0,3–0,5 cm, dažniausiai sulinkęs, baltas, pūkuotas. Trama plona, balva, trapi, nemalonaus miltų kvapo. Sporos 5–6×3–4 μm, lygiasienės, chlamidosporos karpotos, kampuotos, rudos, 13–20 (25)×12–20 μm.
Būdingi požymiai: auga tik ant negyvų vaisiakūnių, dažniausiai ūmėdžių, piengrybių.
Šilumamėgė. 1975 m. Minčios girininkijoje (Utenos raj.) aptikta net ant 40 blunkančiosios ūmėdės vaisiakūnių. Nevalgoma.
Literatūra
Lietuvos grybų atlasas, Vincentas Urbonas, Kaunas, Lututė, 2007, ISBN 978-9955-692-59-1, 166 psl.
Eglė Elena Marčėnienė
Eglė Elena Marčėnienė (g. 1939 m. sausio 1 d. Kaune) – Lietuvos muzikologė.
Biografija
1971 m. baigė Lietuvos konservatorijos J. Gaudrimo muzikos istorijos klasę. Nuo 1961 m. Lietuvos nacionalinės Martyno Mažvydo bibliotekos bendradarbė, nuo 1976 m. Muzikos skyriaus vedėja. 1961 m. dalyvavo šioje bibliotekoje kuriant specializuotą Muzikos skyrių. 1982–1990 m. Vilniaus universiteto, 1989–2002 m. Lietuvos muzikos akademijos dėstytoja. Lietuvos viešųjų bibliotekų fonotekų tinklo iniciatorė, nuo 1964 m. vadovė.
Nuo 1995 m. dalyvauja Tarptautinės muzikos bibliotekų, archyvų ir dokumentacijos centrų asociacijos (International Association of Music Libraries, Archives and Documentation Centres, IAML) veikloje, atstovauja Lietuvos nacionalinei Martyno Mažvydo bibliotekai. 1994 m. stažavo Danijos muzikinėse bibliotekose. Nuo 1993 m. tarptautinio referatinio muzikinės literatūros žurnalo „Répertoire International de Littérature Musicale“ (RILM) Lietuvos komiteto pirmininkė.
Mokslinė veikla
Tiria lietuviškų plokštelių leidybos istoriją. Lietuvoje ir užsienyje paskelbė straipsnių, skaitė pranešimų apie Lietuvos muzikos bibliotekininkystę ir bibliografiją, plokštelių leidybą.
Hadžideras
Hadžideras  – Ukrainos (Odesos sritis) ir Moldavijos upė.
Upė išteka Moldavijoje Podolės aukštumoje ties Štefan Vodos miestu, teka Odesos srities Dniestro Belgorodo, Saratos ir Tatarbunarų  rajonų tertitorija. Įteka į Hadžidero limaną.
Upės ilgis – 94 km. Baseino plotas – 894 km² Į Hadžiderą įteka 57 upeliai, kurių bendras ilgis 348 km. Stambiausias intakas – Kaplanė. Ties Kaplanės įtekėjimo į Hadžiderą vieta, ties Uspenovkos kaimu, yra nedidelis tvenkinys.
Pavadinimas
Pavadinimas Hadžideras 1877 m. buvo užrašytas kaip.
Hadji Der reiškia 'Chadžijaus slėnis', kur:
Choinikai
Chòinikai  – miestas Baltarusijoje, 50 km į pietryčius nuo Mozyriaus. Rajono centras. Medienos apdirbimo, statybinių medžiagų pramonė.
Istorija
Rašytiniuose šaltiniuose pirmą kartą paminėti 1504 m. Gyvenvietė buvo prijungta prie Rusijos imperijos po antrojo ATR padalijimo 1793 m. XIX a. buvo miestelis, Rečycos apskrities Choinikų valsčiaus centras.
Stanislovas Marčiauskas
Stanislovas Marčiauskas (g. 1938 m. rugpjūčio 4 d. Roduose, Krekenavos valsčius) – Lietuvos agronomas, biomedicinos mokslų daktaras.
Biografija
1963 m. baigė Lietuvos žemės ūkio akademiją. 1969 m. žemės ūkio mokslų kandidatas.
