cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Kupiškėnų mintys
Istorija
1946 m. rudenį išėjo tik keturi laikraščio numeriai. Paruošti jų daugiau trukdė įvairios aplinkybės: nebuvo tam darbui parengtų žmonių; spausdinti laikraštį reikėjo vežti į Panevėžio spaustuvę; ten dažniausiai iš rankraščių spaustuvininkai švino raidelėmis surinkdavo visą tekstą ir puslapius paruošdavo spausdinimui. Labai vargingas būdavo ir šio laikraščio kelias į Kupiškį. Su leidinio ryšulėliais redakcijos darbuotojai atgal važiuodavo traukiniu, o iš Subačiaus geležinkelio gyvenvietės Kupiškin – arkliu, pakeleivingu sunkvežimiu, neretai žingsniuodavo ir pėsčiomis. Tolimesnių vietovių skaitytojus laikraštis pasiekdavo tik po savaitės ir vėliau. Nors spaustuvė Kupiškyje buvo pradėta steigti dar 1946 m. rudenį, tam darbui atsiuntus iš Kauno poligrafininką Juozą Kasmauską, tačiau „Stalino keliu“ pirmasis tiražas vietoje išspausdintas tik 1947 m. gegužės 9 dieną. Tai buvo tais metais išleistas 12-asis šio laikraščio numeris. Spaustuvė su kambarėliu redakcijos darbuotojams buvo įsikūrusi tuometinės Turgaus aikštės (dabar Lauryno Stuokos-Gucevičiaus a.) 34 namuke. Jame spaustuvė veikė iki šio mūrinio pastatėlio, kliudžiusio Žemės ūkio banko statybai, nugriovimo.
Iki 1987 m. spausdintas laikraščio spaustuvėje. 1987 m. rajono laikraštis pradėtas spausdinti ofsetu Panevėžio „Varsos“ spaustuvėje. Iki 1993 m. jo tekstai buvo renkami ir puslapiai ruošiami Vytauto g. 33 Kupiškyje veikusioje spaustuvėje. Čia paruoštos celofano plėvelės pašto autobusu būdavo pristatomos į Panevėžio „Varsos“ spaustuvę.
Redakcijoje dirbo Povilas Laužikas, Boleslovas Jugulys, Vytautas Lititauskas ir kiti.
Laikraščio priedai
Laikraštis buvo turėjęs šiuos priedus: „Aukštaitijos pienas“, „Kupkinukas“, „Šėlsmas“.
Ignas Vaitkus
Ignas Vaitkus (g. 1993 m. vasario 22 d. Šiauliuose) – lietuvių krepšininkas, rungtyniaujantis Pasvalio „Pieno žvaigždžių“ klube.
Ožragė
Ožragė (Trigonella) – pupinių (Fabaceae) šeimos Faboideae pošeimio augalų gentis.
Gentyje yra apie 85 rūšis.
Lietuvoje auginamos dvi rūšys:
Dauguma rūšių turi kumarino. Kai kurios auginamos kaip prieskoniniai, vaistiniai ar medingi augalai.
Dūdėniškė
Dūdėniškė – kaimas Ignalinos rajono savivaldybėje, 8 km nuo Kazokinės.
Deguliagrybiai
Deguliagrybiai (Colletotrichum), grybšių poskyrio gaubtagrybšių (Coelomycetes) klasės gentis.
Uzbekijos futbolo taurė
Uzbekijos futbolo taurė – pagrindinis futbolo taurės turnyras Uzbekijoje. Antrasis pagal svarbą turnyras šalyje po Superlygos. Organizuojamas nuo 1992 metų.
Deguliagrybiai
Dauguma deguliagrybių nėra aktyvūs parazitai, tačiau kai kurie jų pavojingi žemės ūkio augalų ligų sukėlėjai, pvz., Colletotrichum gloeosporioides parazituoja ant įvairių šeimų augalų, Colletotrichum lindemuthianum - ant pupinių, Colletotrichum orbiculare - ant moliūginių.
Havajų gitara
thumb|250px|right|Havajų gitara Havajų gitara – miniatiūrinės gitaros atmaina.
Havajų gitaros gaminamos iš medžio arba metalo. Iš metalo pagamintos vadinamos rezonatorinėmis gitaromis arba taip pat Dobro (žymiausio gamintojo vardu). Medinės gitaros – Weissenborn bei Manzanita. Elektrines Havajų gitaras gamina daugelis elektrinių gitarų gamintojų.
Žymiausi Havajų gitaristai – Ry Cooder ir David Lindley.
Helis
left|thumb|Helio atomas Helis – bespalvis, bekvapis ir beskonis cheminis elementas, priklausantis inertinių dujų grupei. Helio garavimo bei virimo taškai yra patys žemiausi tarp visų elementų, normaliomis sąlygomis helis sutinkamas tik dujų pavidalu.
Helis yra antras pagal paplitimą Visatoje elementas po vandenilio. Vandenilio atomai žvaigždėse branduolinės reakcijos metu veikiant aukštai temperatūrai ir slėgiui virsta helio atomais, šios reakcijos metu išlaisvinamas didelis kiekis energijos ir aukšto dažnio elektromagnetinės bangos. miniatiūra|Helio lazeris Helis yra inertiškas, t. y. labai sunkiai reaguoja su kitais elementais, tačiau specialiomis sąlygomis gali reaguoti su jodu, fluoru, siera ir fosforu.
Istorija
Pirmą kartą helis aptiktas stebint Saulės užtemimą Indijoje 1868 metais kaip ryškiai geltona Saulės chromosferos juosta. Šį stebėjimą atliko prancūzų astronomas Pjeras Jansenas (Pierre Janssen). Tais pačiais metais anglų astronomas Normanas Lokjeris (Norman Lockyer) taip pat stebėjo anksčiau nežinomą geltoną juostą Saulės spektre ir padarė išvadą, kad taip yra dėl Žemėje neaptinkamo cheminio elemento. Jis kartu su chemiku Edvardu Franklendu (Edward Frankland) pavadino elementą graikišku Saulės vardu helios.
Britų chemikas Viljamas Ramsėjus (William Ramsay) 1895 metais pirmą kartą išskyrė helį Žemėje. Vėliau, 1905 metais, helis išskirtas iš gamtinių dujų.
Būsenos
Standartinėje temperatūroje esant standartiniam spaudimui helis egzistuoja tik monoatominių dujų pavidalu. Kietėja tik esant ypač dideliam slėgiui.
Naudojimas
Helio-deguonies mišinį (80:20) naudoja astmatikai arba narai kaip kvėpavimo dujas – šiuo mišiniu saugiau kvėpuoti, kadangi oro sudėtyje esantį azotą N, turintį toksinį poveikį narui, pakeičia helis.
Dėl to, kad helis yra apie penkis kartus lengvesnis už orą, jis naudojamas kaip balionų ir skraidymo aparatų užpildomosios dujos. Kadangi helis yra inertiškos ir nedegios dujos, jos praktiškai išstūmė vandenilį, kuris naudotas toje pačioje srityje.
Dūdiškiai
Dūdiškiais vadinami kaimai:
Augustavas (Švenčionys)
Augustavas – kaimas Švenčionių rajono savivaldybėje, 2 km į šiaurės rytus nuo Švenčionėlių.
Aldona Ličkutė-Jusionienė
Aldona Ličkutė-Jusionienė (1928 m. vasario 13 d. Kaunas – 2007 m. rugpjūčio 9 d. Vilnius) – Lietuvos dailininkė keramikė.
Biografija
Tėvas, Lietuvos kariuomenės generalinio štabo karininkas, Lietuvos aktyvistų 1941 m. sukilimo Lietuvai išlaisvinti dalyvis, baigiantis karui emigravo į Vakarus, šeima pasiliko Lietuvoje. Mokėsi gimnazijoje Kaune. 1952 m. baigė Lietuvos dailės institutą. 1952-1990 m. Lietuvos dailės instituto dėstytoja, nuo 1965 m. docentė, nuo 1985 m. profesorė.
