cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Subway
„Subway“ – amerikiečių greito maisto restoranų tinklas. Didžiausias pagal vietų skaičių greito maisto užkandinių tinklas visame pasaulyje. Kompanija turi 42 412 greito maisto restoranų tinklą 108-iose pasaulio šalyse.
Istorija
Kompanijos pradžia siekia 1965 m., kai Fred DeLuca, norėdamas kaip nors užsidirbti pinigų medicinos studijoms, šeimos draugo paskatintas nusprendė atidaryti greito maisto užkandinę, prekiaujančią sumuštiniais. Jo draugas Peter Buck sutiko paskolinti jam 1 tūkst. JAV dolerių ir tapo jo verslo partneriu. Pirmasis „Subway“ restoranas buvo atidarytas Bridžporte, Konektikute. Verslo partneriai užsibrėžė tikslą per 10 metų atidaryti 32 naujus prekybos taškus. Iki 1974 m. sugebėjo atidaryti tik 16 užkandinių, todėl norėdami paspartinti verslo plėtrą pradėjo ieškoti naujų partnerių ir pristatė „Subway“ prekės ženklą. Tinklas pradėtas plėsti franšizės būdu, nauji taškai sėkmingai atidarinėjami iki šiol.
1982 m. atidarytas 300-asis „Subway“ restoranas. 1984 m. kompanija pradėjo plėstis užsienyje, atidaroma užkandinė Artimuosiuose Rytuose, Bahreine. Po metų pasiekiama 500-ų restoranų riba, tinklas plečiamas Puerto Rike, kiek vėliau ir Kanadoje, Havajuose bei Bahamose. 1987 m. atidaryta 1000-oji, o už metų ir 2000-oji užkandinė. Tinklalapis „subway.com“ pradėjo veikti 1996 m. itin visame pasaulyje nusisekusi pėdos ilgio sumuštinio reklaminė kompanija, pradėta 2008 m., tais pačiais metais tinklas turėjo daugiau nei 30 tūkst. restoranų.
2013 m. vasarą atidaromas 40 000-asis „Subway“ restoranas, plėtra itin sparčiai vykdoma Rusijoje, Brazilijoje, Prancūzijoje bei Jungtinėje Karalystėje. Kompanijos atstovai tiki, jog restoranų tinklas vis dar turi daug galimybių plėtrai; iki 2030-ųjų tikimasi turėti 100 tūkstančių restoranų tinklą.
Pirmasis „Subway“ restoranas Lietuvoje atidarytas 2014 m. balandžio pab. Vilniaus senamiestyje. Franšizės būdu tinklą valdantys verslininkai šalyje per kelerius metus žada atidaryti iki 35-ių naujų restoranų.
Hnylyj Tikyčius
Hnylyj Tikyčius  – upė vidurio Ukrainoje, Kijevo ir Čerkasų srityse; viena iš Tikyčių sudarančių upių (Pietinio Bugo baseinas). Prasideda ties Snižkų kaimu, teka pietryčių, pietų kryptimi. Kirovohrado srities paribyje susilieja su Hirskyj Tikyčiumi ir sudaro Tikyčių.
Vidurupio slėnyje įrengta užtvankų kaskada. Prie upės įsikūręs Zvenyhorodkos miestas.
Italijos derbis
Italijos derbis (it. Derby d’Italia) – dviejų Italijos futbolo klubų (Juventus FC ir Milano Inter) tarpusavio derbis. Pirmasis Italijos derbis įvyko 1909 m. Kadangi abi komandos yra iš šiaurės Italijos, šis derbis rodo ir regioninę konkurenciją.
Šiam derbiui tokį vardą suteikė žymus Italijos sporto žurnalistas Gianni Brera 1967 m. Tokio pavadinimo priežastis yra tai, jog šie abu klubai turi daugiausiai laimėjimų vietinėse ir europinėse varžybose.
Statistika
2018 m. gruodžio 7 d. duomenys
Ręsčiai
Ręsčiai – kaimas Šilalės rajono savivaldybėje, 4 km į vakarus nuo Juodainių. Saugomas Ręsčių uosis.
Matuizų pagrindinė mokykla
Varėnos rajono Matuizų pagrindinė mokykla – dieninė, savarankiško mokymosi bendrojo lavinimo mokykla Varėnos rajone, Matuizose, Dzūkų g. 2, vykdanti pradinio, pagrindinio ir papildomo ugdymo programas. Įstaigos kodas 190108037.
Filialas: Varėnos r. Matuizų vidurinės mokyklos Ikimokyklinio ir priešmokyklinio ugdymo skyrius.
Istorija
Lenkijai valdant Vilniaus kraštą, 1936 m. Matuozose atidaryta keturių skyrių pradinė mokykla. Mokoma lenkų kalba. Iš pradžių patalpos mokyklai buvo išnuomotos vidury kaimo pas Verbicką, vėliau perkeltos prie geležinkelio pas Matuizą. 1939 m. mokyklos patalpas sudegino nepatenkinti vietos gyventojai, reikalavę iš valdžios lietuviškos mokyklos. Mokykla iš Matuizų perkelta į Šarkiškes. 1944 m. vokiečiai sudegino Šarkiškių mokyklą ir kaimą.
Po karo mokykla vėl perkelta į Matuizas. Pirmoji mokytoja buvusi Rozalija Žydelienė. Ši mokykla veikė privačiose patalpose. 1952 m. atidaryta 5 klasė, kuriai patalpos buvo išnuomotos Verbicko namuose. 1953 m. atidaryta septynmetė mokykla. Buvo išnuomoti Vaclo Matuizos, Jono Matuizos (Pauliuko), Antano Matuizos, Antano Ladietos gyvenamieji kambariai. Viena klasė nuo kitos buvo už 50-100 metrų. Mokytojai turėjo vaikščioti iš vienų patalpų į kitas. 1957 m. dar vienas patalpas mokyklai išnuomojo Jonas Matuiza.
1958 m. atidaryta aštunta klasė. 1958–1959 m. atidaryta 9 klasė, mokyklai suteiktas vidurinės mokyklos statusas. Mokykla toliau dirbo privačiose patalpose. 1961 m. išleista pirmoji 14 abiturientų laida. Mokyklos kolektyvo ir tėvų komiteto pastangomis pradėta statyti mūrinė mokykla, kainavusi 48 000 rublių. 1962 m. mokykla reorganizuota į aštuonmetę. 1964 m. pradėjo veikti nauja dviejų aukštų mūrinė mokykla, kurioje 8 klasės, mokytojų kambarys, pionierių kambarys. 1982 m. pastatytas mokyklos priestatas, kuriame įkurti keli kabinetai, dirbtuvės, valgykla, sporto salė.
Nuo 1993 m. rugsėjo 1 d. Matuizų mokykla reorganizuota į vidurinę – atidaryta 10 klasė, pereita prie 10 balų vertinimo sistemos. 1996 m. minint mokyklos 60-metį įkurtas muziejus ir seklyčia.
Juozas Jermalavičius
Juozas Jermalavičius (1940 m. vasario 4 d. Vergakiemyje, Varėnos raj. – 2022 m. gruodžio 15 d. Maskvoje) – LTSR politinis veikėjas, komunistų partijos istorikas, vienas 1991 m. valstybės perversmo iniciatorių. Turėjo Rusijos pilietybę.
Biografija
1962 m. įstojo į TSKP. 1964 m. baigė Vilniaus universitetą, 1970 m. – Leningrado aukštąją partinę mokyklą. 1966–1968 m. buvo Jurbarko rajono laikraščio „Šviesa“ redaktoriumi. 1970 m. pradėjo dirbti Partijos istorijos institute prie LKP CK. 1971 m. jis apgynė disertaciją tema: „Komunistų partija Lietuva kova prieš politinę reakciją į šalį bažnyčioje per socializmo statybos laikotarpiu (1945–1952 m.). Daktaro disertacija tema: „Ateistinis darbas Tarybų Lietuvoje“ 1976 m. pradėjo dėstyti ateistinio auklėjimo, komunistinės ideologijos doktriną Vilniaus universitete, 1985 m. gavo docento laipsnį. 1983 m. tapo istorijos mokslų daktaru.