1963–1976 m. dirbo Lietuvos žemdirbystės institute, 1977–2000 m. – Gyvulininkystės institute. Mokslinio darbo sritis – ganyklų ūkis. Paskelbė apie 280 mokslinių straipsnių.
Ignacevas
Ignacevas – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, Staviskų valsčiuje, Kolno apskrityje, Palenkės vaivadijoje. Kaimas yra apie 6 km į pietvakarius nuo Staviskų, apie 14 km į pietryčius nuo Kolno ir apie 77 km į vakarus nuo vaivadijos centro Balstogės.
Ferdinand Lassalle
Ferdinandas Lasalis (, 1825 m. balandžio 11 d. Breslau, dab. Vroclavas – 1864 m. rugpjūčio 31 d. Ženevoje) – vokiečių filosofas, lasalizmo pradininkas, politinis veikėjas.
Biografija
1842–1846 m. studijavo istoriją ir filosofiją Breslau ir Berlyno universitetuose. Dalyvavo 1848–1849 m. revoliucijoje Vokietijoje. Vėliau materialiai rėmė Karlą Marksą, kad jis galėtų nepriklausomai plėtoti savo politinę filosofiją. Siekė išplėsti darbininkų ekonominę kovą į politinę sferą, palaikė vieningos Vokietijos valstybės sukūrimą, rėmė Oto fon Bismarko politiką.
Jo pastangomis 1863 m. gegužės 23 d. įkurta Visuotinė vokiečių darbo sąjunga, rengė jos programą ir taktiką. Darė didelę įtaką Britanijos marksistams ir jų lyderiui H. M. Hyndmanui, 1881 m. birželio 7 d. įkūrusiam pirmąją Jungtinėje karalystėje socialistinę partiją – Socialdemokratų federaciją. Tačiau pats liko reformizmo šalininkas.
Kroatijos futbolo varžybos 1998–1999 m.
Kroatijos futbolo varžybos 1998–1999 m.
UEFA taurių taurė 1976–1977 m.
UEFA taurių taurė 1976–1977 m. – 17-asis UEFA taurių taurės turnyras. Prasidėjo 1976 m. rudenį. Taurę laimėjo klubas, finale laimėjęs prieš  klubą, žaidusį antrąkart iš eilės finale.
Medina (reikšmės)
Medina:
Pavardę turi šie garsesni asmenys:
Huahinės komuna
Huahinės komuna – komuna Prancūzijos Polinezijoje, Pavėjinių salų padalinyje (Draugijos salos), apima Huahinės salą. Plotas 74 km². 6,1 tūkst. gyventojų (2017 m.). Administracinis centras – Farė.
Suchožebrų valsčius
Istorija
Nuo V a. pr. m. e. iki V-VI a. dabartinio valsčiaus teritorijoje gyveno jotvingių gentis. XIII a.-XIV a. šias žemes užėmė Lietuvos Didžioji Kunigaikštystė. Nuo XIII a.-XIV a. iki 1513 m. priklausė Lietuvos Didžiosios Kunigaikštystės Trakų vaivadijai, nuo 1513 m. iki 1569 m. Liublino unijos Palenkės vaivadijai. Nuo 1569 m. iki 1795 m. buvo Abiejų Tautų Respublikos Mažosios Lenkijos provincijos Palenkės vaivadijos valdose.
Nuo 1795 m. iki 1807 m. priklausė Austrijos karalystės Vakarų Galicijos Sedlcų cirkului. Nuo 1807 m. iki 1815 m. priklausė Varšuvos kunigaikštystės Sedlcų departamentui. Nuo 1816 m. iki 1837 m. priklausė Rusijos imperijos Lenkijos Kongreso karalystės Palenkės vaivadijai, 1837–1844 m. Palenkės gubernijai, nuo 1844 m. iki 1866 m. Liublino gubernijai, nuo 1867 m. iki 1914 m. Sedlcų gubernijai.
Nuo 1914 m. iki 1919 m. priklausė Vokietijos imperijos Varšuvos generalgubernijai. 1919–1939 m. priklausė II Lenkijos Respublikos Varšuvos vaivadijai. 1939–1945 m. priklausė Trečiojo reicho Generalgubernijai. 1945–1975 m. priklausė Varšuvos vaivadijai. 1975–1999 m. priklausė Sedlcų vaivadijai.
