cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Nuodėmių kalnas
Ant Nuodėmių kalno kadaise augo sena Nuodėmių liepa. Pagal iki Antrojo pasaulinio karo darytas fotografijas sprendžiama, kad medžiui galėjo būti daugiau nei 400 m. Pasakojama, kad prie šio medžio dar XVIII a. rinkdavęsi žmonės ir melsdavęsi dievams, atgailaudavę. Liepa sunaikinta 1939 m. Kaip tai įvykę nėra aišku, esama teigiančių, jog naktį medį nukirtę naciai.
Bosnijos ir Hercegovinos futbolo varžybos 2015–2016 m.
Bosnijos ir Hercegovinos futbolo varžybos 2015–2016 m.
Pirmos rungtynės
-
Antros rungtynės
Radnik Bijeljina nugalėjo bendru rezultatu 4–1 ir iškovojo šalies futbolo taurę. --
Zacišė (Anykščiai)
Zacišė – buvęs kaimas Anykščių rajono savivaldybėje, 2 km nuo Repšėnų.
Nededukciniai samprotavimai
Nededukciniu vadinamas samprotavimas, kuriuo iš teisingų prielaidų tegalima išvesti tikėtiną išvadą. Jei namas 9 aukštų, tai jame yra liftas. Šis namas 9 aukštų. Vadinasi, tikėtina, kad šis namas turi liftą.
Gauname: p→q teisingas teiginys. q teisingas. Vadinasi, p tikėtinas.
Indukcija
Kasdieninėje veikloje mes lengvai ir greitai formuluojame bendrus teiginius, bet mažai galvojame apie jų pagrindą. Dedukcijos studijos rodo, kokias išvadas galime padaryti iš bendrųjų teiginių, bet nepaaiškina, kaip gaunami tie bendrieji teiginiai. Teiginių šaltinis yra mūsų gyvenimo patirtis, kuri leidžia sužinoti, kad kiaušiniai dūžta, ugnis degina ir daugybę kitų svarbių dalykų. Apibendrindami tos patirties fragmentus (t. y. atskirus atvejus), padarome išvadą apie visus tos pačios rūšies atvejus, nes pažymėtina, kad tikrovei būdingas tam tikras pasikartojamumas. Samprotavimo būdas, kai ištyrus ir nustačius, kad koks nors objektas turi tam tikrą savybę, daroma išvada, kad tą savybę turi visi tos klasės objektai, vadinamas indukcija ( – įvedimas).
Indukcinio samprotavimo išraiška yra štai tokia:
$xF(x)®"xF(x), tai reiškia, kad iš to, jog yra kurios nors klasės objektai, turintys savybę F, išvedama, kad kiekvienas tos klasės objektas turi savybę F.
Pavyzdys:
Silkė gyvena vandenyje. Karpis gyvena vandenyje. Plekšnė gyvena vandenyje. Piranija gyvena vandenyje. Jos yra žuvys. Vadinasi, visos žuvys gyvena vandenyje.
Indukcijos premisos – teiginiai, fiksuojantys informaciją apie tam tikro požymio pasikartojimą tikrovėje, tiksliau, objektuose ar reiškiniuose, priklausančiuose tai pačiai loginei klasei. Indukcijos išvada, kad tą požymį turi visi tos klasės objektai, padaroma remiantis informacija apie atskirus klasės objektus.
Pažvelkime į dar vieną indukcinio samprotavimo pavyzdį:
Varnos skraido. Ereliai skraido. Žvirbliai skraido. Vanagai skraido. Jie yra paukščiai. Vadinasi, visi paukščiai skraido.
Palyginę abu pavyzdžius pastebėsime, kad vieno samprotavimo išvada yra teisingas teiginys, o kito – klaidingas, nors abiejų premisos buvo vienodai teisingos, o samprotavimų loginė forma tapati. Jeigu samprotavimo išvada gali būti teisinga, bet gali būti ir klaidinga, sakome, kad išvada yra tikėtina.
Indukcija yra nededukcinis, t. y. žinojimą išplečiantis samprotavimo būdas, kurio išvadoje informacijos bus daugiau, nei jos duota premisose. Informacija atsiranda samprotaujant nuo premisų (patirties faktų) prie išvados (bendro teiginio), savotiško indukcinio „šuolio“ metu, siejant žinomus ir aptariamąjį požymius. Indukcijos išvados tiesos vertę lemia ir patirties išsamumas, o mūsų patirtis yra menka ir ribota. Todėl indukcijos išvada gali būti visuomet (ir būtinai) teisinga tik išimties tvarka.
Indukcijos pateisinimas
Apibendrinant galima teigti, jog indukcijos išvada pateisinama, kai ji gaunama pagal duotojoje samprotavimų srityje priimtas taisykles, įgalinančias indukciją. Esama įvairių požiūrių į pačių taisyklių pobūdį.
Indukcijos išvada gali būti teisinga, bet gali būti ir klaidinga. Todėl, apskritai kalbant, indukcijos išvada yra tikėtina. Indukcija yra tikimybinis samprotavimo būdas. Nuo kitų nededukcinių samprotavimų skiriasi tuo, kad jos išvada yra apibendrinančio pobūdžio.
Pagrindinės indukcinių samprotavimų klaidos
Indukcijos rūšys:
Indukcijos išvadą galima padaryti ištyrus visus arba dalį tam tikros klasės objektų. Pagal tai skiriamos indukcijos rūšys – pilnoji ir nepilnoji.
Pilnąja indukcija vadinamas toks samprotavimas, kurio išvada apie visus loginės klasės objektus padaroma ištyrus kiekvieną tos klasės objektą (atvejį). Pilnosios indukcijos pavyzdys gali būti ir seminaro dalyvių tikrinimas, kai, skaitant bendrą grupės narių sąrašą, nustatoma, kad visi, esantys sąraše, į seminarą atvyko.
Objektas B turi požymį a.
Objektas H turi požymį a.
Objektas C turi požymį a.
Objektas D turi požymė a.
––––––––––––––––––––
''Taigi, visi K turi požymį a.''
Kaniūkų apylinkė (Vilijampolė)
Kaniūkų apylinkė (arba Kaniukų apylinkė) – Lietuvos TSR administracinis-teritorinis vienetas vidurio Lietuvoje.
Nededukciniai samprotavimai
Pagrindinės indukcinių samprotavimų klaidos
Pilnosios indukcijos išvada yra būtinai teisinga (žinoma, jei teisingos ir visos jos premisos), todėl kai kurie logikai net priskiria pilnąją indukciją dedukciniams samprotavimams. Tai pateisinama, jei atsižvelgsime tik į išvados tiesos vertę, bet visai nepriimtina protavimo krypties požiūriu. Tik indukciniuose samprotavimuose nuo dalinio žinojimo premisose pereinama prie bendros išvados. Nors pilnoji indukcija ir nesuteikia to naujo žinojimo, kurio nebuvo premisose, bet ji sumuoja, susistemina premisų informaciją. Toks atskirųjų atvejų apibendrinimas leidžia įvertinti turimą informaciją visai kitu atveju. Pilnoji indukcija taip pat naudojama matematiniuose ir kt. įrodymuose.
Kaniūkų apylinkė (Vilijampolė)
Istorija
Apylinkė įkurta užėjus sovietams XX a. 5-ajame dešimtmetyje. 1949 m. buvo Raudondvario valsčiuje, 1950 m. priskirta naujam Vilijampolės rajonui. Panaikinta 1954 m. gegužės 25 d. prijungiant prie Užliedžių apylinkės.
