cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Antanas Vasys-Vasiliauskas
Biografija
Dar mažam esant su šeima iš Balčių kaimo persikėlė į Karpiejų k., Gražiškių valsčiuje. Mokėsi Gražiškių pradinėje mokykloje, Vilkaviškio ir Marijampolės gimnazijose. 1922–1925 m. mokėsi kunigų seminarijoje Gižuose, tačiau jos nebaigė. 1925 m. įstojo į Lietuvos universiteto humanitarinių mokslų fakultetą, kur studijavo istoriją. 1932–1935 m. studijavo Vienos universitete paleografiją, diplomatiką ir istoriją. 1935 m. gavo mokslų daktaro laipsnį. 1936–1940 m. VDU humanitarinių mokslų fakultete dirbo vyr. asistentu. 1940–1944 m. Vilniaus universitete ėjo docento pareigas ir dėstė istoriją. 1944 m. pasitraukė į Vakarus. 1946–1949 m. Augsburge (Vokietijoje) buvo Augsburgo lietuvių gimnazijos direktorius, 1946–1949 m. Pabaltijo universiteto Pinneberge asistentas-profesorius. 1949 m. išvyko į JAV. Filadelfijoje suorganizavo Lituanistinį institutą ir jam vadovavo. 1954 m. Fordhamo (New York) universitete rusų kalbos profesorius. Dalyvavo Lietuvių katalikų mokslų akademijos bei bendruomenės veikloje. Bendradarbiavo „Karyje“, „Žiburyje“, „Karo enciklopedijoje“.
Kūryba
Paruošė mokslinius straipsnius, Vytauto Didžiojo diplomatiką. Senovė II tomas 1936 m., Žemaičių batalionas. Karo archyvas VIII t. 1937 m.; Pirmoji Kauno popieriaus dirbtuvė. XVII a. knygos mėgėjų metraštis II t. 1937 m.; Nepriklausomybės keliu. Mūsų žinynas 2; 1938 m. Žąslių-Daugų operacija. Karo Archyvas, XII t., 1940 m. ir kt. Redagavo vadovėlį Russian Area Reader. 1936 m.
Japonijos sostinė
Japonijos sostinė  – vieta, kur įsikūrusi Japonijos vyriausybė ir imperatoriaus rezidencija. Dabartinės Japonijos sostinės Tokijo, statusas nėra ginčytinas, bet juridiškai nėra nustatytas. Tiksliai nesutariama, kada Tokijas tapo Japonijos sostine. Vieni Tokijo tapimu sostine laiko 1868 m. įkūrus Tokijo prefektūrą, kiti – Edo pilies tapimą Tokijo pilimi, treti – Tokijo pilies paskelbimą imperatoriškaisiais rūmais 1869 m.
Japonijos sostinės sąvoka iki Meidži restauracijos
Edo laikotarpiu buvo dažnai teigiama, kad Japonija turi tris sostines: Edas buvo Tokugavos šiogūnato sostinė, Kiote buvo imperatoriaus rezidencija, Osaka – neoficiali pirklių sostinė.
Istorinės Japonijos sostinės
Istorinės Japonijos sostinės ir imperatoriškieji rūmai (skliausteliuose):
Strateginis žaidimas
Strateginis žaidimas – žaidimas (pvz., kompiuterinis arba stalo žaidimas), kuriame žaidėjų nepriverstiniai, o dažnai ir savarankiški sprendimų priėmimo įgūdžiai turi didelę reikšmę žaidimo baigčiai. Beveik visi strateginiai žaidimai iš žaidėjo reikalauja turėti scheminio vidinių sprendimų priėmimo mąstymo ir papratai labai aukštų situacijos įsisavinimo įgūdžių.
Strateginis žaidimas kartais įvardijamas taktiniu žaidimu. Tačiau taktinis žaidimas yra toks žaidimas, kuriame žaidėjas privalo priimti situacinius sprendimus, norėdamas įgauti didelį pranašumą. Tai labiau būdinga žaidimams, pasižymintiems didesne atsitiktinių atvejų įvairove, kuriuose tolimesni veiksmai dėl atsitiktinių įvykių taip pat iš dalies turėtų būti iki galo išnagrinėti.
Terminas strategija kilęs iš graikų kalbos (στρατηγια arba strategia) ir reiškia 'karo meną, vadovavimą'. Nuo taktikos strategija skiriasi tuo, kad ji nurodo bendrą dalykų planą, o taktika nusako tokių dalykų organizavimą ir vykdymą.
Nausėdija (Lenkija)
Nausėdija  – tai Lenkijoje naudojamas gyvenvietės tipo apibūdinimas. Kelių namų ar sodybų gyvenvietė, kuri yra didesnio šalia esančio kaimo dalis, bet turinti atskirą pavadinimą. Skirtinguose Lenkijos regionuose nausėdija vadinama dar ir rola (dirva), kolonia (kolonija) ar osiedle (gyvenvietė). Miestuose taip pat būna nausėdijų, kartais tiesiog vadinamų priemiesčiais, tačiau kaimuose tai yra istoriškai susiklostęs gyvenvietės tipas, kai nausėdijos gaudavo miesto teises, bet pasilikdavo nausėdijos pavadinimą. Rusijoje nausėdijos žodis kartais naudojamas miesto tipo gyvenvietei apibūdinti.
Joniškio valsčius (Rytai)
Joniškio valsčius – buvęs administracinis-teritorinis vienetas dabartinės rytų Lietuvos teritorijoje. Centras – Joniškis.
Kazlavas
Kazlavas – kaimas Kalvarijos savivaldybėje, 12 km nuo Liubavo.
Nausėdija (Lenkija)
Taip pat skaitykite
Hamlet (place) Loĝloketo (teritoria unuo de Ukrainio) Posjolok Przysiółek Посёлок Селище міського типу
Joniškio valsčius (Rytai)
Istorija
Valsčius įkurtas XIX a. Vilniaus gubernijoje. Po I pasaulinio karo valsčius buvo Lietuvos ir Lenkijos konflikto zonoje, todėl buvo išskaidytas abiem šalims. Lenkiškasis valsčius priklausė Vilniaus, Vilniaus-Trakų, Švenčionių apskričiai. 1929 m. balandžio 11 d. prijungta dalis Kiemeliškių valsčiaus, dalis Mikalavo valsčiaus ir dalis Žukainių valsčiaus. 1929 m. balandžio 22 d. lenkiškasis Joniškio valsčius performuotas į Pabradės valsčių. Valsčius panaikintas 1950 m. birželio 20 d., jo teritorija priskirta Pabradės rajonui (7 apylinkės) ir Švenčionėlių rajonui (1 apylinkė).
Supiluliumas II
Supiluliumas II arba Šupiluliumas II – paskutinis hetitų karalius, valdė nuo 1205 – 1177 m. pr. m. e., karaliaus Tudhalijo IV sūnus.
Atėjus į valdžią Supiluliumui, hetitų imperijoje buvo stebimas pagyvėjimas. Karalius vėl išsiruošė į Alašiją. Jūroje buvo užgrobti ir sudeginti Alašijos karo laivai ir užimta visa sala.
Taip pat jis atliko žygį į viršutinę Mesopotamiją ir atkovojo iš Asirijos Išuvos vario rūdos telkinius.
Visgi hetitų karalystės viešpatavimas ėjo į pabaigą. Pavojingi antpuoliai iš sausumos ir jūros, Egėjo pasaulio persikeliančių tautų, egiptiečių šaltiniuose vadinamų Jūros tautomis, stiprėjo. Iš Ugarito visa sausumos armija buvo perdislokuota į Mažosios Azijos centrą, o laivynas į Lukka. Ugarito karalius Ammurapis negalėjo padėti Alašijai, kai priešai pradėjo grasinti jos krantams. Šie priešai tikriausiai buvo sikulai, viena iš „jūros tautų“. Hetitai prarado Alašiją.