Vyras dailininkas Stasys Jusionis, sūnūs tapytojai Algimantas Jusionis ir Vidmantas Jusionis.
Kūryba
Nuo 1952 m. dalyvavo simpoziumuose, parodose Lietuvoje ir užsienyje (Praha, Faenca), devynios individualios parodos surengtos Vilniuje (1971 m., 1979 m., 1989 m., 1995 m., 1998, kt.), Maskvoje (1974 m., su J. Balčikoniu).
Sukūrė dekoratyvinės keramikos (lėkščių ciklai „Lietuvių liaudies dainos ir šokiai“ 1959 m., „Pilių motyvai“ 1965 m.) tautodailės motyvais. Nuo 1970 m. kūrė skulptūrinę ir abstrakčią keramiką (horeljefai, bareljefai): plokštes ir jų ciklus („Metai“ 1974 m., „Agresija“, „Nemigo naktys visos“ 1978 m., „Kylantys ritmai“ 1992 m.), pano visuomeniniams interjerams (Valkininkų vaikų sanatorijoje „Pušelė“ 1970 m.). Kūriniams būdinga ekspresyvi plastika, kompozicijos ritmika, abstrakti forma, simboliškumas, šviesokaitos kontrastai. Nuo devintojo dešimtmečio kūrė erdvines kompozicijas („Kryžma“ 2003 m.) ir balto šamotinio molio tonuotą figūrinę keramiką.
Jos kūrinių turi Lietuvos dailės muziejus, Nacionalinis Čiurlionio dailės muziejus, Lietuvos nacionalinis muziejus, užsienio šalių muziejai.
Didikų valstybės
thumb|250px|Svarbiausios didikų valdos Abiejų Tautų Respublikoje Didikų valstybės – didikų giminių valdytos didžiulės žemės valdos Abiejų Tautų Respublikoje. Jos priklausė Respublikai, tačiau iš tiesų turėjo labai didelę savivaldą, vietines dinastijas ir administracinius centrus.
Svarbiausi jų tipai buvo ordinacijos, kunigaikštystės ir ponijos. Jos nesutapo su administraciniais vienetais: vaivadijomis ir pavietais.
Ragnaras Lodbrokas
Pasak legendos, Ragnaras buvo triskart vedęs: skydo mergelę Lagertą, Torą Borgarhjortr ir Aslaug. Sakoma, kad jis buvo Danijos karaliaus Gudfredo giminaitis ir Švedijos karaliaus Sigurdo Hringo sūnus, pats vėliau tapęs karaliumi ir pasižymėjęs daugelyje reidų ir žygių kol galiausiai buvo paimtas į nelaisvę savo priešo karaliaus Elos Nortumbrijiečio, kuris šį nužudė įmetęs jį angių knibždančion duobėn. Ragnaro sūnūs atkeršijo už tėvą krauju, įsiverždami į Angliją su Didžiąja pagonių kariauna.
Veiverių kalvagūbris
Veiverių kalvagūbris – kalvagūbris Lietuvoje, Marijampolės, Kazlų Rūdos savivaldybėse bei Prienų ir Kauno rajonuose, Lietuvos Vidurio žemumos pietuose. Nusidriekęs iš pietvakarių į šiaurės rytus ir eina per Plutiškes, Skriaudžius, Veiverius, Pažėrus, Tabariškes. Toliau rytuose lygiagrečiai Veiverių kalvagūbriui driekiasi Šilavoto kalvagūbris. Gūbrio plotis 6-7 km, absoliutinis aukštis – ~90 m. Sudaro ~20 m virš aplinkinių žemumų iškilęs banguoto ir kiek kalvoto reljefo ruožas. Kalvagūbriu eina Šešupės ir Jiesios baseinų vandenskyra.
Beitar Tel Aviv Ramla FC
Tel Avivo „Beitar Tel Aviv Ramla“ – Izraelio futbolo klubas iš Tel Avivo.
Istorija
Klubas įkurtas 1934 m. Originalus pavadinimas „Beiter“.
Veiverių kalvagūbris
Susidarė paskutiniojo ledynmečio metu, kuomet ledyno plaštaka ir susitvenkę vandenys suklostė uolienų gūbrį. Sudaro moreninis priemolis, apklotas smulkiu smėliu. Veiverių kalvagūbris daugiausia bemiškis, paviršius intensyviai naudojamas ūkinėms reikmėms.
Beitar Tel Aviv Ramla FC
Istorija
2000 m. prisijungė Tel Avivo „Šimšono“ klubą. Pasikeitė pavadinimas. Tapo „Beitar-Shimshon“.
Antanas Sutkus
Antanas Sutkus:
Makedonijos futbolo varžybos 1998–1999 m.
Makedonijos futbolo varžybos 1998–1999 m.
Paupiai
Paupiai – Klaipėdos miesto dalis, esanti į šiaurės rytus nuo miesto centro, kairiajame Danės krante.
Etimologija
Apie 1700 m. dvarvietė vadinosi Rummelshof. 1923 m. prijungus Klaipėdos kraštą prie Lietuvos, vietovė pavadinta Paupiais, kadangi įsikūrusi prie Danės upės.
Istorija
Paupiuose buvo Bachmano dvaras. LTSR laikais veikė Klaipėdos tarybinis ūkis-technikumas (1946–1965 m. žemės ūkio technikumas), ryšių skyrius, biblioteka, ambulatorija.
XX a. 2-ojoje pusėje kaimas buvo Klaipėdos rajono Sendvario apylinkėje. 1996 m. kovo 12 d. Paupiai prijungti prie Klaipėdos miesto.
Albanijos futbolo varžybos 2008–2009 m.
Albanijos futbolo varžybos 2008–2009 m.
Sutkus
Sutkus − lietuviška vyriškos giminės pavardė.
Šios pavardės moteriškosios giminės formos yra: Sutkienė (ištekėjusi moteris) ir Sutkutė (mergautinė pavardė).
Pavardę turi šie garsesni asmenys:
Australijos lietuvių draugija
Australijos lietuvių draugija – Australijos lietuvių visuomeninė organizacija, veikusi 1929–1950 m.
Istorija
Australijos lietuvių draugija įkurta J. Jasiūno ir V. Dapkaus iniciatyva Sidnėjuje. Siekė palaikyti artimesnius ryšius tarp lietuvių. 1933 m. turėjo apie 100 narių. Rengė tautinių švenčių minėjimus, vakarėlius, prenumeravo laikraščius ir žurnalus „Lietuvos aidas“ ir „Trimitas“, „Keleivis“ (iš JAV). Ilgainiui Australijos lietuvių draugijos skyriai įsikūrė Adelaidėje, Batherste, Bičvorte, Bonegiljoje, Brisbene, Kanberoje, Melburne, Gretoje ir Vumeroje. Australijos lietuvių draugija bendravo su Australijos estais ir latviais. 1950 m. perorganizuota į Australijos lietuvių bendruomenę.
Sporto salė
thumb|200px|Krepšinio treniruotė Kauno sporto halėje thumb|200px|Sporto salė su treniruokliais Sporto salė, treniruočių salė (kartais – sporto klubas) – tam tikrų matmenų (dydžio) uždara patalpa, turinti reikiamą įrangą, inventorių kūno kultūros pamokoms, treniruotėms, sporto šakų pratyboms ir varžyboms saugiai rengti, taip pat patalpa, kurioje sportuojant leidžiamas laisvalaikis.
Sporto salė gali būti skirta įvairioms sporto šakoms – krepšiniui, tinkliniui, lėkščiasvydžiui, tenisui ir pan. Pagal tai, kokia sporto šaka užsiimama sporto salėje, joje gali būti įvairi sportinė įranga, pvz., krepšinio lentos, stovai, švieslentės, treniruokliai ir kt. Sporto salės grindys paprastai yra padengiamos specialia universalia apsaugine danga, užtikrinančia higieną ir mažinančia traumų tikimybę. Sporto salėje taip pat gali būti dirbtinė žolė arba sintetinis ledas. Didesnėje sporto salėje yra montuojamos tribūnos.