Paviršiaus struktūra
Pagal 2002 metų duomenis valsčiaus plotas yra 100,71 km², iš kurių: Valsčius sudaro 6,28 % apskrities teritorijos.
Gyventojai
Valsčiaus gyventojų sudėtis pagal 2004 metais surinktus duomenis:
Karveliškis (Leliūnai)
Karveliškis – viensėdis Utenos rajono savivaldybėje, 4 km nuo Leliūnų.
Naisaras
thumb|right|250px|Naisaras Naisaras (,, SV Nargö) – šešta pagal dydį Estijai priklausanti sala Baltijos jūroje, į šiaurę nuo Talino. Priskiriama Vimsio valsčiui. Salos plotas – 18,6 km², ilgis – 13–14 km, plotis – 6 km, nuo žemyninės šalies dalies nutolusi apie 8,5 km. Aukščiausia vieta – Kunilamegi kalva (27 m). Daugiausia auga spygliuočiai, randama krūvos akmenų ir riedulių. Administraciškai skirstoma į tris gyvenvietes: Leunakiula (Storbyn), Tagakiula (Bakbyn) ir Veikeheinama (Lillängin). 2005 m. saloje gyveno apie 10 žmonių.
Antrojo pasaulinio karo metu saloje gyveno apie 450 gyv., bet karui einant į pabaigą jie pasitraukė. Tarybiniais laikais sala buvo karinė teritorija, neprieinama visuomenei.
Lasalizmas
Lasalizmas – Ferdinando Lasalio suformuluota socializmo teorija, paremta visuotine rinkimų teise, kaip universalia politine priemone, dabininkams ginant kitas savo teises.
Naisaras
Yra tvirtovių, pastatytų nuo Petro I valdymo laikotarpio iki Antrojo pasaulinio karo. Šiuo metu pamažu yra atstatinėjami švediško stiliaus pastatai bei siauruko geležinkelis, besitęsiantis iš šiaurės į pietus.
Lasalizmas
Propagavo valstybės remiamas gamybines asociacijas, „geležinį darbo užmokesčio dėsnį“ (darbo užmokestis, veikiamas natūralaus gyventojų prieaugio ir judėjimo, svyruoja apie fiziškai būtiną pragyvenimo minimumą), valstybę suprato kaip antklasinę organizaciją, kovojančia su gamta, skurdu, nemokšiškumu, auklėjančią visuomenę ir tarnaujančią visuomenei. Nepripažino klasių kovos, revoliucinių kovos metodų.
Naisaras
thumb|right|250px|Naisaras iš oro
Lasalizmas
Žymiausi šalininkai B. Bekeris, J. Šveiceris, V. Hazenklėveris. 1875 m. Gotos suvažiavime lasalininkai susivienijo su eizenachiečiais į Vokietijos socialdemokratų partiją. Daugelio lasalizmo principų laikosi ir šiuolaikiniai socialdemokratai.
Naisaras
Istorija
Pavadinimas reiškia „moters sala“. Manoma, kad Naisaras yra apie 1075 m. Adomo Brėmeniečio kronikose paminėta sala pavadinimu Terra Feminarum.
Estų-švedų žvejai saloje įsikūrė apie XV a., 1705 m. Šiaurės karo metu švedai čia įkūrė nedidelę tvirtovę. Po karo Estija atiteko Rusijos imperijai. Caro įsakymu 1720 m. buvo pastatyta nauja penkių bastionų tvirtovė, skirta Talino ir Sankt Peterburgo gynybai.
1808 m. salos šiaurėje britų HMS Salsette fregata nuskandino rusų Opyt. 1850 m. saloje gyveno 155 gyv., o 1858 m. skaičius išaugo iki 188. 1853–1856 m. buvo pastatyta koplyčia. 1914 m. nutiestas 37,7 km ilgio siauruko geležinkelis.
Pirmasis pasaulinis karas
Šiuo laikotarpiu rusai įrengė dar vieną naują tvirtovę. 1917 m. balandį Rusijos Laikinoji Vyriausybė Estijai suteikė autonomijos statusą. Tačiau, po Spalio revoliucijos bolševikų sukilėliai panaikino Estijos Laikinąją Vyriausybę, žinomą Maapäev vardu. 1917-ųjų gruodį 80–90 rusų jūreivių išsilaipino Naisaro saloje ir ją užėmę paskelbė nepriklausoma „socialistine respublika“, žinomą kaip Kareivių ir Naisaro Tvirtovės Statytojų Socialistinė Respublika, kuriai vadovavo Stefanas Petričenko. Jie įkūrė vyriausybę ir iš vietinių gyventojų ėmė rinkti mokesčius.