Be perstojo vykdomi kariniai žygiai labai susilpnino šalies ekonomiką. Supiluliumo laiške, adresuotame Ugarito karaliui, rašoma, kad hetitai kenčia nuo maisto produktų trūkumo.
Pagrindinį hetitams smūgį apie 1170 m. pr. m. e. smogė kaškai ir indoeuropiečių muškų gentys. Hatušas buvo sudegintas ir tik po 500 metų į šį regioną atėjo Frygijos gyventojai.
Kituose šaltiniuose Supiluliumo III–jo valdymo metai yra nurodyti 1215–1195 m. pr. m. e. ir 1215–1200 m. pr. m. e.
Pakalnė (Šilutė)
Pakalnė – kaimas Šilutės rajono savivaldybės pietvakariuose, Rusnės saloje, Nemuno deltos regioniniame parke. Iš pietryčių į šiaurės vakarus teka Pakalnės upė – viena Nemuno deltos atšakų, tekanti tarp Skirvytėlės ir Atmatos. Seniūnaitijos centras. Kaimo turizmo sodybos „Pakalnės vingis“ ir „Pakalnė“.
Padavimas
Pasakojama, kad kadaise kaime gyveno našlė su sūnumi, kuris buvo geras šaulys. Vieną rytą būdamas arti dumburio, jis pastebėjo besimaudant du skaisčiai baltus balandžius. Pasigėrėjęs, jis ėmė ropoti arčiau ir prie krūmų rado du ryšulėlius moteriškų drabužių. Bežiūrinėdamas išgirdo moteriškus balsus ir pamatė dvi mergeles, skubančias į krantą. Tuomet griebė savo radinį ir paskubo namo, bet vienus baltus marškinius pametė.
Mergelės verkdamos ėmė prašyti jaunuolio sugrąžinti jų drabužius. Galiausiai arti namų vaikinas atlyžo ir grąžino mažiau gražiai merginai jos daiktus. Tuo tarpu gražesnioji nei maldaudama, nei verkdama neišprašė savo drabužių. Vaikinas juos užrakino namuose, stalinėje, ir motinai padavė raktą, prisakydamas, kad jokiu būdu neduotų mergelei to rakto, kitaip žūsianti.
Mergina apsigyveno pas vaikiną ir jo mamą, apsiprato, padėdavo ūkyje. Jaunuolis ją pamilo ir paprašė rankos. Mergelė sutiko. Vestuvių dieną ji buvo nuostabiai graži, akys priminė jūros mėlynę. Jie sėkmingai susituokė, susilaukė 4 vaikelių.
Apie šią vandens mergelę daugiau niekas negirdėjo. Tik vasaros naktimis girdėti rauda – galbūt ne laiku palikusi šį pasaulį velionio dvasia, ieškanti ir niekaip nerandanti savo mylimosios.
Iziumo traktas
Traktas prasidėjo Orilės (kairysis Dniepro intakas) aukštupyje, kur atsišakojo nuo Muravos trakto, Iziumo brasta kirto Donecą, o Psiolo, Vorsklos, Doneco ir Oskolo aukštupių tarpupyje vėl susiliejo su Muravos traktu.
Šios teritorijos vėliau buvo Rusijos užkariautos, ir Iziumo traktas prarado savo karinę reikšmę.
Konstancijus I Chloras
Flavijus Valerijus Konstancijus (apie 250 m. kovo 31 d. – 306 m. liepos 25 d., kitaip Konstancijus I Chloras) buvo Flavijų giminės Romos imperatorius 293-306 m. Jis buvo Konstantino I tėvas ir Konstantinų dinastijos įkūrėjas. Kaip cezaris jis nugalėjo uzurpatorių Alektą Britanijoje ir ilgai kovėsi palei Reino frontą nugalėdamas alemanus ir frankus. Tapęs augustu 305 m. vykdė sėkmingą baudžiamąją ekspediciją prieš piktus už Antonino sienos. Tačiau kitais metais Eburakume staiga mirė. Jo mirtis paskatino tetrarchijos sistemos subyrėjimą.
Jaunystė
Jis gimė Ilyrijoje. Historia Augusta teigia, kad jo tėvas buvo Eutropijus, kilmingasis iš šiaurės Dardanų, o motina – Klaudija, imperatorių Klaudijus Gotiko ir Kvintilo dukterėčia. Dabartiniai istorikai mano, kad senelės kilmę sufabrikavo Konstantinas I, o jos šeima kilusi iš prasčiokų. Jo tėvas galėjo būti Eutropijos, Maksimiano žmonos, brolis.
Imperatoriaus Aureliano laikais jis kovėsi rytuose su atskilusia Palmyros imperija. Nors teiginys, kad imperatoriaus Probo valdymo metu Konstancijui suteiktas dux titulas, tikriausiai yra melas, jam tikrai buvo suteiktas tribūno titulas armijoje, o imperatorius Karas jį paskyrė Dalmatijos valdytoju. Manoma, kad jis stojo į Diokletiano pusę prieš jam nugalint Kariną, Karo sūnų, Margo mūšyje 285 m. liepą.
286 m. Diokletianas Maksimianą irgi paskyrė imperatoriumi valdyti vakarines provincijas, o pats tvarkėsi rytinėse. Apie 288 m. Konstancijus tapo pretorijonų prefektu Maksimiano rūmuose. 287-288 m. jis kartu su imperatoriumi kovojo prieš alemanus. Kad sustiprintų santykius su imperatoriumi, Konstancijus išsiskyrė su Elena ir vedė Maksimiano dukrą Teodorą.
Tapimas cezariu
300px|left|thumb|Ant [[Argentėjas|argentėjo, kaldinto Antiochijoje, yra Konstancijus Chloras ir tetrarchai, aukajantys švenčiant pergalę prieš sarmatus.]] 293 m. Diokletianas nusprendė imperiją padalinti į keturias dalis: Rytinę ir Vakarinę dalį valdė augusto ir cezario pora, turinti savo įtakos zonas. Po augusto mirties cezaris gaudavo jo titulą. 293 m. kovo 1 d. Milane Konstancijus formaliai tapo cezariu.
Konstancijaus pirmoji užduotis tapus cezariu buvo susidoroti su uzurpatoriumi Karauzijumi, kuris atskėlė Britaniją ir Šiaurės Galiją nuo Romos imperijos 286 m. Jis atėmė iš Karauzijas Galiją nugalėdamas jį Pajūrio Bulonėje, tad Alektas nužudė Karauziją ir valdė Britaniją iki mirties 296 m.
Konstancijus 2 metus malšino frankų, Alekto sąjungininkų, grėsmę, dėl kurios Romos imperija Šiaurės Galiją atgavo tik apie 295 m. Be to jam teko kautis ir su alemanais, kuriuos nugalėjo 295 m. Reino žiotyse. Tik kai Maksimianas leidus buvo surinktos dvi invazinės flotilės persikelti per Lamanšą. Pirmoji, vadovaujama Asklepiodoto, Konstancijaus pretorijonų prefekto, išplaukė iš Senos žiočių ir netoli Vaito salos išsilaipinę romėnai nugalėjo ir nužudė uzurpatorių. Tuo metu pats Konstancijus, išplaukęs iš Bulonės, išsilaipino Londone ir apsaugojo miestą nuo frankų samdinių, kurie likę be šeimininko niokojo apylinkes. Konstancijus juos visus išžudė.