Nededukciniai samprotavimai
Pagrindinės indukcinių samprotavimų klaidos
Tačiau pilnąją indukciją galima taikyti tik tuomet, kai išvadoje minimos loginės klasės elementų skaičius yra baigtinis ir palyginti nelabai didelis. Pavyzdžiui, vienos šeimos nariai ar drabužiai nedidelėje spintoje, savaitės dienos ar mūsų planetos vandenynai, vienerių metų mėnesiai ir pan. Jei praleisime neištyrę nors vieną klasės elementą (atvejį), tai pilnosios indukcijos išvada bus klaidinga. Ir visai nesvarbu, tyčia praleisime ar netyčia. Todėl pilnoji indukcija visuomet pradedama klasės elementų skaičius patikslinimu, o tada įsitikinama, kad aptariamą požymį tikrai turi kiekvienas elementas.
Eksperimentiniuose ir aprašomuosiuose moksluose tiriant klases, kurias sudaro pakankamai didelis arba neapibrėžtas objektų skaičius, vartojama nepilnoji indukcija.
Nepilnoji indukcija yra tada, kai ištiriami tik kai kurie klasės objektai ir nustatoma, kad jie turi tam tikrą savybę, o paskui daroma išvada, kad tą savybę turi visi tos klasės objektai.
Nepilnosios indukcijos loginė forma yra tokia:
Žodis „tirti“ asmenuojamas.
Žodis „dirbti“ asmenuojamas.
Žodis „matyti“ asmenuojamas.
Pateikti žodžiai – veiksmažodžiai.
––––––––––––––––––––––––
''Vadinasi, tikėtina, kad visi veiksmažodžiai asmenuojami.''
Apibendrinančią išvadą nepilnojoje indukcijoje galima daryti todėl, kad tiriami panašūs objektai. Visi pateiktame pavyzdyje išskaičiuoti žodžiai panašūs tuo, kad jie veiksmažodžiai. Nustačius, kad kai kurie veiksmažodžiai turi savybę „būti asmenuojami“, daroma apibendrinanti išvada: tikėtina, kad visi veiksmažodžiai asmenuojami.
Nepilnoji indukcija yra dvejopa – populiarioji ir mokslinė.
Populiariąja vadinama tokia nepilnoji indukcija, kai išvada, jog visi tam tikros klasės objektai turi tam tikrą savybę, daroma remiantis tuo, kad tarp ištirtų kai kurių tos klasės objektų nebuvo surastas toks objektas, kuris tos savybės neturėtų.
Populiariosios indukcijos išvada tikėtina. Jei prieštaraujančio atvejo nebuvo surasta, tai dar nereiškia, kad jo iš viso nėra. Galimas daiktas, kad tarp neištirtų objektų yra tokių, kurie neturi konstatuojamos savybės.
''Pirmoji knyga – grožinės literatūros kūrinys.''
''Trečioji knyga – grožinės literatūros kūrinys.''
''Ketvirtoji knyga – grožinės literatūros kūrinys.''
––––––––––––––––––––––––––––
''Vadinasi, tikėtina, kad visos ant stalo gulinčios knygos yra grožinės''
''literatūros kūriniai.''
Patikrinus 5 knygas, dar nėra tvirto pagrindo teigti, kad visos ant stalo gulinčios knygos yra grožinės literatūros kūriniai.
Vadinasi, kuo daugiau objektų ištiriama, tuo didesnis populiariosios indukcijos išvados tikėtinumas. Patikrinus 17 knygų, išvada bus daug labiau tikėtina negu išvada, padaryta remiantis 6 knygų patikrinimu. Tačiau ir 17 knygų patikrinus, išvada vis tiek tėra tikėtina, nes tarp nepatikrintų 3 knygų gali būti tokia, kuri nėra grožinės literatūros kūrinys.
Populiariojoje indukcijoje galima klaida, vadinama skubotu apibendrinimu (aptarta prie pagrindinių indukcinių samprotavimų klaidų).
Indukcija, vartojama kartu su dedukcija, vadinama moksline indukcija.
Priklausomai nuo dedukcijos vaidmens skiriami du mokslinės indukcijos variantai:
1. ''Indukcija atrenkant atvejus, kuriuose negalimi atsitiktiniai apibendrinimai''. Čia dedukcijos vaidmuo yra nedidelis, ji reiškiasi tuo, kad iš anksto sudaromas objektų tyrimo planas.
2. ''Indukcija, kurios išvada patikrinama dedukcija''. Čia ištirtųjų objektų skaičius neturi lemiamos reikšmės, nes indukcijos išvados teisingumas tikrinamas dedukcijos metodu.
Analogija
Senosios graikų kalbos žodis analogia reiškia taisyklingą santykį tarp objektų, jų proporciją ir atitikimą.
Analogija yra toks samprotavimas, kai iš dviejų objektų sutapimo vienais požymiais daroma išvada, kad tie objektai sutampa ir kitais požymiais. Dar kitaip analogija gali būti vadinama tradukcija.
Objektas x turi požymius a, b, c, d.
–––––––––––––––––––
Lietuvos ir Pietų Afrikos Respublikos santykiai
Lietuvos ir Pietų Afrikos Respublikos santykiai – dvišaliai tarptautiniai santykiai tarp Lietuvos ir Pietų Afrikos Respublikos (PAR). Diplomatiniai santykiai tarp šalių užmegzti tarpukariu.
Nededukciniai samprotavimai
Analogijos rūšys:
Analogijos išvados patikrinimas
Lietuvos ir Pietų Afrikos Respublikos santykiai
Nepriklausomybę pripažino 1991 m. rugpjūčio 28 d., pirmoji tarp Afrikos valstybių. Diplomatiniai santykiai atkurti 1991 m. lapkričio 20 d.
Nededukciniai samprotavimai
Analogijos rūšys:
Analogijos išvada yra tikėtina. Jos tikėtinumo laipsnis priklauso nuo šių veiksnių: Analogijos išvada tikrinama dvejopai. Geriausias patikrinimas – tai tiesiog surasti tai, ką teigia analogijos išvada. Kai to padaryti neįmanoma, analogijos išvada tikrinama deduktyviai (šiuo atveju reikia nustatyti ryšio tarp požymių a, b, c ir d pobūdį: jei tai būtinas ryšys, daroma išvada, kad jei yra požymis a, b, c, tai būtinai bus ir požymis d).
Lietuvos ir Pietų Afrikos Respublikos santykiai
Šalyje gyvena gausi litvakų palikuonių bendruomenė. Daugiau nei pusė iš maždaug 70 000 Pietų Afrikos žydų šiandien yra kilę iš anais laikais į PAR atsikėlusių Lietuvos žydų. Taip pat PAR (Fristeite) yra ir Mėmelio miestas, vokiečio įkūrėjo taip pavadintas Klaipėdos garbei.
Nededukciniai samprotavimai
Analogijos rūšys:
Klaidos analogijoje: Tokios analogijos schema:
Lietuvos ir Pietų Afrikos Respublikos santykiai
Neoficialiai duomenimis, 2021 m. PAR gyveno apie 200 lietuvių. Veikia vietinė lietuvių bendruomenė (įkurta 2018 m.) Tuo tarpu Lietuvoje 2022 m. pradžioje gyveno 30 PAR piliečių.2
Abi šalys yra Jungtinių Tautų ir kitų tarptautinių organizacijų narės.