Žlugus tarybinei valdžiai Lietuvoje drauge su Mykolu Burokevičiumi 1991 m. sausį organizavo valstybinį perversmą. Jam nepavykus pasitraukė į Minską, tačiau 1994 m. sausio 15 d. buvo suimtas ir išduotas Lietuvai. 1999 m. rugpjūčio 23 d. už antivalstybinę veiklą nuteistas 8 metams nelaisvės. 2002 m. sausio 15 d. paleistas į laisvę ir netrukus išvyko į Rusiją.
Antanas Dambrauskas (1911)
Antanas Dambrauskas (1911 m. vasario 10 d. Norkūnai, Rokiškio valsčius – 1995 m. lapkričio 21 d. Druskininkai) – Lietuvos vertėjas, rašytojas.
Biografija
1936 m. baigė klasikinę filologiją Vytauto Didžiojo universiteto Humanitarinių mokslų fakultete. Dirbo mokytoju, dėstė Kauno tarpdiecezinėje kunigų seminarijoje. 1945 m. sovietinio saugumo suimtas, nuteistas 10 m. kalėti. Kalintas Čeliabinsko sr., Kazachijos, Kemerovo sr., Omsko lageriuose. 1956 m. grižo į Lietuvą, iki 1976 m. dirbo Druskininkų vaikų sanatorijoje.
Išvertė antikos rašytojų kūrinių:
Kairiškių apylinkė (Akmenė)
Kairiškių apylinkė – Lietuvos TSR administracinis-teritorinis vienetas šiaurės vakarų Lietuvoje.
Istorija
Apylinkė įkurta užėjus sovietams XX a. 5-ajame dešimtmetyje. 1949 m. buvo Tryškių valsčiuje, 1950 m. priskirta naujam Akmenės rajonui. 1954 m. gegužės 25 d. prijungta prie Šiaudinės apylinkės. Atkurta 1963 m. sausio 12 d. iš Dauginių apylinkės, Tučių apylinkės ir dalies Šiaudinės apylinkės. 1969 m. birželio 25 d. perkeltas apylinkės centras. 1986 m. spalio 20 d. Kairiškių apylinkė panaikinta, jos teritorija prijungta prie Papilės apylinkės ir Viekšnių apylinkės.
Krūmelinis vikis
Krūmelinis vikis (Vicia dumetorum) – pupinių (Fabaceae) šeimos vikių (Vicia) genties augalų rūšis.
Natūraliai paplitęs didžiumoje Europos: Austrijoje, Baltijos šalyse, Baltarusijoje, Bulgarijoje, Čekijoje bei Slovakijoje, Danijoje, Prancūzijoje, Vokietijoje, Graikijoje, Vengrijoje, Italijoje, Lenkijoje, Rumunijoje, pietinėje europinės Rusijos dalyje, Švedijoje, Šveicarijoje, Ukrainoje, buvusios Jugoslavijos šalyse. Introdukuotas centrinėje europinės Rusijos dalyje.
Įrašyta į Lietuvos raudonąją knygą.
AR televizija
Istorija
Įkurtas 1994 m. 1998 m. imtas transliuotas Kaunas plius TV kanalu.
2004 m. kanalą nupirko „Rubicon Group“ ir šis buvo sujungtas su Vilniaus televizija. Televizijos kanalas baigė transliuoti 2004 m. spalio 10 d., kai jį pakeitė 5 kanalas.
„AR studija“ rengdavo šias laidas: „Istorija", „Vienas namuose“ (Baltijos televizija), „POP TV“ (TELE-3). Taip pat rengdavo ir „Kauno žinių“ laidas, tačiau jas retransliuodavo.
Transliuotojas – UAB „AR studija“.
Panočių pagrindinė mokykla
Varėnos rajono Panočių pagrindinė mokykla – buvusi dieninė, savarankiško mokymosi bendrojo lavinimo mokykla Varėnos raj., Panočiuose, vykdžiusi pradinio, pagrindinio, vidurinio ir papildomo ugdymo programas. Įstaigos kodas 190109477, steigėjas – Varėnos rajono savivaldybės taryba.
Istorija
Pirmoji Panočių mokykla savo veiklą pradėjo 1865 m. prie neseniai atkurto Kaniavos valsčiaus centro ir vadinosi Kaniavos liaudies mokykla. Pirmasis mokytojas buvo Antonas Dzeriba. Mokyta tik rusiškai iki I pasaulinio karo. Tokia mokykla negalėjo tenkinti vietos gyventojų poreikių, todėl veikė slaptos mokyklos. Papiškių nelegalią mokyklą žandarai išaiškino net du kartus. I pasaulinio karo metais rusiška mokykla tapo lietuviška. Joje mokėsi žymus Vilnijos krašto visuomenės veikėjas, rašytojas ir žurnalistas Rapolas Mackonis. Lenkiškosios okupacijos metu Mažojoje Kaniavoje veikė lenkiška valdžios išlaikoma mokykla. Daugelyje aplinkinių kaimų (Kaniavoje, Krūkliuose, Kaniūkuose, Paažuolėje ir kt.) ilgesnį ar trumpesnį laiką veikė „Ryto“ draugijos lietuviškos mokyklos, nuolat lenkų valdžios persekiojamos ir terorizuojamos.
1922–1951 m. buvo Slučajaus pradinė mokykla, 1951–1956 m. septynmetė, 1956–1982 m. Slučajaus vidurinė mokykla, nuo 1982 m. – Panočių vidurinė mokykla. XXI a. pradžioje tapo pagrindine, o 2021 m. buvo uždaryta.
1804 m.
1804 m. buvo keliamieji metai, prasidedantys sekmadienį pagal Grigaliaus kalendorių.
Gimtadieniai
Nedatuota
SCR Altach
SC Rheindorf Altach – Austrijos futbolo klubas iš Altacho.
Istorija
Klubas įkurtas 1929 m. žaisdavo žemesniuose divizionuose.
2K Czech
2K Czech (anksčiau buvo žinoma kaip Illusion Softworks) yra kompiuterinių žaidimų kūrėja, įsikūrusi Brno mieste, Čekijoje. Ją 1997 metais įkūrė Petr Vochozka ir akcininkai.
Šuangsi
Šuangsi (pe̍h-oē-jī: Siang-khe) – vienas iš Sinbėjaus rajonų, esantis šiaurės Taivane. Vyrauja kaimiškas kraštovaizdis.
Geografija
thumb|left|175px Šuangsi išsidėstęs rytinėje Sinbėjaus dalyje. Vakaruose ribojasi su Pingsi, šiaurėje su Žuifangu ir rytuose su Gongliao; pietuose turi sieną su Jilano apskritimi. Kraštovaizdis daugiausia kalnuotas, išvagotas Beiši (šiaurėje) ir Šuangsi (pietuose) upių.
Istorija
Kaip ir kituose Taivano salos kraštuose, į šią vietovę, apgyvendintą vietinių Taivano aborigenų, XVII a. atplūdo ispanų ir olandų kolonistai. Atklydėlių iš žemyninės Kinijos kolonizacija prasidėjo XVIII a. Dėl kalnuoto kraštovaizdžio populiacijos skaičius išliko žemas. Atradus akmens anglies, XX a. pradėta vystyti kalnakasybos pramonę, kuri ypač svarbų vaidmenį atliko Antrojo pasaulinio karo metu.
2010 m. gruodžio 25 d. sukūrus naująjį Sinbėjaus miestą, Šuangsi tapo vienu iš jo rajonų (区, Qū).
Balandžio 27
Balandžio 27 yra 117-a metų diena pagal Grigaliaus kalendorių (keliamaisiais metais – 118-a). Nuo šios dienos iki metų galo lieka 248 dienos.