Konstancijus kelis mėnesius liko Britanijoje pakeisdamas Alekto pareigūnus, tikriausiai tuo metu čia buvo įvykdytos Diokletiano provincijų reformos. Be to Konstancijus atstatė Adriano sieną ir jos tvirtoves. 298 m. pabaigoje jis vėl kovėsi su alemanais Galijoje. Jį apsupo Langro mieste, bet po 6 valandų atvykus kitiems daliniams Konstancijus sumušė barbarus. Po to jis juos vėl nugalėjo prie Vindišo sutvirtindamas Reino gynybą. 300 m. jis kovėsi su frankais prie Reino ir kai kuriuos jų apgyvendino apleistose Galijos žemėse. Tačiau kitus trejus metus Konstancijus nuolat turėjo saugoti Reiną.
303 m. Diokletianas pradėjo persekioti krikščionis. Iš visų tetrarchų Konstancijus mažiausiai nuveikė juos persekiojant, tik sugriovė kelias bažnyčias, o Galerijus, pavydėdamas Konstancijui ypač uoliai vykdė ediktus.
Tapimas augustu ir mirtis
thumb|Konstancijaus medalis skirtas Londono atgavimui nugalėjus Alektą. 303-305 m. Galerijus pradėjo manevruoti tikėdamasis po Diokletiano mirties nuversti Konstancijų. 304 m. Maksimianas susitiko su Galerijumi tikriausiai aptarti įpėdinystės, o Konstancijus nebuvo pakviestas arba nespėjo dėl situacijos prie Reino. Nors 303 m. be žodžių buvo sutarta, kad Konstancijaus sūnus Konstantinas I ir Maksimiano sūnus Maksencijus taps cezariais atsistatydinus Diokletianui ir Maksimianui, Galerijus 304 m. įtikino Diokletianą, o šis Maksimianą, vietoj jų paskirti Galerijui palankius Severą ir Maksiminą Dają.
305 m. gegužės 1 d. Milane Maksimianas paskelbė Severą cezariu, o Konstancijų augustu, o Nikomedijoje Diokletianas paskelbė Maksiminą cezariu, o Galerijų augustu. Konstantinas buvo nepatenkintas netapęs cezariu, Galerijus jį paleido, nes to paprašė Konstancijus, nes jis sirgo. Konstantinas susitiko su tėvu Galijos pakrantėje, kai jis ruošėsi keltis į Britaniją.
305 m. Konstancijus žygiavo per visą salą, kol nugalėjo piktus šiaurėje 306 m. sausio 7 d. Po to jis atsitraukė į Jorką žiemoti, bet liepos 25 d. mirė. Mirties patale jis patarė legionams paskelbti Konstantiną imperatoriumi ir jie taip padarė.
SønderjyskE Fodbold
Haderslevo futbolo klubas „SønderjyskE“, o trumpai Haderslevo „SønderjyskE“ bei „SønderjyskE“– Danijos futbolo klubas iš Haderslevo. Pilnu pavadinimu danų kalba Sønderjysk Elitesport arba sutrumpintai SønderjyskE.
Istorija
Klubo ištakos siekia 2004 m. žinomas Sønderjysk Elitesport pavadinimu.
2016 m. klubas iškovojo antrą vietą Superligoje. Tai aukščiausias jų pasiekimas klubo istorijoje.
2020 m. Danijos futbolo taurės turnyro finale įveikė varžovus ir iškovojo trofėjų.
Vestuvių pobūvis
thumb|right|250px thumb|right|250px
Vestuvių pobūvis - iškilmingas renginys, santuokos pradžiai pažymėti. Pobūvis rengiamas iš karto po vestuvių ceremonijos. Į šią šventę sukviečiami artimiausi žmonės. Tai vienas svarbiausių gyvenimo įvykių, todėl stengiamasi, kad šventė būtų labai gerai suplanuota, o prisiminimai - tik patys geriausi.
Šventės trukmė priklauso nuo pasirenkamo vestuvių stiliaus bei finansinių galimybių. Kad būtų paprasčiau jas suorganizuoti, reikia susidarykti darbų sąrašą ir eiliškumą, tai, tuo pačiu, padės nustatyti reikiamą biudžetą bei jo laikytis.
Vestuvių puota gali būti rengiama namuose, restorane, viešbutyje, sodyboje. Vis dažniau pasirenkamos neįprastos vietos - iškyla gamtoje, laive, istoriniuose statiniuose. Renkantis reiktų atsižvelgti į vestuvių stilių, tematiką, trukmę, svečių skaičių. Vienos dienos šventei puikiai tinka namai, salė, kavinė ir restoranas, dviejų dienų - kaimo turizmo sodyba, viešbutis, svečių namai. Jei vieta netradicinė, ji ne visada gali būti patogi įvairaus amžiaus svečiams. Jei šventė rengiama prie vandens telkinio ar istoriniame statinyje, būtina pasidomėti ar tam nereikia specialaus leidimo.
Restoraną ar kavinę, kaimo sodybą, transportą, fotografus ir muzikantus rekomenduojama užsisakyti kiek galima anksčiau. Paslaugų tiekėjai taip pat samdomi iš anksto, sudarius su jais sutartį, tačiau verta numatyti, jei jie atsisakys iki vestuvių likus kelioms dienoms.
Reikia pasirūpinti transportu svečiams atvykti ir po pobūvio parvežti. Žmonėms, atvykusiems iš kitų miestų, turi būti numatyta nakvynės vieta. Restorane surasti pagalbinę patalpą svečiams persirengti ir pasidėti daiktus.
Svarbus akcentas yra vestuvių vedėjas. Su juo aptariama visos šventės eiga, o vakaro programa dar papildomai suderinama su restorano atstovu, padavėjais ir muzikantais. Dažniausiai į vestuves susirenka įvairaus amžiaus žmonės, dėl to muzika, turi būti įvairaus repertuaro.
thumb|250px Renkantis tortą, reikia numatyti ar jo papuošimai neištirps esant šiltam metų laikui, ar nepakis torto forma, jei jį teks tolėliau vežti. Jo spalva taip pat turėtų tikti prie dekoracijų detalių. Jei tortas bus puošiamas gyvomis gėlėmis, reikia rinktis tokias, kurios neišskiria aliejaus ir ilgai nevysta.
Valgiaraštį geriausiai derinti su restorano atstovu, atsakingu už pobūvio maistą arba virėju, kuris gamins valgymus.
Jeigu vestuvių pobūvis švenčiamas gamtoje, reikia pasirūpinti palapinėmis, kad butų kur pasislėpti, užklupus lietui. Tokia proga neleistina naudotis vienkartiniais indais, stalą reiktų serviruoti stiklo ar krištolo taurėmis ir porceliano indais.
Vasarą vaišinimui iš karto po ceremonijos reikia turėti ne tik šampano, bet ir gaiviųjų gėrimų. Greitai tirpstančius saldainius pakeisti vaisiais.
UTF-8
UTF-8 (8-bit Unicode Transformation Format) – viena kintamo ilgio simbolių koduočių, kuria galima užrašyti bet kokį Unikodo simbolį bei lieka ir pilnas suderinamumas su 7 bitų ASCII koduote, pritaikyta anglų kalbos abėcėlei.
UTF-8 dažnai naudojama internete, kur dėl istorinių suderinamumo priežasčių ar dėl taupumo ne visada galima pereiti prie UTF-16 koduotės.
Techninės charakteristikos
UTF-8 yra Unikodo tipo koduotė, kurioje vienam simboliui skiriama nuo 1 baito iki 4 baitų.
Po 1 baitą užima Angliškos abėcėlės simboliai, skaičiai, skyrybos ženklai. Taip koduojami 128 simboliai, kurių kodai priklauso ASCII koduotei, Unikode užimančiai sritį nuo U+0000 iki U+007F.
Po 2 baitus užima išplėstiniai lotyniški rašmenys (ir lietuviškos raidės), graikų, armėnų, koptų, hebrajų ir arabų abėcėlių bei kirilicos raidės.