Nededukciniai samprotavimai
Analogijos rūšys:
Objektas x1 turi požymius a, b, c.
Lietuvos ir Pietų Afrikos Respublikos santykiai
Pretorijoje nuo 2015 m. veikia Lietuvos ambasada. Tuo tarpu PAR Lietuvai atstovauja nepaprastasis ir įgaliotasis ambasadorius, reziduojantis Stokholme. Pretorijoje, Keiptaune, Johanesburge atidaryti Lietuvos garbės konsulatai.
Nededukciniai samprotavimai
Analogijos rūšys:
––––––––––––––––
Lietuvos ir Pietų Afrikos Respublikos santykiai
Pirmieji kontaktai
thumb|Samuelis Marksas kartu su pusbroliais, taipogi migrantais į Pietų Afriką. Pirmieji gyventojai iš Lietuvos į Pietų Afrikos Sąjungą atvyko XIX a.. Pirmasis žinomas migrantas — 1868 m. į Pietų Afriką atsikėlęs litvako siuvėjo sūnus Samuelis Marksas, vėliau tapęs žymiu Pietų Afrikos pramonininku. Santykinai nemažai lietuvių misionieriavo Pietų Afrikoje: 1903 m. Pietų Afrikoje iš 90 krikščionių misionierių 6 buvo lietuviai.
Nededukciniai samprotavimai
Analogijos rūšys:
Objektas x1 turi požymį d?
Lietuvos ir Pietų Afrikos Respublikos santykiai
Pirmieji kontaktai
Tarp žinomų misionierių iš Lietuvos Pietų Afrikoje – E. Švelnius ir jo sūnūs Teodoras, Jurgis, Jonas ir Paulius bei M. Kybelka, D. Jurkaitis, J. Kikilius, F. Petrikas, V. Tauraitis, A. Klonius, J. Kilius.
Nededukciniai samprotavimai
Analogijos rūšys:
2. Lyginant objektus, turinčius bendrų požymių, nežinoma arba ignoruojama, jog vieno objekto tam tikras požymis yra nesuderinamas su kito objekto tam tikru požymiu.
Lietuvos ir Pietų Afrikos Respublikos santykiai
Santykiai 1918–1940 m.
1920–1940 metais iš Lietuvos į Pietų Afrikos Sąjungą išvyko apie 7200 žmonių (beveik visi – litvakai). Dauguma jų įsikūrė Johanesburge, Keiptaune, Port Elizabete, Pretorijoje. 1930 m. Johanesburge įkurta Pietų Afrikos lietuvių draugija (veikė kelerius metus, pirmininku buvo L. Veleris). 1929–1932 m. Pietų Afrikos Sąjungoje gyveno rašytojas Karolis Račkauskas, kartu paskirtas Lietuvos konsulu Keiptaune. 1935 metais Pietų Afrikos Sąjungoje gyveno apie 400 lietuvių, daugiausia Johannsburge.
Nededukciniai samprotavimai
Analogijos rūšys:
Šios klaidos schema:
Lietuvos ir Pietų Afrikos Respublikos santykiai
Santykiai Lietuvos okupacijos metais
Nors iki 1941 m. rugpjūčio 25 d. Pietų Afrikoje veikė Lietuvos garbės konsulatas, Pietų Afrikos Sąjungos vyriausybė vengė oficialių pareiškimų dėl Baltijos valstybių statuso po jų sovietinės okupacijos. Tik sprendžiant teisinius klausimus buvusio konsulo MacGillivray paveldėjimo byloje, 1948 m. rugpjūčio 7 d. buvo pateiktas užsienio reikalų ministerijos sekretoriaus C. Jordano laiškas Johanesburgo testamento vykdytojų ir priežiūros tarybai, kuriame rašoma, jog šalies vyriausybė nepripažįsta Baltijos valstybių aneksijos. Nors buvo ir daugiau Afrikos valstybių, turėjusių ryšių su Lietuvos diplomatinėmis atstovybėmis po 1940 metų, PAR yra vienintelė Afrikos žemyno valstybė, nors neoficialiai, tačiau pareiškusi, kad nepripažįsta Baltijos šalių sovietinės okupacijos.
Nededukciniai samprotavimai
Analogijos rūšys:
Objektas y turi požymius a, b, c ir požymį n. Be to, n → d.
Lietuvos ir Pietų Afrikos Respublikos santykiai
Santykiai Lietuvos okupacijos metais
1949–1965 metais PAR gyveno dailininkas Pranas Domšaitis.
Nededukciniai samprotavimai
Analogijos rūšys:
–––––––––––––––––––––––––––
Lietuvos ir Pietų Afrikos Respublikos santykiai
Santykiai Lietuvai atkūrus nepriklausomybę
Lietuvos nepriklausomybę PAR pripažino 1991 m. rugpjūčio 28 d.
Nededukciniai samprotavimai
Analogijos rūšys:
Objektas y turi požymį d?
Lietuvos ir Pietų Afrikos Respublikos santykiai
Santykiai Lietuvai atkūrus nepriklausomybę
Dar 1991 m. lapkričio 5–6 dienomis Lietuvoje su oficialiu vizitu lankėsi Pietų Afrikos Respublikos užsienio reikalų ministras R.F. Botha. Tų pačių metų lapkričio 20 dieną atkurti dvišaliai diplomatiniai santykiai.
Nededukciniai samprotavimai
Abdukcija
Logikos moksle terminas abdukcija žymi vieną iš nededukcinių samprotavimo būdų, kartais dar vadinamą geriausio paaiškinimo išvedimu (GPI). Šis samprotavimo būdas naudojamas kuriant ir vertinant hipotezes, aiškinančias konkrečius faktus. Pavyzdžiui, gydytojas, ištyręs paciento ligos požymius bei kitus duomenis ir, pasinaudodamas savo žiniomis apie ligų ir požymių priežastinius ryšius, spėja, kas sukėlė šio paciento ligos požymius, t. y. nustato medicininę diagnozę. Bendriausia prasme abdukcija yra samprotavimas, kuriuo remiantis aiškinami stebinantys, keisti ar painūs empiriniai duomenys. Tai mąstymas „nuo duomenų prie jų paaiškinimo“. Abduktyvaus samprotavimo pavyzdžių gausu ir neprilygstamojo seklio Šerloko Holmso (britų rašytojo A. Konan – Doilio sukurtas literatūrinis herojus) mąstyme. Nors įžymusis Londono detektyvas savąjį nusikaltimų tyrimo metodą vadino dedukciniu, jo protavimo struktūra atitinka Č. S.Pirso aprašytą abdukcijos, dedukcijos ir indukcijos sąjungos modelį.
Lietuvos ir Pietų Afrikos Respublikos santykiai
Santykiai Lietuvai atkūrus nepriklausomybę
Nuo Lietuvos nepriklausomybės atkūrimo į Pietų Afrikos Respubliką yra dirbti emigravusių lietuvių.