Vardadieniai
Anastazas – Aušra (Aušrė) – Aušrinė – Gotautas – Zita – Žydrė
Autobusų stotis
thumb|Autobusų stotis Čenajuje thumb|Kamppi Centre
Autobusų stotis – aikštė autobusams stovėti ir manevruoti su specialiais pastatais autobusų ir maršrutinių taksi keleiviams aptarnauti. Infrastruktūrą sudaro peronai, tvarkaraščiai ir kitos informacinės priemonės, bilietų kasa, laukiamoji salė, saugykla, dispečerinė, parduotuvė ar maitinimo įstaiga ir kt.
Didžiausios autobusų stotys
Užimanti 150 000 m² Chennai Mofussil Bus Terminus autobusų stotis Čenajuje (Indija) yra didžiausia Azijoje. 2010 m. ši autobusų stotis vienu metu aptarnavo 500 autobusų ir 3000 autobusų bei 250 000 keleivių per dieną.
Didžiausia požeminė autobusų stotis Europoje yra Kamppi Centre (Helsinkis, Suomija), pastatyta 2006 metais. Stotis kainavo 100 milijonų eurų ir buvo suprojektuota bei pastatyta per 3 metus. Stotis užima 25 000 m², kasdien iš stoties išvyksta 700 autobusų, kurie veža 170 000 keleivių.
Lietuvoje
Lietuvoje pirmoji autobusų stotis įrengta 1928 m. Kaune, kitos pradėtos statyti XX a. 7-ajame dešimtmetyje: 1965 m. Utenoje ir Radviliškyje, 1966 m. Šiauliuose, 1967 m. Vievyje, 1970 m. Anykščiuose ir Molėtuose, 1972 m. Gargžduose, 1974 m. Vilniuje ir Šalčininkuose, 1975 m. Kupiškyje, Skuode ir Vilkaviškyje, 1976 m. Naujojoje Akmenėje, 1977 m. Kretingoje ir Kryžkalnyje, 1978 m. Jonavoje ir Šilalėje, 1979 m. Varėnoje ir Lazdijuose, 1980 m. Zarasuose, 1981 m. Druskininkuose ir Ignalinoje, 1982 m. Rokiškyje. Šiuo metu Lietuvoje veikia 51 autobusų stotis.
ConocoPhillips
ConocoPhillips − JAV tarptautinė energetikos bendrovė, įsikūrusi Hiustone, Teksaso valstijoje. ConocoPhillips yra viena iš 6 didžiausių pasaulio naftos bendrovių. Savo kurą ji parduoda naudodama Phillips 66 ir Union 76 prekinius ženklus Šiaurės Amerikoje ir Jet Europoje. ConocoPhillips susiformavo po Conoco Inc. ir Phillips Petroleum bendrovių susiliejimo 2002 metais. ConocoPhillips turi apie 34,000 darbuotojų, kurie aptarnauja jos klientus 40 šalyse. ConocoPhillips yra antra pagal dydį naftos perdirbėja JAV. Ji išgauna 2 milijonus naftos barelių per dieną. ConocoPhillips priklauso Fortune 500 stambiausių JAV bendrovių sąrašui.
Karakulis (Tadžikija)
Karakulis arba Kara Kulis  – nenuotakus druskingas ežeras šiaurės rytų Tadžikistane, Kalnų Badachšane, Pamyro kalnuose (3914 m aukštyje), palei Chorogo-Ošo kelią. Skersmuo – 25 km. Susidarė prieš 5 mln. metų įsirėžusio meteorito krateryje (kraterio skersmuo – 45 km). Iš pietų pusės į ežerą giliai įsiterpia pusiasalis, kuris Karakulį dalina į du baseinus. Rytinio baseino gylis 13–22,5 m, vakarinio – 221–236 m.
Įteka Karadžiglos, Karato ir Muzkolo upės. Užšalęs nuo lapkričio iki balandžio.
thumb|left|200px|Palydovinė nuotrauka
Vincas Lapinskas (1929)
Vincas Lapinskas (1929 m. lapkričio 6 d. Raitininkai, Merkinės valsčius – 1998 m. rugsėjo 2 d. Vilnius) – Lietuvos gydytojas chirurgas, habilituotas biomedicinos mokslų daktaras.
Biografija
1952 m. baigė Vilniaus universitetą. 1972 m. medicinos mokslų daktaras.
1954–1960 m. dirbo Vilniuje chirurgu. Nuo 1963 m. Vilniaus universiteto dėstytojas, nuo 1977 m. profesorius.
Mokslinė veikla
Tyrė kraujotakos sutrikimo įtaką skrandžio patologijai ir hemigaslrektomijos su vagotomija reikšmę opalige sergančių ligonių gydymui. Sukūrė skrandžio ir dvylikapirštės žarnos opaligės komplikacijų gydymo metodų. Paskelbė daugiau kaip 200 mokslinių straipsnių.
Autoturgus
Autoturgus – laikraštis, ėjęs 1992–1994 m. Vilniuje.
Istorija
Įsteigė ir leido V. Polujansko personalinė įmonė. Tiražas 1993 m. – 3700 egz., 1994 m. – 3000 egz. Išėjo 9 numeriai.
Spausdino reklamas, skelbimus, rinkos informaciją.
Redaktoriai V. Polujanskas, Renaldas Gabartas, R. Kašėta.
1569 m.
1569 m. buvo nekeliamieji metai, prasidedantys trečiadienį pagal Grigaliaus kalendorių.
Lietuvoje
Vilniaus vyskupas Valerijonas Protasevičius į LDK pakvietė jėzuitų.
Jonas Kukarevičius
Jonas Kukarevičius (1919 m. lapkričio 20 d. Simančių k., Molėtų r.), muzikos mokytojas ir chorvedys.
Biografija
1946–1950 choro dirigavimo mokėsi Vilniaus J. Tallat-Kelpšos muzikos mokykloje (dėst. V. Žilius ir A. Ilčiukas). 1961–1964 choro dirigavimo studijas neakivaizdiniu būdu dar gilino Lietuvos valstybinėje konservatorijoje (doc. K. Kavecko ir vyr. dėst. J. Karoso klasės).
1945–1960 Lietuvos valstybinės filharmonijos mišriojo choro artistas tenoras, vadovavo Naujosios Vilnios mėgėjų chorams ir vokaliniams ansambliams (1952–1959), 1960–1964 Respublikinių liaudies meno rūmų choro dirigentas – konsultantas.
Nuo 1964 Vilniaus rajono Avižienių aštuonmetės mokyklos muzikos ir dainavimo mokytojas. 1954–1967 Respublikinių profsąjungų kultūros rūmų mišriojo choro „Tauras" (1965) meno vadovas ir dirigentas. Chore dainavo 60-90 balsingų sostinės moterų ir vyrų, kurie buvo parengti 1955, 1960 ir 1965 respublikinėms dainų šventėms, pirmųjų ir kitų prizinių vietų pelnė Vilniaus miesto ir respublikinėse apžiūrose bei konkursuose, koncertavo Lietuvoje, Latvijoje, Baltarusijoje ir Rusijoje. Koncertų programose buvo sudėtingesnių G. F. Händelio, W. A. Mozarto, G. Verdi, B. Smetanos ir kitų autorių klasikinių bei šiuolaikinių kūrinių.
J. Kukarevičius buvo 1960 respublikinės dainų šventės konsultantas, Ignalinos ir Švenčionių rajonų dainų švenčių vyr. dirigentas.
Giraitė (Merkinė)
Giraitė – kaimas Varėnos rajono savivaldybėje, 5 km į šiaurės vakarus nuo Nedzingės. Praeina keliukas Savulkos–Laukininkėliai.
Istorija
XIX a. pab. kaimas pateko į Trakų apskrities Nedzingės valsčių. 1930–1935 m. – Daugų valsčiuje, vėliau – Merkinės valsčiuje. 1936 m. išskirstytas viensėdžiais. Tarpukariu veikė pradžios mokykla.
Būdos (Varėna)
Būdos – kaimas Varėnos rajono savivaldybėje, 7 km į pietus nuo Panočių, Dainavos girios (Būdų miško) apsuptyje, 2,5 km nuo Gudijos sienos.