Po 3 baitus užima raidės kitų rašto sistemų (japonų, kinų, kitų Azijos tautų).
Po 4 baitus užimantys simboliai yra labai reti (juos ir UTF-16 koduoja ne dviem, o keturiais baitais).
5 baitų ir 6 baitų simbolius numatė pradinė specifikacija, bet 2003 m. lapkričio RFC 3629 dokumentas apribojo UTF-8 simbolius iki 4 baitų.
Kaip ir kitoms UTF koduotėms, apie baitų tvarką galima teksto dorojimo programą galima įspėti specialia baitų tvarkos žyme, tačiau konkrečiu UTF-8, kur koduojamo teksto baitų tvarka visada vienoda, triženklė žymė naudojama tik informavimui apie pačios UTF-8 buvimą.
Kodavimo algoritmas
Kitais atvejai prireikia iki keturių baitų. Vyriausias šių baitų bitas visada lygus 1, taip juos atskiriant nuo anksčiau minėtų ASCII ženklų.
Pavyzdžiai
Kiti pavyzdžiai:
Nuorodos
Lietuviški šaltiniai:
Garra Dembélé
Gara Dembelė (Garra Dembélé; g. 1986 m. vasario 21 d.) – Malio futbolininkas, rungtyniaujantis puolėjo pozicijoje. Vokietijos klubo „SC Freiburg“ žaidėjas.
UTF-8
Nuorodos
Anglų kalba:
Garra Dembélé
Gimė Prancūzijoje, Malio imigrantų šeimoje. Treniravosi „AJ Auxerre“ klubo jaunimo komandoje, vėliau debiutavo dublerių komandoje. Gara Dembelė toliau rungtyniavo Danijoje, Graikijoje, Bulgarijoje. Ypač rezultatyviai rungtyniavo „Levski Sofia“ klube. 2011 m. už 2,5 mln. eurų perėjo į „SC Freiburg“.
UTF-8
Nuorodos
Unicode
Garra Dembélé
Gara Dembelė atstovavo Prancūzijos U-18 ir U-19 rinktines, bet 2011 m. debiutavo Malio rinktinėje draugiškose varžybose prieš Dramblio Kaulo Krantą.
Italijos armijos kariniai laipsniai
Italijos armijos kariniai laipsniai – Italijos sausumos kariuomenėje naudojami kariniai laipsniai.
Istorija
Anksčiau Italijos armijos karininkų skiriamieji ženklai būdavo ant rankovių kaip ir laivyno karininkų. Nuo 1946 m. imta dėvėti skiriamuosius ženklus ant pečių, kas atitinka NATO standartus. 1973 m. skiriamųjų ženklų sistema kiek pasikeitė – generolai ėmė nešioti nebe sidabrinius antpečius, o antpečius su girliandos atvaizdu. Vyresniųjų karininkų antpečiuose įvesto mūro karūnos (vietoj auksinio apvado apie antpečius). Visi šie pakeitimai buvo įvesti tam, kad lauko uniformų skiriamieji ženklai būtų lengviau atpažįstami.
Italijos karinių laipsnių sistemoje yra labai daug jaunesniųjų puskarininkių laipsnių. Keli šių laipsnių turi aukštesnius variantus, kurie vadinami „rinktiniais“. Jie atitinka Didžiosios Britanijos kariuomenėje buvusius laipsnių variantus leading 'vadovaujantis'.
Kareivių laipsnių skiriamieji ženklai nesikeitė iki 1973 m., kai ševronai buvo perkelti nuo rankovių ant antpečių.
Generolo laipsnis iki 1947 m. vadinosi 'armijos generolas'.
Skiriamieji ženklai, kai laipsnis neatitinka pareigų
Karininkai, paskirti eiti pareigas, reikalaujančias aukštesnio laipsnio, dėvi aukštesniojo laipsnio antpečius, tačiau šių antpečių aukščiausioji žvaigždė būna apvesta raudonu emaliu. Tuo tarpu laikinai pareigas einantys karininkai, kol nėra tikrojo jas užimančio karininko, dėvi aukštesnio laipsnio antpečius, kurių viena žvaigždė yra bronzos spalvos.
Dabar Italijos armijos vadas turi laipsnį generale di Corpo d’armata con incarichi ('korpuso generolas su ypatingomis pareigomis'), kuris atitinka NATO kodą OF-8. Šio laipsnio antpečiai turi po keturias žvaigždes, kurių viršutinė su raudono emalio apvadu.
Kareivių laipsniai
Kapralo (caporale) ir rinktinio kapralo (caporale scelto) laipsniai nėra įprastiniai kariniai laipsniai, jie nurodo tik aukštesnį algos lygį. Juos gali gauti į kariuomenę pašaukti (mobilizuoti) kareiviai. Laipsnius iki kapral-majoro (caporal maggiore) gali gauti laikinas tarnybų personalas. Aukštesnius laipsnius gali gauti tik nuolatinis personalas.
Seržantai paprastai vadovauja grupėms, jie laipsnius gali gauti tik po kelius mėnesius trukusio apmokymo.
Laipsnis kareivis (soldato) naudojamas tik naujokams, ir netrukus keičiamas į kitą laipsnį pagal tarnybos specialybę:
Vytautas Girdzijauskas
Vytautas Girdzijauskas:
Kopūstpalmė
Kopūstpalmė (Euterpe) – palmių (Arecaceae) gentis, paplitusi tropinės Pietų ir Centrinės Amerikos pelkėse ir upių pakrantėse.
Tai 15–30 m aukščio medžiai, plunksniškais, 3 m ilgio lapais. Auga greitai. Vaisius – nedidelis, apskritas, 25 mm skersmens purpuriškai juodas kaulavaisis. Ant vienos šluotelės susiformuoja 700–900 vaisių. Vaisiaus viduje yra 7-10 mm skersmens sėkla. Iš kopūstpalmės vaisių gaminamos sultys, smutis, soda, įvairūs kiti gėrimai, naudojami desertų gamyboje. Vaisiuose gausu antioksidantų. Lapai naudojami krepšių, demblių, kepurių pynimui, stogų gamybai, mediena – pastatų statybai.
Rūšys
Gentyje yra 8 rūšys. Dalis anksčiau priskirtų rūšių dabar priskirtos Prestoea genčiai.
Juodasis traktas
thumb|right|400px|XVI a. žemėlapis su Juoduoju traktu. Pietūs viršuje, šiaurė – apačioje. Juodasis traktas  – istorinis kelias, kuriuo Krymo totoriai XVI–XVII a. puldinėjo dešiniakrantę Ukrainą ir Lenkiją.
Kelias prasidėjo Perekopo sąsmaukoje, ėjo per Zaporožę ir siekė Juodąjį mišką (Inhuleco, Inhulo ir Tiasmyno aukštupiai). Nuo čia Juodasis traktas suko į vakarus ir išsišakojo į šiaurinę ir pietinę šakas: Abi šakos vėl jungėsi ties Lypoveciu, o tada ėjo į vakarus link Chmilnyko, Ternopolio ir Lvovo.
Kardifo milžinas
thumb|right|Kardifo milžinas iškeliamas iš duobės. 1869 spalis. Kardifo milžinas – viena iš garsiausių Amerikos klastočių, maždaug trijų metrų aukščio akmeninis žmogus, atrastas Kardife (Niujorko valstija), Viljamo C. Njuvelo sodyboje 1869 metų spalio 16 d. šulinį kasusių darbininkų.