Didelės specializuotos sporto salės dar vadinamos halėmis (pvz., Kauno sporto halė) arba arenomis (pvz., Siemens Arena).
Švedijos futbolo sistema
Švedijos futbolo pagrindinė kontroliuojanti organizacija – Švedijos futbolo asociacija, kontroliuojanti , taip pat organizuojanti Švedijos vyrų futbolo čempionatą bei, moterų (Damallsvenskan), jaunimo varžybas. Futbolo asociacija įkurta 1904 m., nuo 1904 m. ji yra FIFA nare, 1954 m. buvo viena UEFA įkūrėjų.
Futbolo lygos organizuojamos piramidės principu:
Klubai
Švedijos futbolo sistemoje žaidžiantys klubai dalyvauja šiuose turnyruose:
Dūdiškiai (Pasvalys)
Dūdiškiai – kaimas Pasvalio rajono savivaldybėje, 5 km nuo Kriklinių.
Grand Theft Auto: Vice City
Grand Theft Auto: Vice City (GTA: VC) yra ketvirtasis „GTA“ tetralogijos žaidimas. Žaidimą kūrė „Rockstar North“ (anksčiau „DMA Design“), o išleido „Rockstar Games“. Šiaurės Amerikoje žaidimas debiutavo 2002 m. spalio 27 d. PlayStation 2 konsolei. Žaidimas greitai tapo geriausiai parduodamu tų metų žaidimu.
Apžvalga
thumb|left|Žaidimo aplinka
Anglies rūgštis
Anglies rūgštis (kiti pavadinimai: karboninė rūgštis, angliarūgštė) – silpna rūgštis, susidaranti vandeniui jungiantis su anglies dvideginiu.
Grand Theft Auto: Vice City
Apžvalga
„Grand Theft Auto: Vice City“ žaidime naujienų labai daug – atsirado daug naujų dalykų, tarp jų vienas pagrindinių – motociklai. Jie yra keturių rūšių: sportiniai, krosiniai, klasikiniai ir motoroleriai. Padaugėjo ir automobilių – jų net 120 skirtingų rūšių. Dabar galime automobiliams peršauti padangas, sudaužyti stiklus ar iš jų iššokti. Žmonės jau važinėja ne po vieną. Jie keliauja su keleiviais – tiek automobiliuose, tiek motocikluose. Gatvėse jie ne tik vaikšto, bet ir nueina į kavinę, atsisėda, dirba kitus darbus. Kadangi Vice City yra kurortas, žmonės čia atsipalaidavę. Vaikšto su bikiniu, važinėja riedučiais, nes čia niekada nebūna šalta. Dieną praeiviai apsirengę maudymosi kostiumais, o vakare su vakariniais drabužiais.
Anglies rūgštis
Disociacijos pusiausvyra
Anglies dioksidas tirpdamas vandenyje sudaro pusiausvyrą su anglies rūgštimi:
Šios lygties pusiausvyra yra dujų tirpalo pusėje. Rūgšties molekulių dalis yra apie 0,2 %.
Tanžero tarptautinis oro uostas
Tanžero oro uostas arba Ibn Batutos tarptautinis oro uostas (IATA: TNG, ICAO: GMTT) – oro uostas prie Tanžero, Maroke. Oro uostui suteiktas įžymaus musulmonų keliautojo Ibn Batutos vardas. 2017 m. oro uostas aptarnavo 1 070 247 keleivių.
Grand Theft Auto: Vice City
Apžvalga
Taip pat gausu laivų, katerių ir burlaivių. Nuo šiol Vice City galime naršyti malūnsparniais. Ir jų valdymas yra daug geresnis nei DODO lėktuvo. Pagausėjo ir ginklų – dabar jų net 50. Pavyzdžiui: mačetė, plaktukas, atsuktuvas. Dar vienas naujas dalykas yra strategija. Mes galime pirkti barus ir kitas vietas, o jie mums neša pelną. Taip pat jau galime užeiti į pastatus. Dar viena naujovė: mūsų veikėjas pradėjo šnekėti, ko nebuvo ankstesniuose „GTA“. Taip pat grįžęs į savo buveinę jis gali pasikeisti drabužius. Vice City policija labai griežta. Ji gaudo už menkiausią nusižengimą. Yra ir apsauga – žmonės, saugantys įvairius naktinius klubus. Jeigu pradėsite mušti baro lankytojus, apsauga jus išmes. Klubuose linksma, groja 80-ųjų muzika, žmonės šoka ir kalba.
Anglies rūgštis
Disociacijos pusiausvyra
Kadangi anglies rūgštis yra dviprotonė rūgštis, vieną protoną ji gali perduoti vandens ar kitos bazės molekulei.
Grand Theft Auto: Vice City
Apžvalga
Garsas taip pat pagerėjo. Žmonės kalba aiškiai, šūvių, automobilių variklių garsai labai geros kokybės.
Anglies rūgštis
Disociacijos pusiausvyra
Rūgšties pH reikšmė yra apie 3,9 ir priklauso nuo temperatūros.
Anglies rūgštis susidaro gazuotuose gėrimuose.
Grand Theft Auto: Vice City
Apžvalga
Taip pat, perėjus didžiąją dalį misijų yra atrakinamas biznių, tokių kaip klubai, taksi firma, kino studija, autosalonas ir kitų pirkimas. Įvykdžius biznio misijas į dieną gaunama pinigų suma: nuo 1500 iki 11000 dolerių.
Siužetas
thumb|left|Tommy Vercetti
Vice City – naujojo „GTA“ žaidimo pavadinimas. Veiksmas vyksta JAV mieste Vice City (kūrėjai bandė pavaizduoti Majamį) 1986 metais. Žaidimo istorija: 1971 metais Tommy Vercetti buvo nemažą įtaką Forelli mafijos šeimoje turintis žmogus. Tačiau dėl neaiškių priežaščių jo bosas Sonny Forelli nusprendė jį nužudyti. Sonny liepė Tommy nužudyti vieną žmogų. Tačiau tai buvo pasala – prie to žmogaus laukė dar dešimt smogikų, kurie turėjo užtikrinti Tommy mirtį. Tačiau Tommy pasisekė – jis ne tik įvykdė savo užduotį ir „nudėjo“ tą žmogų, kurį buvo liepęs nužudyti Sonny, tačiau dar ir dešimt kitų smogikų, bei gavo Harvudo mėsininko pravardę. Tačiau Tommy sėdo į kalėjimą penkiolikai metų. Tommy išėjus iš kalėjimo, Sonny nusprendė, kad Tommy bus pavojingas šeimos verslui ir išsiuntė Tommy į Vice City prižiūrėti svarbu verslo sandėrį. Atvykus iš Liberty City, Tommy pasitiko advokatas Ken Rosenberg, bei du Forelli šeimos vyrai, vardu Harry ir Lee. Atvykę į sutartą vietą, Tommy, Harry ir Lee susitiko su Vance šeimos atstovais – Lance ir Victor. Per sandėrį netikėtai pasirodė Vice City mafijozo Ricardo Diaz vyrai, nušauna Victor, Harry, bei Lee ir pavogia narkotikus, bei vienuolika milijonų dolerių. Padedamas Ken, Tommy Vice City susipažįsta su įvairiais veikėjais, iš kurių gauna daugybę skirtingų užduočių. Vykdydamas užduotis, Tommy išsiaiškina tiesą, susiranda Sonny, bei jam atkeršija…
Gaujos
Jų priešai: kubiečiai, baikeriai, Vercetti gauja. Draugai su: Ryklių gauja. Jų priešai: Rykliai, Haitiečiai. Draugai su: Vercetti gauja, baikeriais.