Nededukciniai samprotavimai
Abdukcija
Terminas „abdukcija“ ( – perkelti, atitraukti) siejamas su mokslininku, filosofu ir logiku Čarlzu Sandersu Pirsu (Peirce), kuris ne tik suteikė šiam samprotavimo būdui aiškią loginę formą, bet ir pirmasis vartojo terminą „abdukcija“ būtent šia prasme. Čarlzas Pirsas (1839–1914) vadinamas originaliausiu ir universaliausiu Amerikos mąstytoju. Simbolinės logikos pradininkų susižavėjo logikos mokslu vaikystėje ir suprato logiką daug plačiau nei amžininkai (jis jungė semiotiką ir samprotavimo teoriją). Profesionaliam mokslininkui Pirsui rūpėjo mokslo žinių plėtotė ir jis daug dėmesio skyrė problemoms, esančioms epistemologijos, logikos ir mokslo filosofijos sankirtoje, ir ypač naujų mokslinių idėjų bei hipotezių atsiradimo konceptualiai analizei. Č. Pirsas manė, kad logika gali ir privalo tirti šį protavimą, todėl, be gerai visiems žinomų dedukcinių ir indukcinių samprotavimų, įdiegė abdukciją kaip aiškinamųjų hipotezių paieškos būdą. Šio samprotavimo tradicinė logika netyrinėjo, nes tuomet manyta, kad atradimo aktas nenagrinėtas logikos priemonėmis: logika gali analizuoti faktų ir teorijos santykius, bet negali aiškinti mokslinio atradimo, nes naujų mokslo žinių, idėjų, hipotezių ar teorijų kūrimas yra psichologijos arba mokslo filosofijos problema. Savo novatoriškas idėjas Č. Pirsas tobulino iki pat gyvenimo pabaigos, todėl suvokti jas nelengva, bet verta pasistengti, nes kai kurios jo kūriniuose suformuluotos idėjos yra aktualios iki šiol. Keitėsi ir Č. Pirso abdukcijos samprata, sudėtingai persipindama su kitais jo filosofijos aspektais. Abdukciniam samprotavimui įvardyti skirtingu metu jis vartojo kelis terminus: „hipotezę“, „abdukciją“, „reprodukciją“. Ankstyviausioje savo teorijoje (Pirso kūrybos tyrinėtojų sąlyginai vadinamoje silogistine) mąstytojas atskleidžia trijų pagrindinių samprotavimo būdų (dedukcijos, indukcijos ir abdukcijos) specifiką tapatindamas juos su skirtingomis silogizmo formomis:
Lietuvos ir Pietų Afrikos Respublikos santykiai
Švietimo, mokslo ir technologiniai mainai ir kultūrinis bendradarbiavimas
thumb|Rekonstruotas [[litvakai|litvakų štetlas Keiptaune esančiame Pietų Afrikos žydų muziejuje.]] Į lietuvių kalbą išversta Pietų Afrikos Respublikos rašytojų Piterio Henrio Abrahamso, Džono Maksvelo Kutsės, Nadinos Gordimer, Olivės Šreiner kūrinių. 1937 m. lietuvių misionieriui Pauliui Švelniui Pietų Afrikos Sąjungos universitetas Pretorijoje suteikė garbės daktaro vardą už Biblijos vertimą į čivendos kalbą.
Nededukciniai samprotavimai
Abdukcija
Nors šis požiūris nėra labai veiksmingas indukcijos ir abdukcijos skirtumų analizės požiūriu, bet leidžia įžvelgti kai kuriuos svarbius abdukcijos ir dedukcijos bruožus: ir dedukcija, ir abdukcija yra perėjimas nuo bendrų žinių, kurias teikia premisos, prie konkrečių išvados žinių. Kita vertus, dedukcija – mąstymas nuo pagrindo (hipotezės) prie išvados, o abdukcijos kryptis priešinga – nuo sekmens prie pagrindo. Kiekvienai abdukcijai būtinas veiksnys vadinamas abdukcijos paleidikliu (abductive trigger), nes abdukcija negali vykti jei tokio paleidiklio nėra. Abdukcijos paleidiklis paprastai nurodomas pirmoje premisoje. Konkrečios abdukcijos paleidikliu gali tapti visokie duomenys (pastabos, faktai ir pan.), jei jie yra nauji (nežinomi) arba keisti, stebinantys, reikalaujantys paaiškinimo. Nustebimas yra subjektyvus dalykas (jus gali stebinti tai, kas nestebina kitų), bet poreikis išsiaiškinti kyla iš nustebimo, apimančio patyrus ką nors prieštaraujančio mūsų turimoms žinioms apie reiškinių priežastis bei jų ryšius. Abdukcijos paleidikliai skirstomi į dvi grupes: Kita ne mažiau svarbi abdukcijos sudedamoji dalis yra ankstesnis (pripažintas) žinojimas. Jis apima visas mūsų turimas žinias, įvairiais būdais įgytus tikėjimus, visus tuos principus ir teorijas, kurių teisingumo patvirtinimų esame sukaupę be galo daug. Pripažintas žinojimas yra tik numanomas, nes neformuluojamas premisose. Tačiau jo vaidmuo samprotavimo procese yra ypatingas, nes būtent ankstesnis (pripažintas) žinojimas lemia, kas taps konkrečios abdukcijos paleidikliu; pripažintas žinojimas yra ta terpė, kurioje pirmiausia ieškoma galimų kiekvieno paleidiklio paaiškinimų; jis yra ir terpė, lemianti sprendimą, ar duotoji hipotezė tinkamai aiškina konkretų abdukcijos paleidiklį. Kiekviena abdukcija prasideda duomenų analize: pastebėję bet kokį duomenų ir pripažinto žinojimo neatitikimą, pirmiausia tikriname tuos „nederančius“ duomenis. Jei duomenų patikimumu abejoti nėra pagrindo, bandome juos paaiškinti naudodamiesi hipoteze, t. y. trečiuoju abdukcijos komponentu.
Lietuvos ir Pietų Afrikos Respublikos santykiai
Švietimo, mokslo ir technologiniai mainai ir kultūrinis bendradarbiavimas
Yra reikšmingą indėlį Pietų Afrikos Respublikoje palikusių lietuvių kilmės asmenų, daugiausia litvakų. Tarp jų – psichologė Sonia Machanick, Lietuvoje gimęs žymus architektas Hermanas Kalenbachas, kovotojai prieš aparheidą Fylis Altmanas, Esther Barsel, rašytojas Dabas Jakobsonas, Lietuvoje gimęs skulptorius Lippy Lipshitz, Lietuvoje gimęs kovotojas prieš apartheidą ir buvęs ministras Joe Slovo bei kiti.
Nededukciniai samprotavimai
Hipotezė
Hipotezė –  tai moksliškai pagrįstas spėjimas (numatymas) apie tam tikrų objektų, jų struktūrų, ryšių (dėsnių) egzistavimą (gr. hypothesis - spėjimas). Hipotezė yra taikoma tada, kai reiškinių priežastiniams ryšiams paaiškinti neužtenka žinomų faktų arba faktai yra sudėtingi. Tada hipotezė, kaip žinių apibendrinimo forma, padeda juos interpretuoti. Hipotezė padeda ir tuomet, kai reiškinių priežasčių nustatymas patirčiai yra neprieinamas, o veikimas arba padariniai gali būti tiriami. Ne kiekvienas numatymas yra hipotezė. Hipotezė turi atitikti šiuos reikalavimus:
Lietuvos ir Pietų Afrikos Respublikos santykiai
Švietimo, mokslo ir technologiniai mainai ir kultūrinis bendradarbiavimas
2021 m. lapkričio 17 d. Johanesburge Lietuvos Respublikos ambasadorius atidengė dvi atminimo lenteles iš Žemaičių Naumiesčio kilusiam Pietų Afrikos architektui Hermanui Kalenbachui. Renginio metu Vitvatersrando universiteto profesorė Kathy Munro skaitė paskaitą pavadinimu “Kalenbachas – Lietuvos sūnus, Johanesburgo architektas, Gandžio draugas”.