Kardifo žmogus tapo daugybės debatų objektu. Vieni teigė, kad tai senovinė statula, kiti – kad suakmenėjęs senovinis žmogus. Ekspertai labai greitai nustatė, kad tai nėra fosilija, tačiau liko neišgirsti. Buvo net manančių, kad tai biblinio Galijoto fosilija. Galiausiai paaiškėjo, kad statulą padarė Niujorko tabako prekiautojas Džordžas Hulas. Akmeninio žmogaus išskaptavimui ir užkasimui jis išleido 2600 dolerių, tačiau vėliau statulą pardavė už 37500 dolerių Deividui Hanumui. Kardifo žmogus buvo nugabentas į Sirakūzus (Niujorkas), kur surengta jo paroda.
Nepaisant mokslininkų pareikštos nuomonės, klastotė pritraukė tiek žmonių, kad šoumenas F. Barnumas pasiūlė 60000 dolerių už galimybę išsinuomoti ją trims mėnesiams. Gavęs neigiamą atsakymą, Barnumas padarė savąjį milžiną ir paskelbė, kad tai ir yra tikrasis, o Kardifo iškasena – klastotė. Laikraščiai išspausdino jo versiją kartu su Hanumo citata „Kiekvieną minutę gimsta lengvatikis“ (There's a sucker born every minute). Hanumas turėjo omenyje lengvatikius, mokančius pinigus Barnumui. Vėliau šią citatą klaidingai pradėta priskirti Barnumui.
Deividas Hanumas iškėlė Barnumui bylą, kurios metu 1870 metų vasario 2 paaiškėjo, kad abi statulos yra klastotės. Teismas nusprendė, kad Barnumas negali būti kaltinamas šmeižtu dėl suklastotos statulos pavadinimo suklastota.
Šiuo metu Kardifo Milžinas laikomas Farmerio Muziejaus parodoje Niujorke. Barnumo padaryta kopija laikoma Nuostabiojo Marvino Mechanikos Muziejuje Mičigane.
Aždahakas
Paskutinis išsiveržimas įvyko maždaug II tūkstantmečio pr. m. e. pradžioje.
Valentinas Bubulis
Valentinas Bubulis (g. 1959 m. rugsėjo 9 d. Vilniuje) – pedagogas, Lietuvos ir Utenos rajono savivaldybės sporto, politinis bei visuomenės veikėjas.
Biografija
1974 m. baigė Antalgės aštuonmetę, 1977 m. Utenos 2–ąją vidurinę mokyklą, 1982 m. Vilniaus pedagoginį institutą, Geografijos ir fizinio lavinimo mokytojas.
1982 m. Antalgės aštuonmetės mokyklos mokytojas, 1992 m. Kūno kultūros ir sporto centro beisbolo komandos treneris, nuo 2002 m. Utenos Saulės gimnazijos direktorius.
Nuo 2001 m. Lietuvos socialdemokratų partijos Utenos rajono skyriaus narys. 2007 m. ir 2011 m. (mandato atsisakė dėl užimamų pareigų) Utenos rajono savivaldybės tarybos narys.
Lietuvos vaikų beisbolo lygos prezidentas, Lietuvos beisbolo asociacijos prezidiumo narys, beisbolo klubo „Vėtra“ vyr. treneris ir viceprezidentas. 1993 m. aukščiausios kategorijos treneris, 1994 m. treneris ekspertas. Jo vadovaujama komanda – Lietuvos vicečempionė, žaidė Europos taurės turnyruose Olandijoje, Belgijoje, Čekijoje, dalyvauja Europos čempionų taurės varžybose. Jaunių ekipa buvo Europos vaikų beisbolo pirmenybių nugalėtoja ir dalyvavo pasaulio čempionate Majamyje, JAV.
Sutuoktinė Rūta, duktė Rasa.
Kušitų kalbos
Kušitų kalbos – afroazinių kalbų šeimos atšaka. Jomis kalbama Rytų Afrikoje. Didžiausios šiuolaikinės kušitų kalbos yra oromų kalba, somalių kalba ir sidamų kalba. Kalboms pavadinimas duotas pagal Biblijos personažą Kušą, kuris buvo laikomas šių tautų protėviu. Iš pusšimčio priskaičiuojamų kalbų, tik viena kalba – somalių – turi valstybinės kalbos statusą.
Klasifikacija
Kušitų kalbų klasifikacija nėra nusistovėjusi ir labai varijuoja priklausomai nuo mokslininko. Šiuo metu yra išskiriamos trys pagrindinės kušitų kalbų grupės, bet kušitų kalboms neretai linkstama priskirti ir kitas artimesnes kalbas, kurių kilmė nėra iki galo aiški.
CA Osasuna
Pamplonos „Osasuna“ – Ispanijos futbolo klubas, įkurtas Pamplonoje sujungus Pamploneses del Sportiva ir New Club Pamplona komandas.
Istorija
Klubo ištakos siekia 1920 m. 1935 m. rungtyniavo aukščiausioje lygoje, bet liko dvylikti ir iškrito į žemesnį divizioną. Nuo 1936 m. rungtyniavo žemesnėse pakopose.
2016-2017 m. La Liga liko 19 vietoje ir po sezono buvo perkelti į Segunda Liga.
Altajaus administracinis suskirstymas
Altajaus administracinis suskirstymas – administracinis, teritorinis ir municipalinis Altajaus respublikos suskirstymas tvarkomas pagal #12-15 Altajaus respublikos straipsnį, priimtą valstybės susirinkimo – El Kurultai 1999 m. birželio 2 d. Su vėlesnėmis pataisomis, įstatymas numato šitokią klasifikaciją:
Administraciniai vienetai (административно-территориальные единицы)
Pakeitimai visoje respublikos administracinio ir teritorinio suskirstymo struktūroje yra įgteisnti respublikinio susirinkimo – El Kurultai. Visi pakeitimai privalo vėliau būti užregistruoti Rusijos administracinio objektų paskirstymo klasifikacijoje federaciniu lygiu.
Administraciniai vienetai:
Mekio ciklazoma
Mekio ciklazoma (Thorichthys meeki) – daugiaspalvių ešeržuvių (Cichlidae) šeimos žuvis.
Patinų kūno ilgis iki 15 cm, patelės mažesnės. Burna ugnies liepsną primenančios spalvos, kuri nusitęsia į gerklę, skruostus ir per visą apatinę kūno pusę iki pat uodegos pelekos. Gina teritoriją, ypač dauginimosi metu, tačiau nėra per daug agresyvi panašaus dydžio žuvų atžvilgiu.
Akvariumas įrengiamas erdvus, gausiai apsodintas, su didelėmis slėptuvėmis, atvira vieta plaukiojimui ir smulkiagrūdžiu gruntu. Ikrus išneršia nuvalytoje vietoje. Ikrus ir mailių saugo abu tėvai.
Paplitusi Gvatemaloje ir Meksikoje (Jukatano regionas).
Kadetai
Terminas kadetas (iš 'jaunas') reiškia kelis dalykus:
Prancūzijos futbolo varžybos 1955–1956 m.
Prancūzijos futbolo varžybos 1955–1956 m.
Kazliškė (Ignalina)
Kazliškė – kaimas Ignalinos rajono savivaldybėje, 9 km nuo Ceikinių.
Feodalinė ekonomika
Feodalinė ekonomika – ekstensyvus ūkininkavimo būdas. Šis būdas turi tokius požymius:
Bakajaus traktas
Bakajaus traktas  – vienas iš kelių vandenskyromis, kuriuo Krymo totoriai ir nogajai puldinėjo Rusijos pietinius pakraščius.
Tai Muravos trakto, ėjusio nuo Perekopo link Tulos, atšaka piečiau Seimo. Bakajaus traktas kirto Muravos traktą 40 km aukščiau Kursko. Pavadintas Bakajaus murzos, kuris buvo vienas Krymo totorių vadų ir XVI a. – XVII a. pradžioje dažnai puldinėjo pietinius Rusijos vardu.