Artimos kovos ginklai
thumb|Rytinė miesto dalis|286x286px
Garso takelis
Grand Theft Auto: Vice City yra 9 skirtingos radijo stotys:
Xiva FK
„Chivos“ futbolo klubas arba Xiva futbol klubi – Uzbekijos futbolo klubas iš Chivos. Namų rungtynes žaidžia „Spartako“ stadione, Chivoje, kuris talpina 8 tūkst. žiūrovų.
Istorija
Klubas įkurtas 1977 m. Žaidė uzbekų Pirmoje lygoje.
Mutirikivės tvenkinys
Mutirikivės tvenkinys, anksčiau Kailo tvenkinys  – tvenkinys pietryčių Zimbabvėje, į pietryčius nuo Masvingo, susidaręs patvenkus Mutirikvės upę. Statybos darbai truko 1958–1960 m. Tvenkinio vanduo naudojamas iriguoti pietvakariau esančias plantacijas apie Triangle miestą, kuriose pagrindinė kultūra yra cukranendrės.
Šiauriniame tvenkinio krante yra Kailo tvenkinio rekreacinis parkas (Lake Kyle Recreational Park), o pietiniame krante – kitas mažas rekreacinis parkas. Netoliese yra nacionalinis istorinis paminklas Didžioji Zimbabvė.
Į tvenkinį įteka ne tik Mutirikvė, bet ir Mbebvi, Matare, Pokoteke, Umpopinyani, Makurumidzi ir Shagashe upės.
XX a. 9-tą dešimtmetį dėl sausros tvenkinys smarkiai nuseko, bet 10-tą dešimtmetį vandens lygis vėl pakilo. Lygio svyravimai priklauso nuo irigacijos poreikių ir kritulių kiekio.
Užtvankos aukštis yra 63 m, ilgis – 309 m. Tvenkinio baseino plotas yra 3900 km².
Kupiškio spaustuvė
Kupiškio spaustuvė – spaustuvė, 1946–1999 m. veikusi Kupiškyje, Vytauto g. 33.
Istorija
1959 m. panaikinus Obelių rajoną, uždaryta ir Obelių spaustuvė, jos įrengimai atiteko Kupiškio poligrafinei įmonei. 1962 m. gautas linotipas. 1976 m. Kupiškio spaustuvė prijungta prie Panevėžio spaustuvės kaip skyrius. Iš pradžių ji spausdino Kupiškio rajono laikraštį „Komunizmo keliu“ (nuo 1989 m. – „Kupiškėnų mintys“), nuo 1987 m. jį tik rinko.
Liucerna (Šveicarija)
Liucerna – miestas vidurio Šveicarijoje. Tai Liucernos kantono ir to paties pavadinimo rajono centras. Liucerna yra didžiausias miestas centrinėje Šveicarijoje. Aglomeraciją sudaro 17 savivaldybių trijuose kantonuose, o bendra jos populiacija apie 200 tūkst.
Kupiškio spaustuvė
Istorija
1991 m. Kupiškio spaustuvė tapo savarankiška valstybine, o 1995 m. pertvarkyta į UAB „Kupiškio spaustuvė“, spausdino blankus, smulkius spaudinius.
Kupiškio spaustuvė panaikinta 1999 m. Per 52 metus jai yra vadovavę Juozas Kasmauskas, Bronius Žiūkas, Vytautas Žebrauskas, pastaruosius 30 metų – Monika Lauciuvienė-Paliulienė.
Liucerna (Šveicarija)
Dėl greta esančio Keturių kantonų ežero bei Piloto ir Rigio vaizdų Liucerna laikoma svarbiausiu turistų tikslu Šveicarijoje. Vienas iš žymiausių miesto objektų yra Koplyčios tiltas (Kapellbrücke), medinis tiltas pastatytas XIV a.
Alan Henry
Alan Henry (1947 m. birželio 9 d. – 2016 m. kovo 3 d.)  – britų sporto žurnalistas, rašytojas, Didžiosios Britanijos Grand Prix reporteris. Buvo vienas gerbiamiausių savo srities specialistų.
Karjera
A. Henry dirbo Formulės 1 apžvalgininku nuo 1970 m. 1987–2012 m. dirbo britų dienraščio „The Guardian“ Formulės 1 apžvalgininku. Rengė laidas BBC radijui.
Dirbo žurnalų „Autocourse“, „F1 Racing“ ir „Autocar“ redakcijose. Per savo gyvenimą jis parašė daugiau nei 50 knygų autosporto tematika. 2008 m. parengė ir išleido knygą „100 geriausių Formulės 1 lenktynininkų“ apie geriausius Formulės 1 lenktynininkus bei knygą „Grand Prix Companion“ apie užkulisinį Formulės 1 gyvenimą.
1984 m. jam įteiktas Sporto rašytojų gildijos „Pierre Dreyfus“ apdovanojimas už knygą „Ferrari: The Grand Prix Cars“.
Asmeninis gyvenimas
A. Henry gyveno Esekso grafystėje su šeima. Mirė po ligos 2016 m. kovo 3 d.
Bibliografija
thumb|right|160px|Viena iš A. Henry knygų „Grand Prix Companion“
Dalinė bibliografija
San Giorgio Maggiore bazilika
thumb|right|250px| San Giorgio Maggiore bazilika, fasadinė pusė '''Šv. Jurgio Didžioji bazilika''' (San Džordžo Madžorė, ) – renesanso stiliaus bažnyčia Venecijoje, to paties pavadinimo saloje, turinti mažosios bazilikos statusą. Tai vienas iš žymiausių architekto Andrea Palladio statinių.
Istorija
Pirmoji bažnyčia San Džordžijo Madžiorės saloje buvo pastatyta IX − X amžiais. Venecijos dožas Tribuno Memmo padovanojo ją benediktinų vienuoliams. Šalia bažnyčios įsikūrė benediktinų vienuolynas. 1223 m. žemės drebėjimas sugriovė ir bažnyčią, ir vienuolyną. XVI a. pradžioje vienuoliai nuvalė buvusios bažnyčios likučius ir pradėjo galvoti apie bažnyčios atstatymą. 1560 m. vienuolyno perstatymuose dalyvavo architektas Andrea Palladio (1508−1580), kuris suprojektavo vienuolyno refektoriumą. Venuoliai paprašė jo sukurti naująją bažnyčią. Andrea Palladio paruošė projektą 1565-66 m. Bažnyčios statybos prasidėjo iškart 1566 m. Pagrindinės bažnyčios dalys buvo baigtos 1575 m., išskyrus chorą ir fasadą. Iškart po to prasidėjo bažnyčios vidinių dalių dekoravimas, papildant bažnyčią žymių Venecijos menininkų darbais. Po Andrea Palladio mirties 1580 m. buvo pastatytas choras, o su architekto Vincenzo Scamozzi priežiūra iki 1610 m. − fasadas. Abu statiniai, spėjama, labai nežymiai skiriasi nuo Andrea Palladio suprojektuotų.
Bažnyčios dizaine Andrea Palladio išsprendė antikinės šventyklos paprastumo ir krikščionių šventyklos didingumo suvienijimo problemą. Balto Istrijos marmuro fasadas beveik uždengia plytinį bažnyčios korpusą. 75 m aukščio kampanilė buvo pastatyta 1791 m. pagal architekto Benedetto Buratti projektą. Skirtingai nuo daugelio kitų Italijos kampanilių šiuo metu į ją veda liftas. Iš jos atsiveria puikus Venecijos miesto vaizdas. Bažnyčios altorius ir presbiteriją puošia vieni garsiausių Venecijos dailininkų darbų: Jacopo Tintoretto „Paskutinė vakarienė“ ir „Žydai dykumoje“, Sebastiano Ricci „Madona su Kūdikiu“, bei Jacopo Bassano „Piemenėlių pagarbinimas“. Baziliką savo paveiksluose yra pavaizdavę žymūs vėlesni dailininkai: Frančeskas Gvardis, Klodas Monė.