Nededukciniai samprotavimai
Hipotezė
2. Hipotezė turi būti tokia, kad ją būtų galima patikrinti.
Lietuvos ir Pietų Afrikos Respublikos santykiai
Švietimo, mokslo ir technologiniai mainai ir kultūrinis bendradarbiavimas
Yra abiejose šalyse įvykusių meno parodų. 2016 m. Vilniuje buvo atidaryta paroda „Truputis Afrikos“, kurios ašis – PAR. Tais pačiais metais Keiptaune Pietų Afrikos žydų muziejuje pristatyta paroda „Zakhor: Žydiškojo Vilniaus įvaizdžių topografija“.
Nededukciniai samprotavimai
Hipotezė
a) praktinis – kai hipotezė tikrinama turimomis mokslo ir technikos priemonėmis;
Lietuvos ir Pietų Afrikos Respublikos santykiai
Švietimo, mokslo ir technologiniai mainai ir kultūrinis bendradarbiavimas
2007-2009 m. Lietuvoje gyveno ir realybės šou „Kelias į žvaigždes 3“ dalyvavo PAR gimusi atlikėja Berneen.
Nededukciniai samprotavimai
Hipotezė
b) principinis – hipotezę patikrinti apskritai galima – jei ne dabar, tai vėliau, pagilėjus moksliniam pažinimui (tačiau tokios hipotezės keliamos atsargiai).
3. Hipotezė turi būti kuo paprastesnė.
Lietuvos ir Pietų Afrikos Respublikos santykiai
Ekonominiai santykiai
2020 m. duomenimis, prekybos apyvarta tarp Lietuvos ir PAR siekė 94 mln. eurų, o PAR buvo 44-a pagal prekybos apimtis Lietuvos prekybos partnerė.
Nededukciniai samprotavimai
Hipotezė
Tai nereiškia jos supaprastinimo. Hipotezės paprastumas reiškia, kad joje nėra dirbtinių kalbinių loginių konstrukcijų, savavališkų prielaidų, kurios supainiotų teoriją ar hipotezę.
Lietuvos ir Pietų Afrikos Respublikos santykiai
Ekonominiai santykiai
Prekybos balanse vyrauja eksportas iš Lietuvos į PAR.
Nededukciniai samprotavimai
Hipotezė
Iš dviejų hipotezių, vienodai gerai aiškinančių tam tikrą reiškinį, priimama ta, kuri paaiškina ne tik tą vieną, bet dar ir kitus reiškinius (t. y. gali būti taikoma platesnei reiškinių sričiai aiškinti). Hipotezė sukuriama turimų žinių pagrindu. Ji yra teiginys, kurio dar negalima tiesiogiai pagrįsti patyrimu ir stebėti jame mąstomo objekto. Pagrindas priimti hipotezę yra tas, kad, remiantis turimomis žiniomis ir hipoteze, galima paaiškinti tam tikrus stebimus faktus ir numatyti naujus, o be tos hipotezės tie faktai nepaaiškinami ir nenumatomi. Stipresnė yra toji hipotezė, kuriai patvirtinti šansai didesni. Hipotezės stiprumas matuojamas keliais veiksniais: Hipotezių kūrimas – sunkiausia mokslinio darbo dalis. Patikrinti jau sukurtą hipotezę, nustatyti jos teisingumo laipsnį lengviau, negu sukurti hipotezę, kuri pasitvirtintų. Iki šiol nėra sistemos, kaip išrasti hipotezes pagal iš anksto nustatytas taisykles. Įrodyta, kad tokia sistema ir negali būti sukurta. Mokslinėje kūryboje plačiai reiškiasi žemiau sąmonės slenksčio vykstantys intuiciniai procesai.
Lietuvos ir Pietų Afrikos Respublikos santykiai
Ekonominiai santykiai
PAR tiesioginių užsienio investicijų Lietuvoje dydis 2020 m. buvo neigiamas. Tuo tarpu apie Lietuvos tiesioginių investicijų dydį PAR informacijos nepateikta.
Nededukciniai samprotavimai
Hipotezė
Hipotezės formulavimo ir pritaikymo moksle procesas gali būti suskaidytas į tam tikrus etapus:
Lietuvos ir Pietų Afrikos Respublikos santykiai
Ambasadoriai Lietuvai
Sąrašas nėra baigtinis
Nededukciniai samprotavimai
Natūralioji dedukcija
Norint patikrinti, ar teiginys yra tautologiškas išbandant kiekvieną galimai teisingą variantą yra brangus, kadangi jų labai daug. Tam reikia dedukcinės sistemos, kuri žingsnis po žingsnio leistų sukurti tautologiškus įrodymus. Tam yra naudojama natūralioji dedukcija. Ši sistema susideda iš kelių išvados gavimo taisyklių gaunant išvadas iš premisų. Viena iš taisyklių remiasi įrodymų medžių, kurio esmė yra įrodomas teiginys ir kurio lapai yra pradinės prielaidos ar aksiomos (Įrodymų medžiui šaknis dažniausiai piešiame apačioje, o lapus viršuje). Pavyzdžiui, viena iš taisyklių yra žinoma kaip modus ponens. Tai sako, kad jei mes žinome, jog P yra tiesa, ir jei žinome, kad P yra Q, tai gauname išvadą Q.
P ⇒ Q
Q
Įrodymai natūraliojoje dedukcijoje sudaromi skirtingais būdais. Mes pateikiame premisas, bet ne išvadas. Tada taikome natūraliosios dedukcijos taisykles premisoms, tol kol gauname argumento išvadą. Natūraliosios dedukcijos taisyklės yra tiesos išsaugojamos ir tokiu būdu mes galime sukurti išvadas, pritaikant jas premisoms ir žinome, kad išvados teisingumas yra tiesiogiai susijęs su premisų teisingumu. Jei mes negalime išvesti išvados iš premisų, mes negalime daryti išvadų. Logikoje ir įrodymų teorijoje natūralioji dedukcija yra gana patikimas skaičiavimas, kuriame loginis samprotavimas yra išreikštas išvados taisyklėms glaudžiai siejantis su „natūraliu“ samprotavimo būdu. Tai kontrastas su aksiomatine sistema, kuri naudoja aksiomas tiek, kiek įmanoma išreikšti loginius dedukcinio samprotavimo dėsnius. Natūralioji dedukcija yra naudojama norint pabandyti įrodyti, kad kai kurie samprotavimai yra teisingi („patikrinti tolesnį pagrįstumą“ sako teorija). Pavyzdys: Aš tau sakau: „ Vasarą yra karšta, o dabar yra vasara, taigi dabar yra karšta“. Tu pradedi daryti skaičiavimus ir galiausiai sakai: „Gerai, aš galiu įrodyti, kad šis samprotavimas, kurį tu padarei yra teisingas“. Tai ir yra natūraliosios dedukcijos nauda, bet ne visada yra taip paprasta. Pavyzdžiui, „jeigu neišlaikai egzamino, tu privalai jį perlaikyti ir jei nesimokai jam, tu neišlaikai. Dabar tarkime, kad tu jo neperlaikai. Taigi arba tu mokaisi, arba neišlaikai, arba mokaisi, bet vis tiek neišlaikai.“ Toks samprotavimas yra pagrįstas ir gali būti įrodytas natūraliosios dedukcijos būdu.