Bakajaus trakto dalis Nuo Rylsko iki Bolchovo vadina Kiaulių keliu.
Vienas svarbiausių antpuolių, vykusių Bakajaus traktu, įvyko 1644 m., kai apie 30-40 tūkst. totorių įsiveržė į Putivlio, Sevsko ir Rylsko apskritis.
Katedralio kalva (Urugvajus)
thumb|250px|Katedralio viršūnė
Katedralio kalva – aukščiausias taškas Urugvajuje (513,6 m virš jūros lygio). Kalva yra Maldonado departamento šiaurėje.
Katedralio kalvos pavadinimas kilęs nuo jos įvairaus aukščio smailių viršūnių, kurios pietuose yra ypač charakteringos. Iki 1973 m. buvo manoma, kad aukščiausia viršukalnė yra Cerro de las Animas (501 m). Tačiau tais metais grupė mokslininkų atrado keliais metrais aukštesnę Katedralio kalvą, kuri dabar laikoma aukščiausia.
Gurmukhi
Gurmukhi raštas daugiausia naudojamas Indijos Pandžabo valstijoje, taip pat kitur šiaurinėje Indijoje, kur gausesnės sikhų bendruomenės (Harjanoje, Delyje, Himačal Pradeše). Pandžabai-musulmonai savo kalbą užrašo arabišku raštu, o hindai – devanagari. Taip pat Gurmukhi yra užrašyta tekstų hindi (bradžu, khariboli), sanskrito, sindhų kalbomis.
Raštas
Gurmukhi naudoja tą patį sudarymo principą, kaip ir kiti brahminiai raštai: grafemos pagrindas yra priebalsė, balsės žymimos diakritikais (išskyrus einančias pradžioje bei hiatus), priebalsių samplaikoms sudaromos ligatūros arba panaudojama virama.
Priebalsiai
Rečiau pasitakantys priebalsiai, neaptinkami „Guru Granth“, bet panaudojami dažniausiai skoliniuose.
Balsiai
Kaip ir kituose brahminiuose raštuose, gurmukhi priebalsio ženklas su savimi turi priskirtą a garsą. Norint jį pakeisti kitu balsiu, pridedadamas specialus diakritinis ženklas.
Lentelėje pateiktas nepriklausomos balsio grafemos (paprastai sutinkama tik žodžio priekyje), jos diakritiko ženklai bei sąjungos pavyzdys su priebalsiu ka.
Amarok
Amarok (iki 2006 m. birželio mėn. taip pat rašyta amaroK) – grafinė, laisvoji programa, skirta garso byloms groti ir tvarkyti (rūšiuoti, grupuoti) KDE grafinėje aplinkoje.
Amarok veikia visose operacinėse sistemose, kuriose yra KDE aplinka (KDE 3 versija veikia Unix tipo sistemose). Kadangi KDE 4 versija yra bent jau iš dalies pritaikyta Windows operacinei sistemai, Amarok 2 versija taip pat veikia ir šioje sistemoje.
Amarok informacijai apie muzikinius failus saugoti gali naudoti SQLite, MySQL bei PostgreSQL duomenų bazes.
Amarok logotipo simbolika
Amarok programos logotipas – staugiantis vilkas.
Nuorodos
Liste over KDE-programmer
Algeras
Algeras  – miestas Italijoje, vakarinėje Sardinijos salos pakrantėje. 43,8 tūkst. gyventojų (2009). 24 km nuo miesto yra garsi ir gausiai turistų lankoma Neptūno grota.
Istorija
Pirmieji žmogaus veiklos pėdsakai miesto apylinkėse priskiriami 4 tūkstanmečiui pr. m. e. Finikiečių pastatų likučiai datuojami apie 1500 m. pr. m. e.
Manuaė (Draugijos salos)
thumb|250px|Palydovinė nuotrauka
Manuaė arba Scilė (Scilly) – koralinis atolas Prancūzijos Polinezijoje, Draugijos salose (Pavėjinių salų grupėje), 60 km į šiaurės vakarus nuo Maupihaa. Įeina į Maupičio komuną. Plotas tik 4 km². Manuės atole 2017 m. gyveno 21 gyventojas.
Atolo skersmuo – 15 km. Centre yra didelė atvira lagūna, tačiau pratakų tarp rifų nėra. Prie atolo gaudomi jūrų vėžliai, austrės. Salą 1767 m. atrado britas Samuelis Volisas.
Farerų krona
Farerų krona – valiuta, naudojama Farerų salose. Tai nėra atskira valiuta, tik vietinis Danijos kronos atitikmuo Fareruose. Farerų krona neturi ISO 4217 valiutos kodo. ISO 4217 kodas yra Danijos kronos DKK. Krona padalinta į 100 erių.
Anglijos futbolo sistema
Anglijos futbolo pagrindinė kontroliuojanti institucija – Futbolo Asociacija, kurios nariais yra visi profesionalūs Anglijos klubai ir didžioji dalis pusiau profesionalių bei mėgėjų klubų.
Lygos
Anglijos Futbolo lyga įkurta seniausiai pasaulyje – 1888 metais, nuo to laiko susikūrė daug įvairių lygų, kurias XX-XXI amžių sandūroje mėginta sujungti į vientisą struktūrą piramidės principu. Futbolo lyga sudaryta iš 3 divizionų po 24 komandas – Futbolo lygos čempionato, Pirmosios futbolo lygos ir Antrosios futbolo lygos.
Žemiau futbolo lygos yra Nacionalinė lygų sistema, sudaryta iš 7 divizionų. Stipriausiame National League divizione žaidžia 24 profesionalūs bei pusiau profesionalūs klubai. Žemesni divizionai sudaryti is 95 regioninių lygų, jose viso dalyvauja virš 1 600 klubų.
Mėgėjų klubai žaidžia susibūrę į asociacijas, iš kurių didžiausia yra Amateur Football Association.
Stipriausių klubų antrosios komandos žaidžia rezervų lygose – FA Premier Reserve League bei žemiau esančiose Central League ir Football Combination. Dalis antrųjų komandų žaidžia žemesnėse lygose.
Taurių varžybos
Pagrindinės taurių varžybos – FA taurė, organizuojama nuo 1872 metų, bei Lygos taurė. FA taurės laimėtojas prieš kitą sezoną žaidžia su Premier lygos laimėtoju vieneriose FA Community Shield rungtynėse.
Kitos organizuojamos taurių varžybos – Futbolo lygos trofėjus (varžosi Futbolo lygos komandos), FA trofėjus (varžosi trijų Nacionalinės lygų sistemos divizionų komandos), FA Vase (varžosi žemesnių Nacionalinės lygų sistemos divizionų komandos), FA National League System Cup, FA Sunday Cup.
Klubai
Anglijos futbolo sistemoje žaidžiantys klubai dalyvauja šiuose turnyruose:
Juodoji gulbė
Juodoji gulbė (Cygnus atratus) – žąsinių (Anseriformes) būrio paukštis. Matyta keliose Lietuvos vietose. Daugiausiai gyvena pietryčių ir pietvakarių Australijoje, Tasmanijoje, Naujojoje Zelandijoje.
left|350px|thumb|Besiporuojančios juodosios gulbės
Kultus Kaunas
Nuorodos
KSK-Kultus Kaunas
Kahalas
Kahalas – žydų bendruomenė, kurios nariai turėjo balsavimo teisę; žydų bendruomenės vietos savivaldos institucija, veikusi iki XX a. pradžios.
Kahalo institucija susikūrė pirmaisiais krikščionybės amžiais. Žydų savivaldą atskirai išplėtojo Palestinos ir Babilonijos žydų bendruomenės. Palestinoje buvo susiklosčiusi vietinė žydų bendruomenė, kurios aukščiausias vadovas buvo patriarchas. Palestinoje pačios vietos bendruomenės rūpinosi bendruomenės veikla, rinkdavo atsakingus asmenis įvairioms funkcijoms atlikti.