Jacques Chirac
Žakas Širakas (1932 m. lapkričio 29 d. Paryžiuje – 2019 m. rugsėjo 26 d.   Paryžiuje) – prancūzų politikas, Prancūzijos prezidentas 1995–2007 m.
Biografija
Žako-Rene Širako tėvas – Fransua Širakas (François Chirac) buvo banko tarnautojas, vėliau – lėktuvų gamybos įmonės valdytojas. Motina – Mari-Luiz Valet (Marie-Louise Valette). Vaikystė prabėgo šalia triukšmingo Lotynų kvartalo. Mokėsi Karno (Carnot) ir Lui-le-Grand (Louis-le-Grand) licėjuose Paryžiuje (pastarajame baigė bakalaureatą). Iki 1953 m. Paryžiaus politinių mokslų institute studijavo politikos mokslus, politologas. 1959 m. baigė viešojo administravimo mokyklą École nationale d’administration (ENA).
Širakas buvo drovus jaunuolis, nepasižymėjo šaunumu ir dažniau likdavo savo bendraamžių šešėlyje. Tvarkingai atlikdavo namų darbus ir stebino aplinkinius savo kuklumu bei išsiauklėjimu. Šios savybės sudarė palankias sąlygas kopti į viršūnes.
1962 m. balandžio mėn. (savo 30-mečio išvakarėse) pradėjo dirbti Ž. Pompidu vadovaujamoje vyriausybėje. Nuo to paskyrimo prasidėjo jo politinė karjera ir naujas gyvenimas.
Jo karjera vystėsi audringai. Viena pareigybių išvardinimas užimtų ne vieną puslapį. Pjero Mesmero (Pierre Messmer) vyriausybėje Širakas tris kartus keitė ministro portfelį. Pradėjęs nuo Ryšių su Parlamentu ministru, netrukus tapo žemės ūkio ministru, vėliau – vidaus reikalų ministru. O dar vėliau kaip rinkimus laimėjusios respublikoniškų demokratų partijos vadas užėmė Vyriausybės vadovo postą.
1981 m. pirmą kartą dalyvavo Prezidento rinkimuose ir pralaimėjo François Mitterrandui. Po to Širako „Susivienijimas palaikyti Respublikai“ jungėsi su „Sąjunga už Prancūzijos demokratiją“ dalyvauti 1986 m. parlamento rinkimuose. Jie išsikovojo vietų daugumą Nacionalinėje asamblėjoje. F. Miteranas buvo priverstas suformuoti naują vyriausybę dalyvaujant golistams. Jis paskyrė Širaką Ministru Pirmininku.
1988 m. Širakas antrą kartą pralaimėjo Miteranui. Miterano pergalė padėjo tašką Širako pirmininkavimui.
1995 m. gegužės 7 d. antrame balsavimų ture jis surinko 52,64 % balsų ir sostinės meras tapo Prancūzijos Prezidentu. Po devynių dienų jis užleido mero kėdę savo pavaduotojui Žanui Tiberi (Jean Tiberi).
2007 m. vykusiuose prezidento rinkimuose Žakas Širakas dalyvauti atsisakė.
Nepalaikė karo Irake. Garsi frazė „praleido progą patylėti“, pasakyta 2003 m., kai Vilniaus dešimtuko šalys palaikė JAV ketinimą karinėmis priemonėmis pažaboti Irako diktatorių Sadamą Huseiną.
Apibrėžtinis integralas
thumb|Funkcijos f(x) apibrėžtinio integralo nuo a iki b geometrinė prasmė Matematikoje apibrėžtiniu integralu vadinamas įrankis, skirtas skaičiuoti adityviems dydžiams, pvz., plotui, masei ir t. t.
Egzistuoja keletas apibrėžtinio integralo apibrėžimų:
ir t. t. Praktikoje dažniausiai naudojamas Rymano integralas. Visi apibrėžimai yra panašūs ir integralų prasmės iš esmės tos pačios, skiriasi formuluotės.
Šių integralų esmę galima įsivaizduoti taip: turime intervalą [a; b], skaidome jį į be galo mažus gabaliukus. Kiekvienas toks gabaliukas susietas su kažkokiu skaičiumi (apibrėžta funkcija šiame intervale). Dauginame kiekvieno gabaliuko ilgį iš to skaičiaus ir viską susumuojame. Riba, kai tokio gabaliuko ilgis be galo mažas ir yra vadinama apibrėžtiniu integralu.
Naudojami ir kitaip apibrėžti integralai:
Raigardas (Grajevas)
Raigardas – miestas šiaurės rytų Lenkijoje, Palenkės vaivadijoje, Grajevo apskrityje, Raigardo valsčiuje prie Raigardo ežero ir Jegžnios upelio. Valsčiaus ir Raigardo dekanato centras. Burmistras Česlovas Karpinskis. Raigardas žinomas kaip turistinis centras. Pramonės nedaug, veikia Mėsos perdirbimo kombinatas „Europa“, keletas kepyklų. 1913 m. statyta Šv. Mergelės Marijos gimimo katalikų bažnyčia, dvi medinės koplytėlės, XIX a. amžiuje susiformavusi turgaus aikštė. Šalia miestelio yra keletas gamtos rezervatų. Krašto kelias DK61.
Istorija
Nuo VIII a. pr. m. e. iki XIX a. šiose vietovėse gyveno lietuviams artima baltų gentis – jotvingiai. Nuo XIII-XIV a. iki 1569 m. miestas priklausė Lietuvos Didžiajai Kunigaikštystei. Viduramžių kronikos mini vietovėje gyvenusius jotvingius, pro šalį ėjusį prekybinį kelią, kuris jungė Gardiną su Rytų Prūsija. Gyvenvietė buvo svarbi strateginė vieta, kurioje stovėjo ir nuolat kryžiuočių puldinėjama pilis. Vietovė buvo vadinama Rai, šį vardą kalbininkai kildina nuo žodžio raistas. Pasak legendos, po vieno kryžiuočių užpuolimo dalis gyventojų pasitraukė į šiaurę ir apsigyveno prie Nemuno (dabartinis Raigardo slėnis prie Druskininkų). Apie 1290 m. vietovę užėmė lietuviai: ''Ir sužinojo didysis kunigaikštis Norimantas, kad Dainavos Jotvos girioje (na pušči Dajnova Jatvež) gyvena žmonės (mužiki), kurie neturi ant savęs pono. Ir nuvyko pas juos. Ir jie nesipriešindami pasidavė ir nusilenkė. Ir jis paliko jų valdovu, ir atidavė juos valdyti savo broliui Traideniui. Ir didysis kunigaikštis Traidenis surado prie Bebro upės gražų ir gerą kalną, ten pastato miestą ir pavadina jį Raigardu (Rajgorod) ir pasiskelbia didžiuoju Jotvos ir Dainavos (Jatvezskim i Dojnovskim) kunigaikščiu. Ir jam valdant tą sritį buvo didelių kovų su lenkais, rusais ir mozūrais, ir visada laimėdavo.'' Pilis stovėjo ežero pusiasalyje. Sutinkamai su 1422 m. Melno sutartimi Raigardas buvo pripažíntas Lietuvos Didžiajai Kunigaikštystei, tarpvalstybinė siena su Kryžiuočių ordinu ėjo per ežero vidurį. Tuo metu Raigardui buvo suteiktos miesto teisės, įkurta Raigardo Šv. Mergelės Marijos Gimimo parapija. Pilį kryžiuočiai sugriovė, miestelis nebeaugo. Buvusią piliavietę, iškilusią net 14 metrų virš ežero paviršiaus, ne kartą tyrė archeologai. Paskutinei 1969 m. ekspedicijai vadovavo Danutė Jaskanis.