Jaimie Alexander
Džeimė Loren Aleksander (, g. ) – JAV aktorė.
Ji žinoma dėl to, kad vaidino Džesę televizijos seriale „Kyle XY“ ir Sif „Marvel Cinematic Universe“ filmuose „Toras“ (2011 m.), „Toras 2: Tamsos pasaulis“ (2013 m.), „Toras: Meilė ir griausmas“ (2022 m.), taip pat televizijos serialuose „Agentūra S.K.Y.D.A.S.“ (2013–2020 m.) ir „Disney+“ seriale „Loki“ (2021 m.). Nuo 2015 m. iki 2020 m. ji vaidino NBC seriale „Blindspot“.
Paskutiškių apylinkė
Paskutiškių apylinkė – Lietuvos TSR administracinis-teritorinis vienetas vidurio Lietuvoje.
Istorija
Apylinkė įkurta užėjus sovietams XX a. 5-ajame dešimtmetyje. 1949 m. buvo Karmėlavos valsčiuje, 1950 m. priskirta naujam Vilijampolės rajonui. Panaikinta 1954 m. gegužės 25 d. prijungiant prie Užusalių apylinkės.
Adomas Chreptavičius
Adomas Chreptavičius (, ; 1768 m. kovo 19 d. – 1844 m. gruodžio 25 d.) – 1794 m. sukilimo dalyvis, filantropas, Vilniaus mokyklų vizitatorius.
Biografija
Adomas Chreptavičius gimė 1768 m. kovo 19 d. Ščorsų kaime, tėvų dvare, Naugarduko apskrityje, Joachimo Liutauro Chreptavičiaus ir Konstancijos Pržesdzepskos šeimoje. Chreptavičiai buvo sena, žinoma didikų – magnatų giminė.
Adomas Chreptavičius baigė Vilniaus univeristetą. Po mokslų baigimo Chreptavičius kažkiek laiko keliavo po Europą. Aplankė Vokietiją, Angliją, Daniją.
Po Trečiojo Abiejų Tautų Respublikos padalijimo tapo Vilniaus mokyklų vizitatoriumi.
Nuo 1834 m. vadovavo Vilniaus labdaros draugijai.
Adomas Chreptovičius kaip menų globėjas ir filantropas buvo publikavęs kažkiek straipsnių, parašytų istorine tematika. Tėvo dvare Ščorsuose sukaupė nemažą biblioteką ir leido net ir retomis knygomis kitiems naudotis. 1841 m. jo bibliotekos vedėjo pareigas pradėjo eiti poetas Jonas Čečiotas.
Adomas Chreptovičius tėviškėje ir Negnevičiuose įkūrė dvejas naujas mokyklas. Panaikino fizines bausmes valstiečiams, sumažino jiems mokesčius.
Mirė 1844 m. gruodžio 25 d. Višneucų kaime, Smurgainių valsčiuje.
thumb|150 px|left|Marijana Granovskaitė – Zamoiska (dailininkas – [[Johann Baptist Edler von Lampi)]]
Šeima
Adomas Chreptovičius vedė našlę grafienę Marianą Granovskaitę – Zamoiską (1774–1846). Vaikų nesusilaukė. Jų santuoka iširo ir Marijana ištekėjo už grafo Aleksandro Zamoiskio (1170–1800). Mirus Zamoiskiui, ji tapo kunigaikščio Kazimiero Liubomirskio žmona.
Kokolikas
Kokolikas (inupiakų k. Qaqalik) – upė JAV, Aliaskoje, Šiaurės Nuokalnių regiono vakarinėje dalyje; ilgis siekia 322 km. Upė prasideda De Longo kalnuose (vakarinis Brukso kalnagūbrio pakraštys) ir teka daugiausia į šiaurę bei šiaurės vakarus, kol įteka į Kasegaluko lagūną (Čiukčių jūra). Upės žiotys yra apie 1,6 km į rytus nuo Point Lėjaus.
Inuitų žodis Qaqalik reiškia Polygonum viviparum augalą (regione gausiai paplitęs valgomasis augalas); pavadinimo variantas Kepizetka (qipigsatqaq), įrašytas XIX a. pab. inuitų žemėlapyje, apytikriai reiškia „vinguriuoja“ arba „kreivas“.
1977 m. vasarą (ypač sausringu laikotarpiu) kilo tundros gaisras, kaip manoma, sukeltas žaibo; gaisras apėmė 44 km² plotą netoliese Kokoliko upės, tiesiai į rytus nuo Point Lėjaus. Augmenija degė palei Nacionalinio naftos rezervato ribą. Tuo metu tai buvo labiausiai į šiaurę nutolusi vieta, kur JAV žemėtvarkos biuras kada nors malšino tundros gaisrą.
FC Metaloglobus București
Bukarešto „Metaloglobus“ – Rumunijos futbolo klubas iš Bukarešto.
Istorija
Klubo ištakos siekia 1923 m., kai buvo suburta futbolo ekipa prie Metaloglobus fabriko.
Abalgamašas
Abalgamašas ( a-ba-al-ga-masz) – Marhašio (akadų k. Paraḫšum) karalius, valdęs apie 2370 m. pr. m. e. (Marhašis buvo kažkur Irano kalnyne). Panašu, kad būtent šis valdovas vadovavo jungtinėms Elamo, Marhašio, Kupino, Zaharos ir Meluhos pajėgoms, susibūrusioms į koaliciją prieš Akado imperiją; šios pajėgos įsiveržė į Chuzestaną, kurį buvo užėmęs Sargonas. Dėl to kilo tiesioginė konfrontacija su Rimušu, Sargono sūnumi ir įpėdiniu, kuris savo ruožtu įsiveržė į Elamą; Akado susirėmimas su koalicijos pajėgomis įvyko kažkur tarp Avano ir Sūzų, jis baigėsi Rimušo pergale.
Abalgamašas minimas Rimušo, tuometinio Akado imperijos valdovo, įrašuose; Rimušas vadovavo karinėms kampanijoms prieš Elamą ir Marhašį (šalies pavadinimas šumerų k.), pasibaigusioms Akado imperijos pergale. Kaip pasakojama įraše, konflikte dalyvavo ir pajėgos iš Meluhos (siejama su Indo slėnio civilizacija):
Kaip minima akadų įraše, karinės kampanijos rezultatas – 16 212 žuvusiųjų ir 4216 belaisvių Akado priešininkų pusėje. Be to, Rimušas iš Elamo parsigabeno nemenką karo grobį, kurį sudarė 300 minų aukso (apie 180 kg), 3600 minų sidabro, 300 vergų, diorito ir chlorito vazos. Matyt, po šių įvykių Marhašis neteko įtakos Elame.
Abalgamašo karvedys Sidga'u dalyvavo konflikte su Rimušo tėvu Sargonu, kai šis surengė karinį žygį prieš Elamą ir Marhašį.
Esama nuomonės, kad Abalgamašo ir Sidga'u vardai yra huritiškos kilmės.