Krikščioniškoje Europoje centralizuotą žydų bendruomenių valdžią perėmė vietos bendruomenės. Prancūzijoje ir Vokietijoje susiklostė vadinamoji apribotos demokratijos savivalda, kurioje imtos taikyti rinkimų procedūros. Kai kurie pareigūnai rinkti tiesiogiai, kiti dažniausiai burtais. Už bendruomenių taisyklių pažeidimus, jos nariai galėdavo būti pašalinti iš bendruomenės.
Gerionas
Gerionas gyveno Eritėjos saloje, už Heraklio stulpų, į vakarus nuo Viduržemio jūros. Gerijonas laikė dvigalvį šunį Ortrą, kuris buvo Cerberio brolis, ir purpurinių karvių bandą. Bandą saugojo Ortras ir žmogus Euritionas.
Heraklio žygis
Heraklio dešimtas darbas buvo parvaryti Geriono karves. Keliaudamas jis perėjo Libijos dykumą (Libijos vardu graikai tuomet vadino Afriką), jis buvo taip nualintas karščio, kad iššovė strėlę į Heliją, saulės dievą. Helijas maldavo Heraklio baigti, tada Heraklis pareikalavo auksinės valties, kuria Helijas kiekvieną naktį plaukdavo per jūrą. Heraklis pasinaudojo valtimi, kad pasiektų Eritėją.
Pakėvis
Pakėvis – kaimas Kelmės rajono savivaldybėje, 4 km į pietryčius nuo Vaiguvos, prie kelio. Seniūnaitijos centras. Išlikę Pakėvio dvaro rūmai, buvusios Pakėvio Šv. Teklės bažnyčios (pastatyta 1825 m.) ir laidojimo koplyčios griuvėsiai.
Pakėvio spanguolynas – botaninis draustinis.
miniatiūra|left|Atminimo akmuo kraštiečiui etnografui, istorikui [[Liudvikas Adomas Jucevičius|L. A. Jucevičiui]]
Etimologija
Netoliese yra Kėvės ežeras, nuo kurio vardo ir kilo kaimo pavadinimas (vandenvardinis vietovardis).
Istorija
Pakėvis minimas nuo 1585 m. Nuo 1685 m. Beržėnų dvaro aktuose minimas Pakėvio dvaras.
Kalirojė
Graikų mitologijoje Kalirojės arba Kalirhojės, Kalirhojos vardu minimi trys personažai.
Kirlikai (Šilutė)
Kirlikai – kaimas Šilutės rajono savivaldybėje, 2 km į pietryčius nuo Šilutės, prie geležinkelio Pagėgiai-Klaipėda ir kelio Kaunas-Klaipėda. Eina vieškelis į Pagrynius. Kirlikų kaimo teritorija yra 17 metrų virš jūros lygio. Šiaurėje ribojasi su Šilutės miesto gyventojų kolektyviniais sodais „Draugyste“ ir „Poilsis“, vakaruose – su Pagrynių kaimu, pietuose – su Gaidelių kaimu, rytuose su Gaidelių mišku. Kaime yra dvejos evangelikų liuteronų senosios kapinės (1997 įtrauktos į Lietuvos Respublikos kultūros paveldo registrą).
Istorija
Iki II pasaulinio karo pabaigos Kirlikų kaimas priklausė Gaidelių valsčiui, sovietmečiu – Jonaičių apylinkei, nuo 1997 – Šilutės seniūnijai. Baudžiavos laikais Kirlikai priklausė Barzdūnų dvarui.
1997 kaime buvo 23 ūkiai. Dauguma kaimo gyventojų dirba Šilutės įmonėse, dalis ūkininkauja – 9 smulkūs pienininkystės ūkiai (2003).
Afrikinė miegligė
Afrikinė tripanosomozė arba miegligė  – parazitinė liga, kuria gali sirgti žmonės ir kiti gyvūnai. Ją sukelia Trypanosoma brucei rūšies pirmuonys. Žmonėms pavojingi du tripanosomų porūšiai: Trypanosoma brucei gambiense (T. b. g.) ir Trypanosoma brucei rhodesiense (T. b. r.). Daugiau nei 98 % atvejų, apie kuriuos pranešta, sukėlė T. b. g. Abiejų porūšių parazitais paprastai užsikrečiama įkandus musei cėcė. Liga labiau paplitusi kaimo vietovėse.
Iš pradžių, pirmojoje ligos stadijoje, užsikrėtusysis karščiuoja, jam skauda galvą, kamuoja niežulys, gelia sąnarius. Šie požymiai ima reikštis po įkandimo praėjus nuo vienos iki trijų savaičių. Po kelių savaičių arba mėnesių prasideda antroji stadija, kuriai būdingas sumišimas, koordinacijos sutrikimai, sąstingis ir miego sutrikimai. Liga diagnozuojama aptikus parazitą kraujo tepinėlyje arba limfazgių skystyje. Norint nustatyti, ar liga pirmosios, ar antrosios stadijos, dažnai reikia atlikti stuburo kanalo punkciją.
Viena iš sunkios ligos formos profilaktikos priemonių – atrankinis rizikos grupės populiacijos kraujo tyrimas, skirtas T. b. g. nustatyti. Gydyti lengviau, kai liga nustatoma anksti ir kol dar nepasireiškė neurologinių simptomų. Pirmosios stadijos liga gydoma vaistais pentamidinu arba suraminu. T. b. g. sukelta antrosios stadijos liga gydoma eflornitinu arba nifurtimokso deriniu su eflornitinu. Melarsoprolis veiksmingas abiejų porūšių pirmuonims, tačiau dėl sunkaus šalutinio poveikio paprastai skiriamas tik gydant T. b. r. sukeltą ligą.
thumb|left|250px|Trypanosoma brucei gyvenimo ciklas Liga reguliariai pasitaiko tam tikruose Užsachario Afrikos regionuose. Rizikos grupei priskirtina maždaug 70 milijonų gyventojų 36 šalyse. Pvz., 2010 metais nuo jos mirė 9 000 žmonių, palyginti su 34 000 mirusiųjų 1990 metais. Manoma, kad šiuo metu esama 30 000 užsikrėtusiųjų, o 7 000 užsikrėtė 2012 m. Daugiau nei 80 % užsikrėtusiųjų gyvena Kongo Demokratinėje Respublikoje. Naujausiais laikais buvo trys dideli ligos protrūkiai: vienas – nuo 1896 iki 1906 metų, daugiausia Ugandoje ir Kongo baseine, kiti du – 1920 m. ir 1970 m. įvairiuose Afrikos šalyse. Ligos sukėlėją nešioti bei užsikrėsti gali ir kiti gyvūnai, pvz., karvės.
Albanijos futbolo varžybos 2009–2010 m.
Albanijos futbolo varžybos 2009–2010 m.
Boleslaw Gosciewicz
Boleslaw Gosciewicz (1890 m. balandžio 14 d. Voškonyse – 1973 m. rugpjūčio 26 d. Lodzėje) – Lenkijos sportinis šaulys, olimpietis.