Apie 1500 m. miestelis atiteko Mykolui Glinskiui, o vėliau Mikalojui Radvilai II. XVI a. pusiasalio vakarinėje dalyje stovėjo reprezentaciniai rūmai, išsilaikę daugiau kaip šimtą metų. Jie matyt priklausė karalienei Bonai, kuri per teismą daug aplinkinių žemių iš Radvilų atėmė. 1568 m. Raigardui patvirtintos Magdeburgo teisės, buvo suteiktas Raigardo miesto herbas. Nuo 1587 m. minimi miestelio žydai, kurie netoli rūmų griuvėsių pastatė sinagogą. 1794 m. įvyko Raigardo mūšis. 1831 m. gegužės 29 d. prie Raigardo įvyko didelis Raigardo mūšis tarp 1831 m. sukilėlių ir Rusijos caro kariuomenių. 12 tūkstančių sukilėlių, vedami kariuomenės vado Antano Gelgaudo sumušė generolo Fabijono Sackeno vadovaujamus karius. Pastarieji, netekę 800 žuvusių ir 1200 paimtų į nelaisvę, turėjo trauktis į Lietuvą. Miestelėnai aktyviai dalyvavo ir 1863 m. sukilime, po kurio 1870 m. Raigardui miesto teisės buvo atimtos. 1857 m. Raigarde gyveno 1659 žydai, kas sudarė apie 86 % visų gyventojų. XVIII a. įkurtos Raigardo žydų kapinės. Miestelėnai vertėsi žvejyba, taip pat prekyba su kaimyninės Rytų Prūsijos miestais. XIX a. nutiestas Rusijos imperijos žvyruotas vieškelis Sankt Peterburgas – Varšuva ėjo ir per Raigardą. XIX a. pabaigoje miestelio bažnyčioje vikaru tarnavo kun. Adolfas Lapinskas. Pirmojo pasaulinio karo įvykiai, o ypač Antrojo pasaulinio karo metu hitlerininkų įvykdytas holokaustas miestelio žydus visiškai sunaikino. 1975–1998 m. Raigardas priklausė Lomžos vaivadijai.
Ubisoft Quebec
Ubisoft Quebec – bendrovės „Ubisoft“ studija, kurianti kompiuterinis žaidimus. Įsikūrusi Kvebeko mieste, Kvebeke, Kanadoje. Prisidėjo kuriant tokius populiarius žaidimus kaip Prince of Persia: The Forgotten Sands (Wii versija), Assassin's Creed: Brotherhood ir Assassin's Creed Syndicate.
Istorija
Studijos siekis buvo ieškoti naujų idėjų ir talentų rytinėje Kvebeko dalyje.
Dūdiškiai (Širvintos)
Dūdiškiai – kaimas Širvintų rajono savivaldybėje, 2 km nuo Žemųjų Viesų.
Džebla
Džebla arba Džabala  – miestas šiaurės vakarų Sirijoje, Latakijos muchafazoje, Viduržemio jūros pakrantėje, pusiaukelėje tarp Latakijos ir Banijaso. Šalia miesto yra Baselo al Asado tarptautinis oro uostas.
Istorija
Senovėje Džebla priklausė Romos imperijai, yra išlikęs 7000 vietų amfiteatras. Kryžiaus žygių laikais miestas įėjo į Antiochijos kunigaikštystę, bet 1189 m. buvo užimtas Saladino.
Iš Džeblos yra kilęs kovotojas už Sirijos nepriklausomybę nuo prancūzų Iz ad Dinas al Kasamas bei sufizmo mistikas Ibrahimas bin Adhamas.
Makedonijos futbolo varžybos 1999–2000 m.
Makedonijos futbolo varžybos 1999–2000 m.
Kinijos filosofija
Kinijos filosofija – Kinijos filosofinių pažiūrų visuma, turinti trijų tūkstančių metų tradiciją.
Kinijos filosofijos laikotarpiai
Kinijos filosofijos raida skirstoma į 5 pagrindinius laikotarpius:
UML metamodelis
UML metamodelis – duomenų modelis, naudojamas aprašyti projektus išreikštus UML. UML yra nuosekli kalba skirta pažymėti sistemos artefaktus. Sistemos architektai gali naudoti ja apibrėžiant, vaizduojant, konstruojant ir dokumentuojant projektus. Paprastai kalba naudojama, kad pažemėti programinių sistemų artefaktus, kaip programinės įrangos kūrimo proceso dalį.
Unifikuota Modeliavimo kalba apima:
Ji taip pat suteikia plėtimasį ir specializacijos mechanizmus, kad praplėsti pagrindinius komponentus.
UML nesuteikia, apibrėžia ne diktuoja:
UML elementai
Kiekviena klase 1 pav. laikoma UML elementu. Specializacijos/generalizacijos sąryšys (angl. Specialization/generalization) tarp Vehicle ir Car, ir ryšys tarp Car ir Tire yra taip pat laikomi elementais. Netgi galai, kuriais ryšiai prijungiami prie klasių yra laikomi atskirais elementais. Visi šie elementai yra dalis UML semantinio modelio. 2 pav. vaizduoja elementus iš UML semantinio modelio, kurie yra naudojami aprašyti pateiktą pavyzdinį projektą. UML semantinis modelis yra standartizacijos pastangų rezultatas, kad formaliai apibrėžti objektų analizės ir kūrimo (OA&D) modelių semantiką. UML semantinio modelio ribose konceptai tokie kaip objektai ir klasės turi tikslias reikšmes. Kiekvieno elemento tipo tiksli semantika yra apibrėžta UML specifikacija.
UML elementai vaizduojami metamodelyje
Šio modelio sudedamosios yra UML elementai, kurie gali būti naudojami aprašyti projektus tokius kaip 1pav..
Kiekvienas UML elementas yra vaizduojamas 2 pav. kaip objektas. Yra keli elementų tipai; vienas elemento tipas kiekvienam atskiram modeliuojamam konceptui. Elementai aprašantys pavyzdinį projektą turi tipus, kad pavaizduoti klasę, apibendrinimus, ryšius ir ryšių galus. Tik tam tikras elementų išdėstymas turi prasmę. Pavyzdžiui, ryšio elementas, kuris turėtų susijungimą su apibendrinimo  elementu, būtų beprasmiškas. Tačiau, ryšio objektas 2 pav., kuris turi susijungimą su objektu ryšio galas, sėkmingai vaizduoja sąryšio, tarp cars ir tires, semantiką pavyzdiniame projekte. Elemento objektai gali turėti skirtingus atributus priklausomai nuo jų tipų. Pavyzdžiui, ryšio galo elementai turi atributus, kurie vaizduoja daugybę ryšio klasifikatorių.
Milkuškos
thumb|left|150px|Kaimo kryžius
Bačkininkėlių piliakalnis
Bačkininkėlių piliakalnis ir gyvenvietė (A161KP) – piliakalnis ir gyvenvietė Prienų rajono savivaldybės teritorijoje, Bačkininkėlių kaime, Kauno marių vakariniame krante.
Milkuškos
Etimologija
Kaimo pavadinimas kilęs no vyriško asmenvardžio Milkus.
Bačkininkėlių piliakalnis
Piliakalnis
Piliakalnis – nupjauto kūgio formos kalva, stačių 15–20 m aukščio šlaitų. Aikštelė ovali, 20 x 15 m dydžio. Jo papėdėje buvo apie 1 ha ploto senovės gyvenvietė.
Tyrimai
Piliakalnio žvalgomuosius archeologinius tyrimus 1956–1957 m. atliko Lietuvos istorijos institutas, vadovė Ona Kuncienė. Ištirta aikštelė ir 650 m² gyvenvietės. Aikštelėje rastas 1,2-1,25 m, gyvenvietėje – iki 1,2 m storio kultūrinis sluoksnis. Viršutiniame aikštelės kultūriniame sluoksnyje rasta akmeninių židinių, apatiniame – vėlyvojo neolito pusapvalio kulto pastato su plūkta asla ir atviru židiniu bei grindiniu liekanų. Gyvenvietėje rasta I tūkstantmečio pr. m. e. akmeninių grindinių, grublėtu ir juodu paviršiumi keramikos dirbinių liekanų, ūkinių duobių, molinių verpstelių, geležinė yla, kaltelis. Radinius saugo Lietuvos nacionalinis muziejus.