Karaliūnų apylinkė
Karaliūnų apylinkė – Lietuvos TSR administracinis-teritorinis vienetas vidurio Lietuvoje.
Bosnijos ir Hercegovinos futbolo varžybos 2006–2007 m.
Bosnijos ir Hercegovinos futbolo varžybos 2006–2007 m.
Daiva Kazlauskienė
Daiva Kazlauskienė (g. 1964 m. Kelmėje) – teisininkė, teisėja, Vilniaus miesto 2-ojo apylinkės teismo pirmininkė, Vilniaus apygardos teismo Baudžiamųjų bylų skyriaus pirmininkė.
Biografija
1999–2007 m. Vilniaus m. 2-ojo apylinkės teismo teisėja. 2005–2007 m. laikinai einanti teismo pirmininkės pareigas, 2007–2011 m. teismo pirmininkė.
Nuo 2011 m. Vilniaus apygardos teismo teisėja.
Venesueliečiai
Venesueliečiai  – lotynoamerikiečių tauta, susiklosčiusi Venesueloje. Populiacija – apie 35 mln. žmonių, iš jų didžioji dauguma gyvena Venesueloje, kiti – išeivijoje JAV, Kolumbijoje, Ispanijoje, Portugalijoje ir kitur. Šneka savita ispanų kalbos šnekta. Apie 80 % venesueliečių yra maišytos kilmės (metisai, mulatai, sambo), 15 % – kreolai, 5 % – juodaodžiai. Dauguma tikinčiųjų Romos katalikai, yra protestantų (anglikonų, reformatų), mormonų, santerijos išpažinėjų.
Venesueliečiai klostėsi maišantis kolonizatorių europiečių (ispanų, baskų) palikuonims su vietos indėnais (karibais, aravakais ir kt.) bei vergijai atgabentais afrikiečiais. Šiuolaikinė tauta susidarė XX a. Juodaodžiai ir mulatai daugiausia gyvena Karibų jūros pakrantės srityse ir Marakaibo žemumoje, metisai – kalnuotoje šiaurės vakarinėje pusėje, sambo – Ljanosų lygumose. XIX–XX a. į šalį atvyko nemažai italų, vokiečių, portugalų.
Dauguma venesueliečių dirba pramonėje ir paslaugų srityje, dalis – žemės ūkyje. Dauguma stambiųjų pramonininkų, verslininkų, žemvaldžių, viduriniosios klasės yra europietiškos ir kreoliškos kilmės. Dauguma valstietijos (smulkūs ūkininkai, samdomi darbininkai, žemės nuomininkai, gyvulių augintojai) yra metisai ir sambo. Jie taip pat išvystę amatus – demblių, sombrerų pynimą, audimą, odos išdirbimą, puodininkystę ir kt.
Venesueliečių virtuvei būdingi patiekalai iš kukurūzų: blyneliai arepos (arepa), košė masamora (mazamorra), pakeptų kukurūzų miltų patiekalas aljaka, alkoholinis kukurūzų gėrimas čiča (chicha), jautienos ir daržovių sriuba sankočas (sancocho) ir kt.
Venesueliečių folklore, švenčių, religinėse tradicijose persipynę ispaniški, indėniški ir afrikietiški motyvai. Dažni karnavalai, šeimynininės šventės ternera. Mėgiamos pramogos – bulių kautynės, gaidžių peštynės, beisbolas, futbolas, žirgų lenktynės, muzika, šokiai.
Vilniaus miesto pirmasis apylinkės teismas
thumb|2006-2012 m. teismo pastatas thumb|1993-2006 m. teismo pastatas
Vilniaus miesto pirmasis apylinkės teismas – bendrosios kompetencijos teismas, nagrinėjęs civilines ir baudžiamąsias bylas bei jo kompetencijai įstatymų priskirtas administracinių teisės pažeidimų bylas.
Istorija
1958 m. įkurtas Vilniaus miesto Lenino rajono liaudies teismas sujungus Vilniaus miesto Lenino rajono pirmuosius ir antruosius apylinkių liaudies teismus.
1990 m. pervadintas į Vilniaus miesto pirmąjį apylinkės teismą.
2013 m. sujungtas su Vilniaus miesto antruoju, trečiuoju ir ketvirtuoju apylinkių teismais.
Teismo veiklos teritorija apėmė Vilniaus miesto Antakalnio, Fabijoniškių, Justiniškių, Pašilaičių, Šeškinės, Šnipiškių, Verkių, Viršuliškių, Žirmūnų, Žvėryno seniūnijų teritorijas.
Pamario provincija
Pamario provincija – buvusi Prūsijos karalystės ir Vokietijos provincija, gyvavusi 1815–1945 m., plačioje Baltijos jūros pakrantėje abipus Oderio. Centras – Štetinas. Panaikinta po II pasaulinio karo – rytinė dalis atiteko Lenkijai (dabar čia Pamario ir Vakarų Pamario vaivadijos), vakarinė – Vokietijai (dabar čia Meklenburgas-Pomeranija).
Istorija
Provincija įkurta 1815 m. po Vienos kongreso. 1890 m. provincija užėmė 30,1 tūkst. km² plotą, joje buvo 1,52 mln. gyventojų.
Gaidžiupys
Gaidžiupys – buvęs viensėdis Anykščių rajono savivaldybėje, 5 km į šiaurės rytus nuo Troškūnų.
Kemsinė
Kemsinė – mažas ežeras šiaurės rytų Lietuvoje, Zarasų rajone, Imbrado seniūnijoje, apie 4 km į šiaurės vakarus nuo Imbrado. Ilgis iš pietvakarių į šiaurės rytus 0,25 km, plotis iki 0,16 km. Altitudė 153,7 m. Krantai žemi, pelkėti, tik pietrytinis krantas aukštas. Iš šiaurės prieina Baltamiškės miškas. Pelkėta protaka jungiasi su tuoj šiaurės rytuose telkšančiu Kemsynės ežeru, pietvakariuose išteka upelis į Čičirį.
Jean-Baptiste-Louis Gresset
Žanas Batistas Lui Gresė (pranc. Jean-Baptiste-Louis Gresset; 1709 m. rugpjūčio 29 d. – 1777 m. birželio 16 d.) – prancūzų poetas ir dramaturgas, geriausiai žinomas dėl savo poemos „Verver“ (Ver-Vert) ir komedijos „Nenaudėlis“ (Le Méchant). Nuo 1726 m. iki 1735 m. buvo jėzuitas.
Gyvenimas
Gresė gimė Amjene, jį užaugino Amjeno jėzuitai. Ten jis mokėsi iki 1726 m. rugsėjo 3 d., kai buvo priimtas į Jėzuitų ordino naujokyną ir išsiųstas mokytis Paryžiaus Liudviko Didžiojo koleže. Baigęs kursą, būdamas devyniolikos metų, jis paskirtas vyresniojo pavaduotoju Ruano jėzuitų kolegijoje. Vėliau ten, Mulene, Blua ir Tūre dėstė humanitarinius mokslus. 1748 m. Gresė buvo priimtas į Prancūzų akademiją, kurioje pakeitęs Antuaną Danšė užėmė penktąją kėdę.
1742 m. Paryžiuje išleistas anoniminis kūrinių klavesinui rinkinys, dedikuotas „mesjė Gresė respublikai“. Pratarmėje kompozitorius, pasirašęs kaip Voltpb, gyrė Gresė įsivaizduotą valstybę.