Biografija
Lenkijos-sovietų karo dalyvis. Apdovanotas Lenkijos drąsos kryžiumi. Vėliau tapo sportiniu šauliu. 1924 m. tapo Lenkijos čempionu 50 m pistoletu rungtyje ir pelnė sidabrą 300 m pneumatikos trimis padėtimis rungtyje. Tais pačiais metais sportininkas atstovavo Lenkijai 1924 m. vasaros olimpinėse žaidynėse. Individualioje greito šaudymo pistoletu iš 25 m atstumo rungtyje sportininkas užėmė 48 vietą tarp 55 dalyvių. Komandinėje pneumatinių ginklų rungtyje Gosciewicz kartu su Lenkijos rinktine liko 15-i. 1931 m. Lenkijoje vykusiame pasaulio šaudymo čempionate sportininkas iškovojo bronzos medalį pneumatinio ginklo iš trijų pozicijų nuo 300 m atstumo rungtyje. 1940 m. suimtas gestapo ir išsiųstas dirbti į geležies rūdos kasyklas. Po Antrojo pasaulinio karo pabaigos Gosciewicz toliau praktikavo sportinį šaudymą, Lenkijos sportinio šaudymo asociacijos aktyvistas.
Estlink
2014 m. pradėta antrosios jungties tarp Suomijos ir Estijos „Estlink 2“ veikla.
Ilja I (Moldavija)
Ilja I ( arba, 1409 m. liepos 20 d. – 1448 m. balandžio 23 d.) – Moldavijos vaivada (princas). Juo buvo du kartus: 1432 m. sausio mėn. – 1433 m. spalio mėn. ir su savo broliu Stefanu II 1435 m. rugpjūčio mėn. – 1443 m. gegužės mėn.
Biografija
Princo Aleksandro Gerojo ir Anos Neašos sūnus, jis buvo priskirtas bendravaldžiu kaip savo tėvo įpėdinis. 1433 m. Ilja prisiekė būti Vladislovo II Jogailos Lenkijos karaliaus ir Lietuvos didžiojo kunigaikščio vasalu. Jis vedė Lietuvos bajorų Alšėniškių šeimos Jono Alšėniškio anūkę Mariją Alšėniškę, Jogailos ketvirtos žmonos Sofijos seserį.
Konstantinas II (Graikija)
Šeima
Žmona Danijos princesė Ona Marija. Vaikai:
Studijavo Graikijos karinėse akademijose. Paveldėjo sostą po tėvo mirties. Valdymo pradžioje bijodamas kairiųjų įsivyravimo kariuomenėje 1965 m. nušalino ministrą pirmininką G. Papandreu, vėliau skirdavo laikinuosius ministrus pirmininkus. thumb|left|150px|Konstantino II žmona Ona Marija 1967 m. Graikijoje įvyko karinis perversmas, valdžią užgrobė karinė chunta. 1967 m. gruodžio mėn. nesėkmingai mėgino organizuoti pasipriešinimą šalies šiaurėje, vėliau su šeima pabėgo į Italiją. Karinė vyriausybė paskyrė regentą ir leido Konstantinui II grįžti, jei to panorėtų. 1973 m. Graikija buvo paskelbta respublika, šį sprendimą 1973 m. liepos mėn. patvirtino piliečių referendumas. 1974 m. išrinkus civilinę vyriausybę, per 1974 m. gruodžio mėn. pakartotinį referendumą monarchinė valdymo forma vėl buvo atmesta. Referendumo rezultatus pripažino.
Kazliškė (Švenčionys)
Kazliškė – kaimas Švenčionių rajono savivaldybėje, 1 km į šiaurės vakarus nuo Cirkliškio.
Kobato
Siužetas
Kobato – jautri ir saldi, bet labai naivi mergina. Jos „misija“ yra pripildyti paslaptingą butelį skausmu esančiu žmonių širdyse. Tarp tų širdžių, kurias ji išgydis bus ir vaikinas kuriam ji dirbs ir atneš laimę… tačiau jai uždrausta jį pamilti.
Vysiulekas
Vysiulekas  – tai Lenkijoje naudojamas gyvenvietės tipo apibūdinimas, kai ūkiniai pastatai arba dirbami laukai nepriklauso kaimui, bet yra šalia jo teritorijos.
Jusufas ibn Tašminas
Jusufas ibn Tašminas (arab.: يوسف بن تاشفين or يوسف بن تشفين, g. apie 1006 m. – m. 1106 m.) – nuo 1061 m. buvo Almoravidų karo vadas šiaurės Afrikoje, o nuo 1086 m. Maroko ir Al-Andalusijos emyras. Jusufas ibn Tašminas buvo Abubakro ibn Umaro sūnėnas.
Jusufas ibn Tašminas į valdžią atėjo kaip Almoravidų karo vadas. Iki jo, šalies politiniam gyvenimui įtaką darė du vadovai: religinis vadas – Abdalahas ibn Jasinas ir karinių pajėgų vadas. Po Jasino mirties 1059 m. šaliai vadovavo tik armijos vadas Abubakras ibn Umaras. Prasidėjus berberų neramumams Sacharoje, Abubakaras išvyko atstatyti tvarkos, o vadovavimą armijai 1061 m. pavedė savo sūnėnui Jusufui ibn Tašminui. Iki 1070 m. Tašminas kaupė jėgas karui su Magravų dinastija. Per tą laiką buvo pastatyta nauja sostinė Marakešas vietoje Agmato.
Kariniai laimėjimai
1070 m. užimtas Fesas, o iki 1084 m. užkariautas visas šiaurės vakarų Magribas iki Alžyro. Tai leido Jusufui atsiliepti į Ispanijos musulmonų pagalbos prašymą ir jis 1084 m. išsilaipino Pirėnų pusiasalyje. Su Sevilijos, Badachoso ir Granados emyrų pagalba Jusufo ibn Tašmino armija 1086 m. spalio 23 d. Zalako mūšyje sutriuškino Alfonsą VI Kastilietį. Pagal susitarimą su vietos emyrais, Jusufas Ispanijoje pasiliko tik tvirtovę Alchesirase, o pats išvyko atgal į Marakešą. Po šio laimėjimo Jusufas pasivadino emyru. Vis dėlto Taifos pasekmės Ispanijos musulmonams buvo skaudžios. Nepraėjus ketveriems metams, nuo begalinės vietinių emyrų savivalės ir konfliktų, kilo maištas ir Jusufui Sevilijos emyro Mahometo ibn Abdal Mutamido (Muhammad Ibn Abbad Al Mutamid) prašymu teko antrą kartą persikelti į Ispaniją. 1090 m. buvo užimta Malaga ir Granada. Tokie radikalūs žingsniai nepatiko Mahometui bei kitiems musulmonams ir jie pasikvietė Alfonsą VI į pagalbą. Problemas Ispanijoje Jusufas paliko spręsti karo vadui Zirui ibn Abubekrui, kuris sėkmingai užkariavo visą musulmoniškąją Ispaniją.
Jonas Karolis Chodkevičius
Jonas Karolis Chodkevičius (balt. Ян Караль Хадкевіч, ukr. Ян Кароль Ходкевич, lenk. Jan Karol Chodkiewicz, rus. Ян Кароль Ходкевич, 1570 (arba – 1571) m. Vilniuje – 1621 m. rugsėjo 24 d. Chotyne, palaidotas Ostroge, Ukraina) – Jono sūnus, žymiausias XVII a. Abiejų Tautų Respublikos didikų, garsus Lietuvos–Lenkijos karo vadas (nuo 1600 m. lauko etmonas, nuo 1605 m. – Lietuvos didysis etmonas) ir Lietuvos valstybės veikėjas (nuo 1599 m. Žemaičių seniūnas, nuo 1616 m. – Vilniaus vaivada).
Jusufas ibn Tašminas
Kariniai laimėjimai
Po Abubakro ibn Umaro mirties 1087 m. prie Almoravidų prisijungė Sacharos ir Sudano Almoravidai. IX a. paskutinį dešimtmetį Jusufas ibn Tašminas valdė nuo Alžyro iki Senegalo upės. Jis nesulaukė pilno musulmoniškosios Ispanijos prijungimo ir būdamas beveik 100 metų 1106 m. mirė.