Istorija
Būdų užusienis minimas nuo 1798 m. – Kaniavos girininkijos inventoriuje minimas 1 valakas žemės. 1850 m. tarp gyventojų minimi Nedzveckas ir Miškinis.
Gyventojai
Pagal lenkų valdžios 1921 m. atliktą surašymą kaime gyveno 31 žmogus, iš kurių 22 užsirašė lietuviais ir 9 lenkais.
Aplodontas
Aplodontas, arba kalninis bebras (Aplodontia rufa) – graužikų (Rodentia) būrio monotipinės aplodontinių (Aplodontidae) šeimos ir genties graužikas.
Pabaisko mūšis
Pabaisko mūšis (kartais jis dar vadinamas Šventosios-Pabaisko mūšis arba Vilkmergės mūšis) vyko 1435 m. rugsėjo 1 d. Lietuvos didžiojoje kunigaikštystėje tarp Jogailos brolio Švitrigailos ir Vytauto brolio Žygimanto Kęstutaičio.
Antanas Dambrauskas (1940)
Antanas Dambrauskas (1940 m. rugpjūčio 24 d. Papelkiai, Kuršėnų apskritis – 1995 m. balandžio 27 d. Gegužinė, Kaišiadorių raj.) – Lietuvos teisininkas, socialinių mokslų daktaras.
Pabaisko mūšis
Karas tarp jų prasidėjo 1432 m., kai grupė Švitrigailos valdymu nepatenkintų lietuvių didikų su Jonu Goštautu priešaky, užmezgę ryšius su Lenkijos ponais, o visų pirma su Zbignevu Olesnickiu, aršiu Lietuvos Didžiosios Kunigaikštystės nepriklausomybės priešininku, surengė pasikėsinimą prieš Švitrigailą bei didžiuoju kunigaikščiu paskelbė Žygimantą. Tačiau Švitrigaila įsitvirtino Polocke ir išlaikė savo valdžioje rytines Lietuvos Didžiosios Kunigaikštystės sritis. Žygimanto valdžią pripažino dabartinės Lietuvos ir vakarų Baltarusijos žemės. Jį taip pat rėmė Lenkija, kurios ponai priešinosi Lietuvos Didžiosios Kunigaikštystės (Švitrigailos) įtakos didėjimui bei siekė, kad Lietuva būtų prijungta prie Lenkijos, kaip buvo įvardyta 1385 m. pasirašytoje Krėvos sutartyje. Švitrigailos sąjungininku buvo Livonijos ordinas. Vidaus karas užsitęsė apie trejus metus. 1435 m. kovojančios pusės sutelkė maždaug po 30 tūkstančių karių lemiamoms kautynėms. 1435 m. rugsėjo 1 d. abi armijos susitiko dabartinio Pabaisko vietoje. Švitrigailos kariuomenė buvo sumušta, į nelaisvę paimtas Žygimantas Kaributaitis (Gedimino anūkas).
Antanas Dambrauskas (1940)
Biografija
Žmona Genovaitė Dambrauskienė. 1965 m. baigė Vilniaus universitetą. 1975 m. teisės mokslų kandidatas.
Dirbo Aukščiausiajame Teisme, 1966–1968 m. Miškų ūkio ir miško pramonės ministerijoje. Nuo 1968 m. Vilniaus universiteto dėstytojas, nuo 1976 m. docentas.
Pabaisko mūšis
Po šio mūšio Žygimantas sugebėjo užimti visą Lietuvos Didžiąją Kunigaikštystę, tačiau ši pateko į politinę priklausomybę nuo Lenkijos, iš kurios nebeišsivadavo iki pat valstybės likvidavimo 1795 m. Švitrigailos sąjungininkas, Livonijos ordinas mūšio metu patyrė didelių nuostolių, tačiau mūšio reikšmė karo su Ordinu pabaigai žymėti - pernelyg sureikšminama. Kunigaikštis Žygimantas mūšio lauką pavadino Pabaisku – nuo lenkiško žodžio „pobojowisko“, reiškiantį mūšio lauką, o ten tekantį upelį pavadino Viktorija (pergalė).
1436 m. Žygimantas mūšio vietoje pastatė Pabaisko Švč. Trejybės bažnyčią, aplink kurią įsikūrė dabartinis Pabaisko miestelis.
Giorgio Vasari
Džordžas Vazaris (arba Džordžijus Vazaris, it. Giorgio Vasari, 1511 m. liepos 30 d. – 1574 m. birželio 27 d.) – italų XVI a. Vėlyvojo Renesanso dailininkas manieristas, architektas ir biografas. Priklausė Florencijos dailės mokyklai.
Gyvenimo metu Džordžas Vazaris buvo labai gerbiamu menininku, jo projektuotų darbų yra svarbiausiose Florencijos vietose − Santa Maria del Fiore katedroje ir Palazzo Vecchio rūmuose. Šiuo metu jo vardas visų pirma siejamas su biografijų knyga, sutrumpintai „Le Vite“ − pirma tokio pobūdžio knyga istorijoje ir svarbiausiu šaltiniu, kuriame aprašyti pačių žymiausių italų renesanso menininkų gyvenimai.
Iš Vazario architektūros darbų garsiausi: dab. Uficių galerija ir Vazario koridorius Florencijoje.
Biografija
1560 m. pagal jo projektą buvo pradėti statyti Uficiai − Florencijos administraciniai rūmai, dabar virtę vienu žymiausių pasaulio muziejų. 1562-64 m. Džordžas Vazaris perstatė Palazzo della Carovana rūmus Pizoje, o šių rūmų fasadą suprojektavo iš naujo. Maždaug tuo metu Vazario projektui priklauso Santa Maria Nuova bažnyčios (Kortonos mieste) kupolas. 1565 m. pagal Kozimo I Medičio užsakymą Vazaris suprojektavo Vazario koridorių − uždaro tipo pakeltą perėjimą tarp Palazzo Vecchio ir Palazzo Pitti Florencijoje. Apie 1568-74 metus Džordžas Vazaris su dirbtuvėmis perstatinėjo Santa Maria Novella ir Šv. Kryžiaus bazilikas pagal Tridento susirinkimo naujus reikalavimus. 1568 m. paruošė papildytą „Le Vite“ leidimą, kuriame įtraukė savo laikų menininkų biografijas, bei paskyrė didelį skyrių sau pačiam.
Kūryba
Kaip dailininkas manieristas, Džordžijus Vazaris teikė pirmenybę lengvam, išpuoselėto stiliaus temų vaizdavimui, kuris tenkino tuometinių aristokratų dvarų skonį. Jo dailė visai neturi Mikelandželo dramatiškumo ir jėgos, nepaisant to, kad Mikelandželas buvo Vazario didžiausias idealas mene. Vazaris atsiliko ir nuo savo tiesioginio konkurento Florencijoje − Bronzino. Architektūriniai Vazario darbai tikriausiai buvo labiau vykę nei jo dailės. Santa Maria Nuova bažnyčios kupolas Kortonoje išsiskiria stiliumi, artimu Aukštojo renesanso stilistikai. Tačiau garsiausias Vazario indėlis į Vakarų kultūrą yra jo menininkų autobiografijų knyga „Le Vite“. Joje Vazaris ne tik pateikė svarbių duomenų apie renesanso menininkus, bet ir pažymėjo, vertino tuos dailininkus, kaip Džotą ir Čimabuję, kurie jau tuo metu buvo primiršti ir nuvertinti. Džordžijus Vazaris buvo asmeniškai pažįstamas su daugeliu to meto dailininkų, o pažintimi su Mikelandželu ir Ticianu nesidrovėdamas didžiavosi.
Pavasarinis vikis
Pavasarinis vikis (Vicia lathyroides) – pupinių (Fabaceae) šeimos vikių (Vicia) genties augalų rūšis.