Nathu La
thumb|250px|Nathu La perėja
UML metamodelis
UML elementai vaizduojami metamodelyje
UML semantinis modelis leidžia mums vaizduoti kiekvieną UML elementą kaip objektą. Jis apibrėžia kokius atributus gali turėti elemento objektas ir kokie sąryšiai gali egzistuoti tarp elemento objektų. Programinės įrangos projektas pavaizduotas unifikuota modeliavimo kalba aprašo programinės sistemos modelį. UML semantinis modelis yra naudojamas vaizduoti programinės sistemos aprašymą. Todėl UML semantika yra modelis skirtas aprašyti modelius. Todėl UML semantinis modelis yra dažnai minimas kaip UML metamodelis. Metamodelis yra kalba skirta aprašyti modelius. 3 pav. vaizduoja dalį UML metamodelio naudojamo 2 pav., kad pavaizduoti projektą 1 pav.. Pilnas UML semantinis modelis yra aprašytas detaliai OMG Unified Modeling Language Specification specifikacijoje (Object Management Group (2003)), UML Semantika skyriuje. Čia aprašyta meta modelio semantika yra CASE įrankio lygio. 3 pav. Element, ModelElement, Namespace, GeneralizableElement ir t. t. yra visi UML metamodelio klasėmis. Tokios klasės yra dažnai minimos kaip meta klasės. Bet koks projektas išreikštas UML gali būti išreikštas šių klasių pavyzdžiais, jų savybėmis ir ryšiais tarp jų.
Nathu La
Nathu La  – svarbi Himalajų kalnų perėja, jungianti Tibetą (dab. Kinijos Liaudies Respublika) ir Sikimą (dab. Indija). Aukštis – 4310 m. Perėja yra 53 km į rytus nuo Gangtoko, 430 km nuo Lasos. Žiemą dažnai nepraeinama dėl gausaus sniego. Pasitaiko nuošliaužų. Klimatas vėsus, atšiaurus. Vyrauja tundros augmenija, akmenynai.
Bielinis
Bielinis − lietuviška vyriškos giminės pavardė.
Šios pavardės moteriškosios giminės formos yra: Bielinienė (ištekėjusi moteris) ir Bielinytė (mergautinė pavardė).
Pavardę turi šie garsesni asmenys:
Hapoel Tzafririm Holon FC
Holono „Hapoel Tzafririm“ – Izraelio futbolo klubas iš Holono.
Istorija
Klubo ištakos siekia 1940 m. Pirmą kartą į aukščiausią šalies lygą pateko 1970 m.
Nuo 1985 m. vadinasi Hapoel Tzafririm Holon ''(prijungus Hapoel Tzafririm klubą).
2001 m. iškrito iš aukščiausios lygosi ir po to sekė kritimas į žemesniu divizionus.
Mutirikvė
Mutirikvė, anksčiau Mtilikvė  – upė pietvakarių Zimbabvėje, Rundės intakas.
Didžiausias Mutirikvės intakas yra Pokotekė.
Ant upės pastatytos dvi užtvankos, sudariusios du tvenkinius:
Višakio Rūdos šaltinėlis
miniatiūra|220px|right|Aptvertas šaltinėlis
Višakio Rūdos šaltinėlis – šaltinis, esantis Višakio Rūdoje, Kazlų Rūdos savivaldybėje, miško masyve, apie 0,3 km į šiaurės rytus nuo Višakio Rūdos girininkijos. Viena iš lankytinų vietų Kazlų Rūdos urėdijoje. miniatiūra|160px|left|Šaltinėlis 2018 m. miniatiūra|220px|right|Kalnelyje stovinti [[Višakio Rūdos Šaltinio koplyčia|Šaltinio koplyčia]]
Aprašymas
Šaltinėlis Višakio Rūdoje labiausiai žinomas savo gydančiomis savybėmis, todėl laikomas šventu. Apie jo atsiradimą byloja du pasakojimai. Pasak pirmojo, prieš 1700 metus, kai miškai aplink Višakio Rūdą priklausė Sapiegoms, Sapiegų miško eigulys tamsoje miške paklydo. Patraukė tiesiai per pelkę. Brisdamas sušlapo kojas. Laimingai parėjo namo, išsimiegojo. Rytą nuėmė tvarsčius nuo skaudamos kojos, kuri jau keletą metų buvo žaizdota, nepagydoma. Pamatė, kad žaizda nubalusi, sumažėjusi. Eiguliui šovė į galvą mintis, kad žaizdą bus paveikęs pelkės vanduo. Jis nuėjęs prie pelkės, nusileidęs nuo smėlėto kranto, dairėsi, kur patogiau prieiti, ir pamatė visai netoli kranto iš dugno srovenantį mažytį šaltinėlį. Žmogus pamanė, kad geriau žaizdas plauti švariu vandeniu. Nuėjo, nusiplovė. Taip jis padarė keletą kartų, ir žaizdos užgijo. Pagal kitą pasakojimą, iš kažkokio karo grįžo aklas kareivis. Gerai nematė kelio, tai ėjo kur pakliuvo. Prisėdęs poilsio prie čiurlenančio šaltinėlio, numalšino troškulį ir nusiprausė. Staiga praregėjo. Žmogus puolė ant kelių, pradėjo melstis, dėkoti Dievui už tokią didelę laimę. Tada pasirodė jam švenčiausioji Mergelė Marija ir liepė apie tai pasakoti žmonsėms. Šaltinėlio kompleksą sudaro dvi koplyčios. Viena viršuje, ant kalno, antra apačioje, pakalnėje, ant šulinėlio, iš kurio semiamas vanduo, juo prausiamasi, plaunamos skaudamos vietos. Kai statė Višakio Rūdos bažnyčią ir nugriovė buvusią koplyčią, tai iš rąstų likučių ant kalniuko, prieš šaltinėlį, pastatė koplytėlę. Per pačius didžiausius Višakio Rūdoje Šv. Baltramiejaus atlaidus joje aukojamos Šv. Mišios, vyksta gegužinės pamaldos. Naujas bokštelis virš šulinėlio įrengtas 1927 m., nupirkta nauja švč. Mergelės Marijos statula. Apie šaltinėlį, privežus smėlio, išpilta aikštelė, takelis, mediniai laiptai, vedantys nuo kalno prie šulinėlio.
Greta yra palaidota vokiečių kareivių (išlikęs vienas kapas), teritoriją žymi paminklinis akmuo. Netoliese įrengta stovyklavietė „Šaltinėlis“. Tai Višakio Rūdos kaimo vasaros švenčių ir kitų masinių susibūrimų vieta. Šią vietą pamėgę vietiniai kaimo gyventojai, dažnai lankosi įvairūs svečiai. Stovyklavietėje gausu įvairių lauko baldų, pastatyta stoginė nuo lietaus, yra laužavietė, aikštelę galima panaudoti žaidimams, pasistatyti palapines, yra tualetai, mašinoms statyti vieta. Prie stovyklavietės stūkso miško gaisrų stebėjimo bokštas.
Šaltinėlio vardu Višakio Rūdoje pavadinta viena iš gatvių, šį vardą turi vietos kaimo kapela.
Germaniškio mokykla-daugiafunkcis centras
Biržų rajono Germaniškio pagrindinė mokykla – dieninė, savarankiško mokymosi bendrojo lavinimo mokykla Biržų raj., Germaniškyje, vykdanti priešmokyklinio, pradinio, pagrindinio ir papildomo ugdymo programas lietuvių kalba. Įstaigos kodas 191657042.
Filialas: Biržų rajono Germaniškio pagrindinės mokyklos Suosto Jurgio Bielinio skyrius uždarytas 2008 m., nes mokėsi tik 8 mokiniai.