Tuomet naujoji Estijos vyriausybė kreipėsi į Vokietijos armiją pagalbos. „Respublika“, gyvavusi vos dvi dienas, buvo panaikinta 1918 m. vasario 26 d. vokiečių pajėgoms užėmus salą. Rusai pasitraukė į Kronštatą. 1919 m. saloje 40-čiai bolševikų karo belaisvių buvo įvykdyta mirties bausmė. 1920 m. sala tapo Estijos Respublikos dalimi.
Tarpukario–Pokario laikotarpis
Tarpukariu Estijos Respublika taip pat sala naudojosi kaip karinio jūrų laivyno baze. 1934 m. saloje gyveno 450 žmonių, iš jų apie 291 buvo estai, kurių daugiausia buvo kariai. XX a. 4-ajame dešimtmetyje siauruko geležinkelis buvo naudojamas kariniams tikslams.
Mediči
Mediči − pavardė.
Naisaras
Tarpukario–Pokario laikotarpis
1940 m. Naisarą okupavo Raudonoji armija, bet vos po kelių mėnesių salą užėmė Vermachtas. Švedų žvejai labiau mėgo vokiečius, todėl 1944 m. sovietams išvijus vokiečių pajėgas, paskutiniai švediškai kalbantys žvejai pasitraukė į Švediją.
Mediči
Pavardę turi šie garsesni asmenys:
Naisaras
Tarpukario–Pokario laikotarpis
Tarybiniais laikais Sovietų Sąjunga saloje įkūrė didžiausią jūrinių minų gamyklą Baltijos jūros regione. Sala buvo paskelbta karine teritorija, pašaliniams buvo draudžiama į ją patekti. Siaurukas buvo naudojamas sujungti gamyklą su uostu.
Postsovietinė era
1993 m. palikdami Naisarą sovietai susprogdino sprogmenis jūrinėse minose, palikdami tik metalinius korpusus, kurių dauguma vėliau buvo išgabenta į metalo laužą, bet krūvas jų dar galima rasti šalia Medasamo prieplaukos. Kitas ginklų pramonės palikimas – nafta ir sunkiaisiais metalais užterštas dirvožemis. 1995 m. Naisaras paverstas gamtiniu rezervatu.
Jevilinas
Jevilinas – kolonija Lenkijos šiaurės rytuose, Staviskų valsčiuje, Kolno apskrityje, Palenkės vaivadijoje.
Ubortė
Ubortė (ukr. ir, ) – upė Ukrainoje ir Baltarusijoje; Pripetės dešinysis intakas. Prasideda Žytomyro srityje, teka daugiausia šiaurės kryptimi per Polesės žemumą. Žemupys Gomelio srityje. Įteka į Pripetę priešais Petrikovo miestą. Žiemą užšąla. Atšyla kovo mėnesį. Nuo kovo iki gegužės tęsiasi potvynis. Minta daugiausia sniego tirpsmo vandeniu.
Stirbaitynė
Stirbaitynė – kaimas Tauragės rajono savivaldybėje, 6 km iki Aukštupių.
Algimantas Mikutėnas
Algimantas Mikutėnas (1949 m. gegužės 28 d. Juciai, Rokiškio rajonas) – Lietuvos kino operatorius.
Biografija
1977 m. baigė Maskvos kinematografijos instituto Kino operatorių fakultetą. 1974–1992 m. Lietuvos kino studijoje, vėliau kitose studijose nufilmavo daugiau kaip 50 vaidybinių ilgametražių ir trumpametražių filmų, reklaminių ir muzikos klipų, kino kronikos siužetų, dokumentinių, mokslo populiarinamųjų filmų. Kurdamas filmo nuotaiką, atskleisdamas personažų vidinę būseną jis meistriškai naudoja šviesą, spalvas, kadro kompoziciją.
Žmona aktorė Gražina Baikštytė.
Filmografija
Dokumentiniai
Vaidybiniai
Adolfas Uža
Adolfas Uža (1946 m. rugpjūčio 13 d. Šiauliuose – 2013 m. kovo 30 d. Vilniuje) – Lietuvos žurnalistas, redaktorius, karikatūristas, sporto organizatorius.