1759 m. parašė „Laišką apie komediją“ (Lettre sur la comédie), kuriame išsižadėjo ankstesnės kūrybos ir sudegino daugelį savo rankraščių. Paskutinius dvidešimt penkerius gyvenimo metus praleido gailėdamasis dėl savo jaunystės lengvabūdystės, tikėdamas, kad ji jam leidusi parašyti autoriaus gerbtą dvasininkiją ir religinį gyvenimą pašiepusią poemą „Verver“ (Ver-Vert). Gresė tais pačiais metais pasitraukė į Amjeno miestą, kur gyveno – išskyrus keliones į Paryžių, kur vykdavo į akademijos posėdžius – iki pat mirties. Gresė prašymu karalius Liudvikas XVI 1774 m. jam suteikė Šv. Mykolo ordiną ir kilmingumą patvirtinančius dokumentus.
Žanas Batistas Lui Gresė mirė 1777 m. birželio 16 d. Amjene.
Ver-Vert
1734 m. be autoriaus leidimo buvo išleista keturių giesmių poema, pasakojanti istoriją apie Nevere su vienuolėmis gyvenančią dorą ir pamaldžią papūgą vardu Verver (Ver-Vert, arba Vert-Vert), kuri pasiunčiama aplankyti kitą vienuolyną. Keliaudama ji išmoksta nepadorios sutiktų jūreivių ir gatvės moterų kalbos ir grįžusi apstulbina vienuoles. Priversta pasninkauti ir atgailauti, pasitaisiusi papūga pražudoma saldumynų ir vienuolių meilės.
Šis kūrinys greitai pasklido Paryžiaus aukštuomenės, nustebusios, jog toks nuotaikingas humoro jausmas galėjo priklausyti žmogui, susijusiam su Katalikų Bažnyčia, gretose. Dėl poemos subtilaus sąmojingumo ir netikėtos pabaigos, ji laikoma nepranokta contes en vers (eiliuotos pasakėčios) žanre; autoriaus amžininko Žano Batisto Ruso apibūdinta kaip „literatūrinis fenomenas“. Gresė 1735 m. pats išleido „Verver“, tačiau kūrinys toliau buvo leidžiamas be jo sutikimo, knygos antraštiniame puslapyje klaidingai kaip spausdinimo vietą nurodant Hagą, Londoną, Amsterdamą bei kitus miestus. Savojo leidimo pratarmėje Gresė teigė, kad kituose jo kūrinys buvo iškreiptas. Jėzuitų vyriausieji nepritarė autoriaus antiklerikinei kūrybai – Žanas Batistas Lui Gresė netrukus buvo perkeltas į nuošalią provinciją ir tais pačiais metais išmestas iš ordino. Siekdamas išreikšti atgailą, jis parašė „Atsisveikinimus su jėzuitais“ (Adieux aux jésuites).
Kūryba
miniatiūra|Žano Batisto Gresė biustas, 1787 m. (Pjeras Fransua Bereras). [[Skulptūra užsakyta Gresė iniciatyva pertvarkytos Amjeno akademijos ir Amjeno miesto valdybos lėšomis.]] 1756 m. autoriaus kūrinių rinkinyje
Poemos
miniatiūra|Komedijos „Nenaudėlis“ (Le Méchant) 1788 m. leidimas
Gerkiškiai (viensėdis)
Gerkiškiai – buvęs viensėdis Anykščių rajono savivaldybėje, 6 km nuo Vašuokėnų.
Užumiškių apylinkė
Istorija
Apylinkė įkurta užėjus sovietams XX a. 5-ajame dešimtmetyje. 1949 m. buvo Vandžiogalos valsčiuje, 1950 m. priskirta naujam Vilijampolės rajonui. Panaikinta 1954 m. gegužės 25 d. prijungiant prie Vandžiogalos apylinkės ir Vilkėnų apylinkės.
John Davies
Daktaras Džonas Deivisas (John Davies, apie 1567–1644 m.) – vienas įžymiausių vėlyvojo Renesanso Velso mokslininkų. Parašė valų kalbos gramatiką ir žodyną. Jis taip pat dirbo vertėju, redaktoriumi ir įšventintuoju anglikonų bažnyčios tarnu.
Biografija
Gimė Lanverese, Denbigšyre, audėjo šeimoje. 1594 m. baigė Oksfordo universiteto Jėzaus koledžą. Jo vardas tradiciškai siejamas su Malvido parapija Gvinede, kur jis nuo 1604 m. iki mirties 1644–aisias dirbo klebonu.
Manoma, kad jis buvo pagrindinis 1620 m. išverstos į valų kalbą Biblijos ir 1621 m. pasirodžiusios Bendrųjų maldų knygos redaktorius ir tikrintojas.
Dž. Deivisas 1621 m. lotynų kalba išleido valų kalbos gramatiką Antiquae linguae Britannicae... ir 1632 m. valų–lotynų žodyną Antiquae linguae Britannicae ... et linguae Latinae dictionarium duplex. 1632 m. jis taip pat publikavo Llyfr y resolusion – meistrišką Pirmosios knygos apie krikščionių mokymą, nukreiptą į sprendimą vertimą ir protestantišką jos adaptaciją (originalą 1582 m. parašė anglas katalikas R. Personsas).
Dž. Deivisas mirė, matyt, Harleche, Gvinede, 1644 m. gegužės 15 d. ir buvo palaidotas Malvido bažnyčioje, kur jam 200–ųjų mirties metinių proga pastatytas paminklas.
Juozapava (Troškūnai)
Juozapava – buvęs viensėdis Anykščių rajono savivaldybėje, 4 km į šiaurę nuo Troškūnų.
Stanislovas Juocevičius
Stanislovas Juocevičius (g. 1950 m. Prienuose) – teisininkas, teisėjas, buvęs juriskonsultas.
Biografija
1968 m. baigė Vilniaus 1-ąją vidurinę mokyklą, 1976 m. – Vilniaus universiteto Teisės fakultetą.
1975–1989 m. Lietuvos TSR žemės ūkio ministerijos sistemos juriskonsultas. 1989–1990 m. susivienijimo „Lietuvos melioracija“ Juridinio skyriaus su arbitražu viršininkas. 1990–1994 m. Lietuvos Respublikos valstybės kontrolės departamento Juridinio skyriaus viršininkas. 1994–1996 m. AB „LITIMPEKS“ banko „Lituanus“ filialo teisininkas. 1996–1997 m. AB „LAIB“ Teisės departamento direktoriaus pavaduotojas. 1997–1998 m. Mokesčių policijos departamento vyriausiasis komisaras. 1998–2000 m. AB bankas „Hermis“ Prevencijos departamento direktorius. 2000 m. AB „Lietuvos taupomasis bankas“ Teisės departamento direktoriaus pavaduotojas.
2000–2012 m. Vilniaus m. 1-ojo apylinkės teismo teisėjas, 2008–2009 m. teismo pirmininko pavaduotojas, 2009–2012 m. teismo pirmininkas. 2013–2015 m. Vilniaus miesto apylinkės teismo teisėjas.
Moka rusų bei anglų kalbas.
Užpelkių mūšis
Užpelkių mūšis – 1949 m. rugpjūčio 13 d. MGB pajėgų įvykdytas Lietuvos partizanų stovyklos Grinkiškio valsčiuje, Užpelkių miške puolimas.