Raimondas Petrauskas (1979)
Raimondas Petrauskas (g. 1979 m. spalio 4 d. Mažeikiuose) – Lietuvos krepšininkas, rungtyniaujantis Mažeikių „Mažeikių“ komandoje.
Antalijos provincija
Antalijos provincija – provincija Turkijoje, palei pietvakarinę šalies Viduržemio jūros pakrantę, tarp Tauro kalnų ir Viduržemio jūros.
Antalijos provincija yra pagrindinis Turkijos turizmo centras, pritraukiantis 30 proc. turistų atvykstančių į Turkiją iš užsienio. Antalijos provincija apima senovės Pamfiliją rytuose ir Likiją vakaruose. Provincija turi 657 km ilgio pakrantę su paplūdimiais, uostais, senovinių miestų griuvėsiais. Provincijos administracinis centras yra Antalijos miestas, kuriame gyvena 714 000 gyventojų.
Antalija yra greičiausiai auganti Turkijos provincija; 1990–2000 m. čia gyventojų prieauglis buvo 4,17 proc., o bendras Turkijos vidurkis – 1,83 proc. Šis augimas susijęs su sparčia urbanizacija, kurią skatina turizmo ir kitų paslaugų vystymasis pakrantėje.
Lankytinos vietos
Antalijos provincijoje yra gausybė archeologinių radinių vietų. Tarp jų yra vakarinėje dalyje esantys senovės Likijos miestų Ksanto, Miros, Limiros ir Arikandos bei iš dalies po vandeniu esantys griuvėsiai aplink Kekovą, tarp Miros ir Kašo. Šiauriau Antalijos yra Pisidijos Termesas ir Selgė, taip pat priešistorinė Karaino ola. Rytuose yra Pamfilijos miestai Perga, Aspendas, Sidė ir Silionas.
Istorija
Antalija buvo apgyvendinta dar priešistoriniais laikais. Žmonių gyvenimo pėdsakų Karaino olose (30 km šiauriau nuo Antalijos miesto) atrandama iš ankstyvojo paleolito (150 000–200 000 m. pr. m. e.) laikų. Kiti radiniai datuojami mezolitu (Beldibio olos), neolitu ir vėlesniais laikotarpiais rodo, kad šis regionas buvo nuolat apgyvendintas įvairioms civilizacijoms priklausančių žmonių.
Pirmą kartą regionas minimas hetitų laikotarpyje (II tūkst. pr. m. e.) kaip „Lukos žemių“ dalis (nuo čia kilęs Likijos pavadinimas). Likai pasižymėjo kaip puikūs jūrininkai (bei piratai), branginę savo nepriklausomybę.
Antalya
San Lorensas (Paragvajus)
San Lorensas (, arba San Lorenzo del Campo Grande) – miestas Paragvajuje, Centriniame departamente, 10 km nuo Asunsjono. Įeina į Asunsjono aglomeraciją. 227,9 tūkst. gyventojų (2002 m.). San Lorensas dažnai vadinamas universitetiniu miestu, kadangi čia įsikūrusi dalis Asunsjono nacionalinio universiteto fakultetų bei jo centriniai rūmai. Verčiamsi pramone ir prekyba. Didelė miestiečių dalis dirba sostinėje.
Istorija
Ilgą laiką San Lorenso vietoje buvo laukas, vadinamas Campo Grande. Jame buvo nedidelis darbininkų kaimelis. San Lorensas oficialiai įkurtas 1775 m. rugpjūčio 10 d. gubernatoriaus Agustín Fernando de Pinedo nurodymu. Miesto pavadnimas kilo nuo to, jog įkūrimo dieną minima Šv. Lauryno šventė.
Sendvario apylinkė
Sendvario apylinkė – Lietuvos TSR administracinis-teritorinis vienetas vakarų Lietuvoje, prie rytinės Klaipėdos miesto ribos.
Istorija
Apylinkė įkurta užėjus sovietams XX a. 5-ajame dešimtmetyje. 1949 m. buvo Dovilų valsčiuje, 1950 m. priskirta naujam Klaipėdos rajonui. 1954 m. prijungta dalis Vaidaugų apylinkės, o dalis Sendvario apylinkės prijungta prie Triušelių apylinkės. 1963 m. prijungta Tauralaukio apylinkė ir dalis Plikių apylinkės, o Sendvario apylinkės dalis prijungta prie Dovilų apylinkės. 1968 m. gegužės 29 d. perkeltas apylinkės centras.
Žvirgždėnų pušis
thumb|250px|Žvirgždėnų pušis Žvirgždėnų pušis – 13 m aukščio, 1 m skersmens pušis, auganti Alytaus rajone, Žvirgždėnų kaime, prie kelio, 3 km nuo Daugų.
Pasodino Žvirgždėnų kaimo gyventojas Milius. 1960 m. pušis paskelbta gamtos paminklu. 1987 m. įtraukta į valstybinės reikšmės gamtos paveldo objektų sąrašą.
Legendos
Pasakojama, kad prie tos pušies esą vaidendavęsi. Elgetos čia prašydavę važiuojančių ir einančių išmaldos. Žmonės mėtydavę jiems pinigus, arba čia palikdavę. Šnekama, kad ir dabar gyventojai dar randa menkos vertės monetų.
Dūdoriškiai
Dūdoriškiai – viensėdis Biržų rajono savivaldybėje, 6 km į vakarus nuo Pabiržės.
Ptolemėjas (karvedys)
Ptolemėjas I (367–283 m. pr. m. e., vadinamas Ptolemėju Lagidu ) – Makedonijos generolas valdant Aleksandrui Makedoniečiui, Egipto valdovas (323 m. pr. m. e. – 283 m. pr. m. e.), Ptolemėjų dinastijos pradininkas. 305/4 m. pr. m. e. jis pasiskelbė faraonu.
Jo motina yra Arsinė Makedonietė, o tėvas nežinomas. Senovės šaltiniai nurodo Laguso sūnų arba Pilypą II, Aleksandro tėvą. Ptolemėjas buvo vienas patikimiausių Aleksandro generolų ir asmens sargybinių. Jis buvo keleriais metais vyresnis už Aleksandrą ir artimas vaikystės draugas. Ptolemėjas priklausė kilmingų vaikų būriui, kurį mokė Aristotelis.
Ptolėmėjas padėjo Aleksandrui nuo pirmų kampanijų, ypač reiškėsi Indijoje ir Afganistane. Šušo vedybų festivalyje 324 m. pr. m. e. Aleksandro nurodymu Ptolemėjas turėjo vesti persų princesę Atakamą. Taisė, Atėnų hetera, lydėjusi Aleksandrą užkariavimuose, buvo Ptolemėjo meilužė.
Aleksandro įpėdinis
Kai Aleksandras mirė 323 m. pr. m. e. Ptolemėjas įtakojo imperijos padalinimą. Jis tapo Egipto satrapu po Babilono dalybų ir turėjo nominaliai pripažinti karalių Filipą Aridają ir mažametį Aleksandrą IV. Buvęs satrapas graikas Kleomenas tapo Ptolemėjo pavaduotoju. Jis veikė greitai ir be niekieno leidimo užėmė Kirenaiką.
Pagal makedoniečių papročius karaliumi tampama sudeginant pirmtako palaikus. Tikriausiai norėdamas neleisti imperijos regentui Perdikui tokiu būdu tapti karaliumi, jis taip vargo pavogdamas Aleksandro kūną iš Babilono ir laikinai patalpino Memfyje. Po to Ptolemėjas prisijungė prie koalicijos, nukreiptos prieš Perdiką. O šis nusprendė, kad Ptolemėjas pats nori tapti karaliumi ir jį laikė pavojingiausiu priešininku. Ptolemėjas nužudė Kleomeną, apkaltinęs šnipinėjimu Perdiko naudai, ir pasisavino didelę jo surinktą pinigų sumą.