Jonas Lasickis
Biografija
Studijavo Ciuriche, Paryžiuje. Iki 1567 m. kalvinas, vėliau susijęs su čekų broliais. 1556-1581 su pertraukomis, keliavo po Vakarų Europą. 1581 m. ar 1582 m. gyveno Vilniuje, vėliau Zaslavlyje prie Minsko.
Pavasarinis vikis
Natūraliai paplitęs Europoje, Kaukaze, Turkijoje, Libane bei Sirijoje, Irane, Maroke ir Alžyre. Introdukuotas kai kuriose JAV valstijose, Naujojoje Zelandijoje (Pietų saloje).
Jonas Lasickis
Biografija
Parašė traktatą „Apie žemaičių, kitų sarmatų bei netikrų krikščionių dievus“, kuriame perpasakojo Mykolo Lietuvio, A. Gvaninio, J. Dlugošo, S. fon Herberšteino, J. Maleckio pasakojimus apie lietuvių ir žemaičių tikėjimą. Pateikė žinių apie žemaičių buitį, verslus, būdą – mini, kad jie esą gero būdo, dori, apie jų papročius – vestuves, laidotuves, kai kurias kalendorines šventes. Paliudijo, kad jau XVI a. per Rygą ir Karaliaučių prekiauta su Vakarų Europa Lietuvos linų pluoštu ir sėmenimis, tai skatino tekstilės pramonės plėtrą. Jis nekritiškai rėmėsi kitų autorių veikalais, nes nemokėjo lietuviškai. Stengėsi Vakarų Europos tautoms šią šalį pavaizduoti egzotišką; pateikė nemažai tikrovės neatitinkančių duomenų. Lietuvių mitologijai įdomus jo sudarytas dievybių sąrašas su trumpais kiekvieno aprašymais.
Jo traktatu nekritiškai rėmėsi Teodoras Narbutas, Juozapas Ignotas Kraševskis, Simonas Daukantas, Jonas Basanavičius.
Deganti Misisipė
Deganti Misisipė (angl. Mississippi Burning) yra 1988 metais pasirodęs filmas, apie tikrovėje įvykusį trijų pilietinių teisių aktyvistų nužudymą Misisipės valstijoje 1964 metais. Nužudymų tirti atvyksta du FTB agentai (kuriuos vaidina Gene Hackman ir Willem Dafoe).
Istorija ir faktai
E.R.Killenas yra pirmasis asmuo, apkaltintas tuo, kad tiesiogiai prisidėjo prie 24 metų Michaelo Schwernerio (Maiklo Švernerio), 20 metų Andy Goodmano (Endžio Gudmano) ir 21 metų Jameso Chaney (Džeimso Èeinio) nužudymo 1964-ųjų birželio 21-ąją. Aukos - du baltieji iš Niujorko ir juodaodis iš Misisipės - dalyvavo kampanijoje, kurios metu juodaodžiai buvo raginami užsiregistruoti rinkėjais.
Šie nužudymai sukrėtė visą šalį, o 1988-aisiais apie juos buvo pastatytas filmas "Deganti Misisipė" (Mississippi Burning).
1964 metais buvo apkaltinta 18 Kukluksklano narių, siejamų su šiuo nusikaltimu, tarp jų - E.R.Killenas. 1967-aisiais septyni jų buvo nuteisti kalėti nuo trejų iki 10 metų, tačiau, prisiekusieji, kurie visi buvo baltieji, negalėjo priimti sprendimo dėl E.R.Killeno, nes viena prisiekusioji pareiškė negalinti nuteisti pamokslininko.
Tada E.R.Killenas liko nenubaustas, bet 2004 metais jo byla buvo atnaujinta. JAV prisiekusieji pripažino buvusio Kukluksklano lyderio ir baptistų pamokslininko kaltę dėl trijų kovotojų už pilietines teises nužudymo lygiai prieš 41 metus. Aukų artimieji sveikino šį prisiekusiųjų sprendimą, tačiau sakė, jog dar ne viskas padaryta, kad Amerikos Pietūs išsivaduotų nuo savo rasistinės praeities.
Ana Karenina
Siužetas
1 dalis
Knyga pradedama vėliau išgarsėjusiu posakiu: „Visos laimingos šeimos panašios viena į kitą, kiekviena nelaiminga šeima yra nelaiminga savaip“.
Pradžioje pasakojama, apie Oblonskių šeimos dramą – Stiva yra neištikimas Doli, todėl pastaroji labai išgyvena. Kad padėtų išspręsti konfliktą, iš Peterburgo į Maskvą atvyksta Stivos sesuo Ana. Tuo pačiu laikotarpiu į Maskvą atvyksta ir Stivos bičiulis Konstantinas Levinas, kuris trokšta vesti tik 18 sulaukusią Ščerbackių dukterį Kiti. Levinas drovisi savo jausmų ir ilgai negali pasipiršti Kiti. Jis pastebi, kad aplink ją sukasi jaunas karininkas iš Peterburgo – Aleksejus Vronskis. Levinas visgi pasiperša Kiti, tačiau ši jį atstumia, nes yra įsimylėjusi Vronskį.
Stivos pagalba, geležinkelio stotyje Ana susipažįsta su Vronskiu. To susitikimo metu įvyksta nelaimė – darbininkas žūsta po traukinio ratais, ir Ana tai palaiko blogu ženklu. Vieno iš pobūvių metu, Vronskis labai susižavi Ana ir pradeda ignoruoti Kiti. Vėliau jiedu keliauja tuo pačiu traukiniu į Peterburgą, ir Vronskis prisipažįsta mylįs Aną.
2 dalis
Kiti, palūžusi po to, kai Vronskis ją paliko, suserga. Levinas taip pat sugniuždytas po nesėkmingų piršlybų, grįžęs į savo ūkį pasineria į mintis, kaip padidinti darbo našumą. Ana ir Vronskis, lankydamiesi aukštuomenės pobūviuose ir renginiuose vis daugiau ima bendrauti tarpusavyje, o tai ima kelti aplinkinių apkalbas. Nors Kareninas nepavyduliauja, jis perspėja Aną, kad toks jos elgesys kenkia jos autoritetui. Nepaisant to, jie vis dažniau susitikinėja. Vieną dieną Ana prisipažįsta Vronskiui, kad laukiasi jo kūdikio. Nors ir sukrėstas, Vronskis dalyvauja žirgų lenktynėse, bet nukrenta nuo žirgo. Kareninas, pastebėjęs labai emocingą Anos reakciją į Vronskio nesėkmę, vėl prašo jos elgtis tinkamai, tačiau ji sukrėsta prisipažįsta, kad nori skirtis ir gyventi su Vronskiu.
Kiti tuo tarpu su tėvais išvyksta į kurortą Vokietijoje. Ten ji susipažįsta su jauna slauge Varenka, iš kurios mokosi užuojautos, paslaugumo.
3 dalis
Levinas ir toliau kamuojamas minčių apie gyvenimo ir darbų prasmę, taip pat toliau domisi darbo našumo klausimu ir sukuria teoriją, kad rusų valstiečio santykis su žeme savitas ir kad Rusijos žemės ūkis skirtingas nuo Europos šalių. Jis aplanko netoliese vasarojančią Doli ir iš jos sužino apie Kiti likimą. Tačiau sužeistas jos išdavystės, Levinas nebenori antrą kartą pirštis Kiti ir ima galvoti, kad reikia veisti paprastą kaimietę.
Ana pradeda spausti savo vyrą, kad šis su ją skirtųsi, tačiau Kareninas negali suvokti susidariusios situacijos, o vėliau grasina skyrybų atveju pasiliksiąs judviejų sūnų Seriožą.
4 dalis
Suvokęs padėties nepakeliamumą, Aleksejus Kareninas ryžtasi skyryboms, tačiau tą padaryti nėra paprasta. Doli bando jį įtikinti, kad to daryti nereikia. Gimdydama Ana atsiduria ant mirties slenksčio ir, situacijos sukrėstas, Kareninas atleidžia tiek Anai, tiek Vronskiui ir pažada, kad bus kaip jie nori. Vronskis, sugniuždytas tokio Karenino kilnumo, bando nusižudyti, šaudamas sau į širdį, bet nepataiko ir lieka sunkiai sužeistas. Ana tuo tarpu pagimdo dukterį, kurią pavadina Ani. Pasveikęs Vronskis pasiryžta nutraukti santykius ir išvykti į Taškentą, bet Ana jį perkalba. Ana sutinka palikti savo sūnų Kareninui, ir su Vronskiu išvyksta į Europą.