Biografija
Vaikystė ir jaunystė prabėgo Šiauliuose ir Akmenės rajono Papilės apylinkėse. 1966–1971 m. studijavo Vilniaus universiteto Istorijos fakultete, baigė žurnalistikos specialybę. 1972–1975 m. laikraščio „Vakarinės naujienos“ redakcijos atsakingojo sekretoriaus pavaduotojas. 1976–1977 m. Lietuvos radijo ir televizijos komiteto vyresnysis redaktorius. 1979–1982 m. Vilniaus rajono laikraščio „Draugystė“ atsakingasis sekretorius. 1982–1989 m. Eltos korespondentas.
1988 m. Sąjūdžio steigiamojo suvažiavimo organizacinio komiteto, Sąjūdžio koordinacinio centro tarybos narys, redagavo ir platino Sąjūdžio seimo tarybos biuletenį „Ekspres informacija“. 1989–1990 m. laikraščio „Žalioji Lietuva“ redaktoriaus pavaduotojas, 1990 m. savaitraščio „Pozicija“ atsakingasis sekretorius. 1990–1995 m. Japonijos telegramų agentūros „Kyodo Cousin“ korespondentas Baltijos valstybėse. 1995 m. dienraščio „Lietuva“ vyr. redaktorius. 1996–1999 m. savaitraščio „Atgimimas“ vyr. redaktorius, politikos apžvalgininkas. Sukūrė draugiškų šaržų, piešinių, karikatūrų ir epigramų. Surengė per 10 personalinių parodų.
1997–2011 m. Lietuvos gatvės vaikų futbolo federacijos steigėjas ir prezidentas. Lietuvos futbolo federacijos vykdomojo komiteto narys, buvęs Lietuvos asociacijos „Sportas visiems“ tarybos narys. Palaidotas Antakalnio kapinėse.
Dennis Kipruto Kimetto
thumb|200px|Kimetto Berlyno maratone
Denisas Kiprutas Kimetas (g. 1984 m. vasario 22 d., Eldorete, Kenijoje) – Kenijos lengvaatletis, ilgų nuotolių bėgikas. Nuo 2014 m. rugsėjo 28 d. pasaulio maratono rekordininkas. Taip pat nuo 2012 m. yra pasaulio 25 kilometrų bėgimo pasaulio rekordininkas.
Karjera
D. Kimetas augo vakarų Kenijoje, Eldoreto mieste. Treniravosi kartu su Geoffrey Mutai. Jo pirmas pasisekimas įvyko 2011 m. laimėjus pusės maratoną per Nairobio maratoną. Kiekvienuose varžybose jis gerino savo rezultatus. Dalyvavo įvairių miestų maratonuose, tokiuose kaip Dubajaus, Berlyno, Tokijo, Čikagos bei kituose. Pasaulio rekordą pasiekė 2014 m. Berlyno maratone nubėgęs per 2:02:57. Yra pirmasis žmogus bėgęs maratoną per mažiau nei 2:03.
Kleptoknidai
Kleptoknidai (iš 'vogti') – dilgiųjų ląstelių (knidocitų) kapsulės, kurias kaip trofėjinius ginklus naudoja kai kurie duobagyviais mintantys plėšrūnai. Kapsulės, išlaikiusios gebėjimą dilginti, įsistato į šeimininko odos dangalus ir veikia kaip gynybos priemonė. Labiausiai žinomi organizmai kleptoknidų naudotojai yra plikažiauniai moliuskai, daugelis kurių minta duobagyviais. Taip pat kleptoknidus naudoja ir kai kurie šukuočiai ir blakstienotosios kirmėlės.
Blakstienotųjų kirmėlių kleptoknidai
Microstomum genties turbeliarijų kleptoknidai tolygiai pasiskirsto kūno dangose. Manoma, kad kleptoknidus į dangalus iš žarnyno atgabena fagocitai. Iš keturių tipų knidocitų, kuriuos turi hidros, turbeliarijų odoje aptinkami trys. Penetrantai (stambios dilginamosios kapsulės) išsidėsto turbeliarijų ląstelių vakuolėse, kaip kad būna ir hidrų ląstelėse.