Stiva suveda Leviną ir Kiti kartu, ir šie, atleidę vienas, kitam sutinka tuoktis. 5 dalis
Toliau vaizduojamos Levino ir Kiti vestuvės. Po jų, pora persikelia į Levino ūkį. Pradžioje jie nuolat nesutaria. Vėliau abu išvyksta saugyti mirštančio Levino brolio Nikolajaus. Nors Levinas prieštaravo, kad Kiti važiuotų kartu, vėliau pamato, kad ji vienintelė moka elgtis su mirštančiu žmogumi. Netrukus paaiškėja, kad Kiti laukiasi.
Ana su Vronskiu Europoje ieško sau tinkamos kompanijos ir ypač Vronskis sielojasi, kad prarado visuomeninį gyvenimą. Jis bando užsiimti tapyba, remti čia gyvenančius rusų menininkus. Visgi, bodėdamiesi tokiu gyvenimu, jiedu grįžta į Peterburgą. Vronskis grįžta į aukštuomenės gyvenimą, tuo tarpu Aną visi niekina, net jos buvusi draugė Betsi. Ana taip pat pradeda abejoti Vronskio meilę.
Likęs vienas, Kareninas susidraugauja su Lidija Ivanovna – grafiene, besidominčia mistika ir religija. Ji įtikina neleisti Seriožai susitikti su Ana, tačiau Ana tai padaro paslapčia.
Ana, nepaisydama kitų požiūrio, išdrįsta pasirodyti teatre, kur susirinkusi visa aukštuomenė. Čia ji viešai paniekinama ir sugniuždyta grįžta namo. Negalėdami prisitaikyti Peterburge, Vronskis su Ana išvyksta į užmiesčio dvarą.
6 dalis
Vasarą į Levino sodybą susirenka visa Ščerbackių šeima, ir šeimininkas jaučiasi prislėgtas ir atitrauktas nuo savo kasdienių darbų. Be to, pas juos atvyksta Stivos draugas Veselovskis, kuris pradeda atvirai flirtuoti su Kiti. Neapsikentęs tokiu elgesiu, Levinas jį išvaro iš namų. Tuomet Veselovskis išvyksta į netolimą Vronskio dvarą. Kiek vėliau ten išvyksta ir Doli, norėdama aplankyti Aną.
Doli lieka sukrėsta Vronskio ūkio puošnumo, prabangos, tačiau neranda tokio jaukumo ir nuoširdumo, kaip pas Leviną. Ji taip pat pamato, kad Vronskio ir Anos santykiai nėra geri. Vronskis prašo Doli, kad ši įkalbėtų Aną prašyti vyro ištuokos.
7 dalis
Levinas su Kiti persikelia į Maskvą, kad Kiti gimdymas būtų mažiau grėsmingas. Levinui sunku prisitaikyti prie neįprasto miestietiško gyvenimo. Stiva jį bando pratinti prie Maskvos aukštuomenės gyvenimo – lošimo ir gėrimo. Klube Stiva jį supažindina su Vronskiu, o vėliau – su Ana, kuri dabar gyvena Maskvoje. Levinas susižavi Ana ir sau dėl to labai priekaištauja.
Levinas tuo tarpu išgyvena sunkią dramą, laukdamas kol Kiti pagimdys ir jaudindamasis, kad ji nemirtų. Kiti sėkmingai pagimdo sūnų Mitią, tačiau Levinui dar sunku su juo apsiprasti.
Stiva nuvyksta į Peterburgą, kur prašo Karenino užtarimo, norėdamas gauti naują postą bei prašydamas jo išsituokti su Ana. Tačiau Lidijos Ivanovnos paveiktas Kareninas dabar klauso prancūzų pranašo, kuris prisakęs ištuokos neduoti.
Ana galutinai palūžta, pradeda įtarinėti Vronskį neištikimybe, nuolat su juo pykstasi, nori kuo greičiau išvykti į užmiestį. Matydama Vronskio abejingumą, Ana ima galvoti apie savižudybę. Ji aplanko Doli ir Kiti, bet manydama, kad jos bjaurisi ja, nedrįsta išsipasakoti, o išvyksta traukiniu. Prisiminusi nelaimę stotyje susitikimo su Vronskiu metu, ji šoka po traukiniu.
8 dalis
Levino brolis Koznyševas išleidžia ilgai rašytą knygą, bet kritikai ją ignoruoja. Tuomet jis susidomi panslavizmo idėjomis, domisi rusų savanoriais, vykstančiais į Serbiją. Norėdamas kiek pailsėti, jis nuvyksta pas Leviną. Šis tuo tarpu vis tebekamuojamas minčių apie gyvenimo prasmę ir net nori nusižudyti. Atvykus broliui, jis susiginčija dėl visuomenės požiūrio į karą Balkanuose. Jiems bekalbant, užeina audra, ir Levinas skuba gelbėti miške pasilikusios Kiti su vaiku. Knygos pabaigoje, Levinas atranda prasmę, likdamas toks koks esąs ir priimdamas keistas religijos dogmas, nuolat siekti gėrio.
GP2 serija
GP2 serija (GP2 Series, sutr. GP2) – vienviečių atvirų ratų automobilių lenktynių čempionatas, pristatytas 2005 m., pakeitęs ilgametį Formulės 1 lenktynininkų šaltinį Formulę 3000. Čempionato formatą sugalvojo Bernie Ecclestone ir Flavio Briatore. 2010 m. startavo žemesnės klasės čempionatas GP3 serija, tapsiantis GP2 serijos lenktynininkų šaltiniu.
Daugeliui lenktynininkų GP2 buvo paskutinis laiptelis į Formulę 1: Nico Rosberg, Lewis Hamilton, Timo Glock, Heikki Kovalainen, Nelson Piquet, Jr..
2011 m. prie čempionato buvo prijungta GP2 Azijos serija.
Lenktynių savaitgalis
Lenktynių savaitgalio penktadieniais lenktynininkai turi 30 minučių trukmės treniruotę ir tokios pačios trukmės kvalifikacinius važiavimus. Kvalifikacijoje nustatomos lenktynininkų starto pozicijos šeštadienio lenktynėms, kurių ilgis – 180 km. Lenktynių metų kiekvienas lenktynininkas privalo padaryti sustojimą, kurio metu turi būti pakeistos bent dvejos padangos.
Sekmadieniais vyksta 120 km ilgio sprinto lenktynės. Lenktynininkų rikiuotė sudaroma pagal šeštadienio lenktynių rezultatus, o pirmi 8 išdėstomi atvirkščia tvarka.
Budraičiai (Pakražantis)
Budraičiai – kaimas Kelmės rajono savivaldybėje, 10 km nuo Pakražančio.
GP2 serija
2005–2011
Nuo 2005 iki 2011 m. taškų sistema buvo tokia:
Esant tokiai taškų sistema per etapą vienas lenktynininkas daugiausia gali pelnyti 20 taškų: užsitikrinti pole pozicija, nugalėti abejose lenktynėse ir jose nuvažiuoti greičiausius ratus. Neilgoje GP2 istorijoje tai padaryti pavyko dviem lenktynininkams: Nelson Piquet, Jr. devintame 2006 m. sezono etape Vengrijoje ir Nicolas Hülkenberg penktame 2009 m. sezono etape Vokietijoje.
Nuo 2012 m.
Nuo 2012 m. taškų sistema buvo pritaikyta pagal visus aukštesnio lygio čempionatus – Formulę 1, Formulę 2 ir kitus.
Klykolių apylinkė
Klykolių apylinkė – Lietuvos TSR administracinis-teritorinis vienetas šiaurės vakarų Lietuvoje.
Istorija
Apylinkė įkurta užėjus sovietams XX a. 5-ajame dešimtmetyje. 1947 m. prijungta dalis Pakempinių apylinkės. 1949 m. buvo Klykolių valsčiuje, 1950 m. priskirta naujam Akmenės rajonui. 1954 m. prijungta Kivylių apylinkė ir dalis Medemrodės apylinkės. 1963 m. sausio 12 d. prijungta Pakempinių apylinkė ir dalis Jučių apylinkės, o Klykolių apylinkė pervadinta Medemrodės vardu. 1966 m. spalio 24 d. atkeltas apylinkės centras ir pakeistas jos pavadinimas į Klykolius, tačiau 1977 m. kovo 30 d. vėl perkeltas apylinkės centras. 1988 m. birželio 22 d. Klykolių apylinkė panaikinta, jos teritorija prijungta prie Akmenės apylinkės ir Naujosios Akmenės apylinkės.
Denbigšyras
Denbigšyras  – sritis šiaurės rytų Velse. Pavadinta pagal istorinę Denbigšyro grafystę. Turinti iš esmės skirtingas ribas. Tai seniausia apgyvendinta Velso dalis. Neandertaliečiai srityje gyveno prieš 225 tūkstančius metų. Regione yra keletas pilių: Denbigh Castle, Rhuddlan Castle, Ruthin Castle, Castell Dinas Bran ir Bodelwyddan Castle.
Denbigšyro sritis buvo suformuota 1996 m. balandžio 1 d., vietinės valdžios įstatymu.
2011 m. duomenimis, srityje gyveno 93 700 gyventojų. Didžiausia gyvenvietė – Rilis. Administracinis centras – Ridinas.
Lakštingalos (Panevėžys)
Lakštingalos – kaimas Panevėžio rajono savivaldybėje, 4 km nuo Berčiūnų.
Hugo Lloris
Ugo Lorisas (Hugo Lloris; g. 1986 m. gruodžio 26 d.) – Prancūzijos futbolininkas, rungtyniaujantis vartininko pozicijoje. „Tottenham Hotspur“ klubo žaidėjas.
Karjerą pradėjo gimtojo Nicos miesto klube. 2006–2007 m. sezone Lorisas buvo pagrindiniu „OGC Nice“ vartininku. 2008 m. už 8,5 mln. eurų žaidėjas perėjo į Liono klubą, nors juo buvo itin susidomėjęs „AC Milan“.
2022 m. gruodžio 10 d. 2022 m. pasaulio futbolo čempionato rungtynės su Anglija jam tapo 143 rungtynėmis už Prancūziją ir jis tapo šalies rekodininku pagal šį rodiklį.
Deimantas Bička
Deimantas Bička (g. 1972 m. vasario 13 d.) – Lietuvos futbolininkas saugas.
Nors po 2008–2009 m. sezono galvojo apie karjeros pabaigą, tačiau 2009 m. gruodžio mėn. jam buvo paskirtos naujos, sporto direktoriaus, pareigos. Taip pat jis dar vieną sezoną žais komandoje.
Trenerio karjera
2023 m. sausio mėn. įgijo UEFA A trenerio licenciją.
Mobilizacinė parengtis
Mobilizacinė parengtis  – ginkluotųjų pajėgų, jų rezervo, valstybės ekonomikos ir gyventojų pasirengimas pereiti iš taikos į karo padėtį.
Mobilizacinės parengties kokybės rodiklis yra laiko tarpas, kiek užtrunka ginkluotųjų pajėgų ar kitų kariniu požiūriu svarbių sistemų veiklos pervedimas į karo padėties režimą. Pasirengimą mobilizacijai užtikrina atsargos karinių dalinių ir civilinės saugos darinių sudarymas, mobilizacinių institucijų buvimas ir jų parengtumas, valstybės ūkio pertvarkymo gynybos reikmėms planavimas.
Buivydžių seniūnija
Buivydžių seniūnija – administracinis-teritorinis vienetas Vilniaus rajono savivaldybės rytuose, pasienyje su Baltarusija.
Geografija
Buivydžių seniūnija su Nemenčinės, Bezdonių, Lavoriškių seniūnijomis ir Baltarusija. Seniūnijos plotas – 9840 ha, iš jų 4840 ha užima žemės ūkio naudmenos, 5000 ha – miškai.
Gyvenvietės
Seniūnijos gyvenvietės (sąrašas sudarytas 2022-01-31 „Registrų centro“ ir 2011–2021 m. gyventojų surašymų duomenimis):
Seniūnaitijos
2009 m. įsteigtos 5 seniūnaitijos:
Tautinė sudėtis
Gyventojų tautybė:
Autobusų stotelė
Autobusų stotelė – viešojo transporto autobusų (kartais – ir troleibusų) sustojimo vieta, skirta įlaipinti ir išlaipinti keleivius. Paprastai būna įrengta kelio važiuojamosios dalies pakraštyje: gyvenvietėje – ant šaligatvio, užmiestyje – šalia kelkraščio. Dažniausiai prie stotelės įrengta nedidelė aikštelė, kurioje sustojęs autobusas ar troleibusas netrukdo eismui; miestuose, kur yra specialios autobusų linijos, tokios aikštelės nėra būtinos.
Autobusų stotelę žymi kelio ženklas (Lietuvoje – specialus ženklas „autobusų stotelė“) su tos stotelės pavadinimu. Taip pat būna autobusų tvarkaraščiai, ypač užmiestinių ar tarpmiestinių autobusų stotelėse. Keleiviams, laukiantiems autobuso, įrengti suoliukai, pastogės, šiukšliadėžės.
Jiesios kraštovaizdžio draustinis
Jiesios kraštovaizdžio draustinis – saugoma teritorija Kauno rajone ir Kauno miesto pietinėje dalyje. Apima Jiesios upės žemupio slėnį. Plotas 448 ha (iš jų 176 ha priklauso Kauno miestui). Įkurtas 1960 m.
Hans Jenny
Hansas Dženis (, 1904 m. rugpjūčio 16 d. – 1972 m. birželio 23 d.) – mokslininkas, gydytojas, filosofas, dailininkas, pianistas. Labiausiai žinomas kaip garso bangų vizualios raiškos tyrinėtojas, šiai sričiai suteikęs kimatikos pavadinimą.
Jiesios kraštovaizdžio draustinis
Kraštovaizdis
Draustinyje saugomos vaizdžios Jiesios pakrančių atodangos, atveriančios kreidos ir kvartero periodo uolienas, taip pat eroziniai šlaitai ir krantai. Viena iš jų – Rokų atodanga yra gamtos paveldo objektas. Į draustinio teritoriją patenka ir Napoleono kalnas, stūksantis šalia Jiesios ir Nemuno santakos. Šioje vietoje upę kerta rekonstruotas Jiesios tiltas.
Hans Jenny
Biografija
Gimė Bazelyje, Šveicarijoje. Prieš imdamasis gydytojo praktikos po medicinos studijų, jis ketverius metus studijavo mokslus Rudolfo Štainerio mokykloje Ciuriche. H. Dženis buvo antroposofas, austrų filosofo ir mistiko Rudohfo Štainerio sekėjas.
Tyrimai kimatikos srityje
Kimatikos srityje H. Dženis tęsė ankstesnių mokslininkų – Ernst Chladni (XVIII a.), Margaret Watts-Hughes (XIX a.) – pradėtus garso „paveikslų" tyrimus.
1967 m. H. Dženis parašė pirmąjį knygos "Kimatika: bangų reiškinių tyrinėjimas" tomą. Antrasis tomas išleistas 1972 m., praėjus metams po jo mirties. Šioje knygoje aprašytas ir iliustruotas garso bangų vibracijos poveikis skysčiams, birioms medžiagoms. Autorius padarė išvadą, kad „tai nėra nevaldomas chaosas; tai yra dinamiškas, tačiau tvarkingas raštas”.
Plokščių ir membranų vibracijai sukelti H. Dženis naudojo kristalų vibratorius bei savo paties išrastą tonoskopą. Tonoskope kvarco smiltys paskleidžiamos ant juodos 60 cm skersmens būgno membranos. Membranos vibracija sukeliama garsiai dainuojant per kartoninį vamzdį. Veikiamos garso smiltys suformuoja simetriškų formų ornamentą. Žemi tonai kuria gana paprastą ir aiškų paveikslą, aukštesni tonai kuria sudėtingesnius ornamentus.
Tyrimams H. Dženis naudojo stovinčiąsias bangas, pjezoelektrinius stiprintuvus ir kitus metodus bei medžiagas. Jis pastebėjo, kad senovės hebrajų ir Sanskrito balsių garsas smėlyje suformuodavo tų garsų rašmenis (raides); šiuolaikinių kalbų garsai tokio rezultato nedavė.
H. Dženio darbai padarė įtaką amerikiečių ekeperimentinės muzikos kompozitoriui Alvin Lucier ir, kartu su Ernsto Chladnio kimatikos darbais, buvo panaudoti kuriant kompoziciją "Queen of the South" (Pietų Karalienė). H. Dženio darbą tęsė "Center for Advanced Visual Study" (Pažangių vizualinių studijų centras).
Remdamasis H. Dženio darbais, fotografas Aleksandras Lotervaseris fiksavo vandens paviršiuje susidarančius vaizdus, vandenį veikiant garsu, įskaitant ir kompozitorių muziką.
Velyka Vysė
Velyka Vysė  – upė vidurio Ukrainoje, Kirovohrado ir Čerkasų srityse; viena iš Syniuchą sudarančių upių (Pietinio Bugo baseinas). Teka į vakarus Padnieprės aukštuma. Susilieja su Tikyčiumi ir sudaro Syniuchą.
Upės slėnyje patvenktas Kamiankos tvenkinys. Prie upės įsikūręs Novomyrhorodo miestas.
Budraičiai (Raseiniai)
Budraičiai – kaimas Raseinių rajono savivaldybėje, 7 km nuo Ilgižių III.
CF Extremadura
Almendralecho „Extremadura“ – buvęs Ispanijos futbolo klubas iš Almendralecho, Badachoso provincijoje, Estremadūroje.
Istorija
Klubbas įkurtas 1924 m. Pirmuosius trisdešimt metų praleido regioninėse lygose. Vėliau pakilo į antrąjį divizioną. Du sezonus rungtyniavo La Liga.
Vadovaujant treneriui Iosu Ortuondo debiutavo aukščiausioje lygoje. 1996–1997 m. sezone liko devyniolikti iš dvidešimtcdviejų ekipų ir po sezono buvo perkelti į Antrą divizioną.
1997–1998 m. buvo antri Segunda División (antra pakopa). Po sezono buvo perkelti į elito divizioną.
Po dvejų metų Rafaelis Benitezas vėl sugebėjo klubą iš nedidelio miestelio Ekstremadūroje išvesti į aukščiausią Ispanijos divizioną. 1998–1999 m. La Liga liko septyniolikti iš dvidešimties dalyvių. Dėl išlikimo elito divizione kovojo pereinamosiose rungtynėse ir jose patyrė pralaimėjimą. Tai reikšė, kad klubas buvo perkletas į Antrą divizioną.
Netrukus klubas iškrito į trečią pakopą. 2007–2008	m. pažeminti į penktą pakopą ir turėjo finansinių problemų.
Kelerius metus kankintas su finansinių problemų, klubas paskelbė apie bankrotą, o komanda buvo išformuota.
Neoficialus klubo įpėdinis – Extremadura UD klubas, kuris 2018 m. buvo pakeltas į Segunda División (antra pakopa).
Žinomesni žaidėjai
Pastaba: šiame sąraše yra žaidėjų, kurie yra sužaidę bent 100 lygos rungtynių ir (arba) pasiekę tarptautinį statusą.
Mark Ronson
Taip pat Ronson yra prodiusavęs daugybę albumų tokioms garsenybėms, kaip Amy Winehouse bei Adele. Šie albumai yra laimėję ne vieną „Grammy“ apdovanojimą.
Flintšyras
Flintšyras  – sritis šiaurės rytų Velse. Ribojasi su Denbigšyru, Reksamu ir Anglijos grafyste Češyru. Pavadinta pagal istorinę Flintšyro grafystę, turėjusią iš esmės skirtingas ribas. Sritį administruoja Flintšyro srities savivaldybė.
Didžiausi miestai: Kona Ki, administracinis centras Moldas, Flintas ir Holivelis.
Ažynas (laikraštis)
Ažynas – Kėdainių rajono Ažytėnų kolūkio laikraštis, leistas 1985–1991 m. kartą per ketvirtį. Tiražas 100 egz.
Rudiškė
Rudiškė – kaimas Šilalės rajono savivaldybėje, 3 km į pietvakarius nuo Šiauduvos, kairiajame Yžnės krante.
Žirnialapis vikis
Žirnialapis vikis (Vicia pisiformis) – pupinių (Fabaceae) šeimos vikių (Vicia) genties augalų rūšis.
Natūraliai paplitęs Europoje, vakarinėje Sibiro dalyje, Kaukaze.
Nesas
Nesas – graikų mitologijoje kentauras, Iksiono ir Nefelės sūnus.
Mauzeris C96
Konstrukcija
Konstrukcinių C96 ypatumai:
Kartais Mauzeris C96 priskiriamas pirmiesiems asmeninės gynybos ginklams (PDW, personal defense weapons), nes turi ilgą vamzdį, galingą šovinį, pakankamai didelį efektyvios ugnies nuotolį ir didesnės pramušamos galios šovinius, negu kiti įprastiniai pistoletai.
Variantai
Mauzeris C96 turi daug variantų:
Šoviniai
Pirmasis C96 naudojo 7,63x25 mm Mauser šovinius. Vėliau atsirado variantų, naudojusių:
Ave vita (laikraštis)
Ave vita – Kauno medicinos akademijos ir Kauno klinikų savaitraštis, leidžiamas nuo 1957 m. kovo 23 d. Kaune, A. Mickevičiaus g. 9.
Lalėnai
Lalėnai – kaimas Kaišiadorių rajono savivaldybėje, 3 km nuo Paparčių.
L'Arc~en~Ciel
L’Arc~en~Ciel (,  'vaivorykštė') – populiari Japonijos roko grupė, suformuota 1991 m. Grupė pardavė daugiau kaip 15 milijonų albumų, 30 milijonų vienetų žaidimų, ir milijonus kitų vienetų, tokių kaip video. Jie yra įvertinti 58 numeriu Japonijos geriausių 100 muzikantų sąraše.
P’unk~en~Ciel
P’unk~en~Ciel yra L’Arc~en~Ciel alternatyva (line-up/coverband). Sukurta 2004 m., Hyde perima gitarą, Ken – būgnus, Yukihiro groja bosine gitara, o Tetsu – vokalą. P’unk~en~Ciel dainos skamba labiau pankiškai ir jų muzika yra paprastai sunkesnė ir greitesnė su skirtingu tonu dėl Tetsu vokalo. Hyde dažnai dėvi piratinį raištį ant savo kairiosios akies P’unk~en~Ciel renginiuose, ir žinoma, kad Yukihiro dėvi dujokaukę.
Vincas Lapinskas (1920)
Vincas Lapinskas (1920 m. balandžio 4 d. Raitininkai, Merkinės valsčius - 2013 m. gruodžio 8 d. Vilnius) – Lietuvos gydytojas rentgenologas ir radiologas, habilituotas biomedicinos mokslų daktaras, medicinos istorikas.
Eliziejaus laukų alėja
thumb|250px| thumb|250px| thumb|250px| Eliziejaus laukai  – prestižinė Paryžiaus alėja. Eliziejaus laukai yra penkta brangiausia gatvė pasaulyje prekybinių patalpų nuomos atžvilgiu. Tokius duomenis pateikia tarptautiniai nekilnojamojo turto rinkos analitikai „Cushman & Wakefield“.