cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Pravieniškių pataisos namai-atviroji kolonija
II sektorius
Buvę 2-ieji pataisos namai-atviroji kolonija yra seniausia įkalinimo įstaiga Pravieniškėse, pradėjusi veiklą 1944 m., be to, didžiausia savo plotu. Tuomet buvo vadinama Pataisos darbų kolonija Nr. 2. Joje kalėjo iki 1000 žmonių, kurie buvo užimti durpių gavyboje ir medžio apdirbime. 2004 m. sudarytos atvirosios kolonijos sąlygos, čia perkelti nuteistieji iš tuometinės Kybartų atvirosios kolonijos. Tais pačiais metais į 2-uosius pataisos namus iš Lukiškių tardymo izoliatoriaus-kalėjimo perkelti pirmieji 4 asmenys, nuteisti bausme iki gyvos galvos. Buvo įrengtas atskiras sektorius kalėti nuteistiesiems iki gyvos galvos. Iš 2019 m. uždarytų Lukiškių į Pravieniškių pataisos namus buvo perkelta didžioji dalis iš 92 Lukiškėse kalėjusių nuteistųjų iki gyvos galvos.
III sektorius
Buvę 3-ieji pataisos namai pastatyti 1968 m. Pradžioje tai buvo Pataisos darbų kolonijos Nr. 2 padalinys, o nuo 1993 m. tapo savarankiška įstaiga. Buvo skirta laikyti vyrams, nuteistiems pirmą kartą laisvės atėmimo bausme. Nuteistieji bausmę atliko bendrojo režimo sąlygomis. Nuo 2003 m. liepos mėn. pradėta vykdyti iki tol Lietuvoje dar nebuvusi kriminalinių bausmių rūšis – arešto bausmė.
1992–2011 m. 3 pataisos namams vadovavo Skirmantas Agurkis.
2023 m. Sudano susirėmimai
'''2023 m. Sudano susirėmimai''' – pilietinis karinis konfliktas, kilęs 2023 m. balandžio 15 d. Sudano teritorijose. Susirėmimai kilo tarp Sudano karinių pajėgų ir Sukarintų RSF pajėgų. Smurtas kilo šalies kariniam vadovui ir RSF vadui nesutariant dėl ketinimų integruoti RSF į kariuomenės gretas. Ši integracija laikoma pagrindine sąlyga, siekiant vėl Sudane perduoti valdžią civilinei vyriausybei.
Priežastys
2019 m. balandžio 11 d. įvyko karinis perversmas. Sudano prezidentas Al-Baširas buvo nuverstas, o jį pakeitė Laikinoji karinė taryba, kuri birželio 3 d. įvykdė Chartumo žudynes, per kurias žuvo daugiau nei šimtas žmonių. Po kelių mėnesių Laikinoji karinė taryba ir „Jėgos už laisvę ir pokyčius“ susitarė dėl konstitucijos projekto ir įteisino pereinamąjį laikotarpį. 2019 m. rugpjūtį ir rugsėjį Laikinoji karinė taryba perdavė vykdomąją valdžią Sudano Suvereniteto Tarybai, o teisinę – Nemat Abdulach Chair, pirmajai Sudano aukščiausiojo teismo teisėjai. 2021 m. karinių pajėgų vadas Abdelfatachas al Burhanas ir sukarintų pajėgų vadas Mochamedas Hamdanas Dagalo surengė karinį perversmą bei perėmė šalies valdžią.
2023 m. balandžio 15 d. smurtas prasiveržė šalies kariniam vadovui Abdelfatachui al Burhanui ir sukarintų pajėgų vadui Mochamedui Hamdanui Dagalo nesutariant dėl ketinimų integruoti RSF į kariuomenės gretas. Ši integracija laikyta pagrindinio siekio vėl perduoti valdžią Sudane civilinei vyriausybei dalimi. Tą pačią dieną M. H. Dagalo išplatino pranešimą, kuriuo teigė, jog jo kovotojų tikslas yra užimti visas kariuomenės bazes, bei paragino gyventojus sukilti prieš karinę vyriausybę.
Balandžio 15 d.
Sukarintos RSF pajėgos pradėjo neskelbtas karines atakas, nukreiptas prieš Sudano karinių pajėgų bazes visoje šalyje. Apie 12:00 vietiniu laiku RSF pajėgos paskelbė perėmusios Chartumo tarptautinį oro uostą, Merovio oro uostą, Obeido oro uostą ir Sobos miesto kontrolę. RSF pajėgos apšaudė daug objektų Šiaurės Darfūro regione.
Atsakydamos Sudano karinės pajėgos smogė RSF bazėms bei uždarė visus šalies oro uostus.
RSF pajėgos pirmąją dieną skverbėsi į Chartumo miestą, uždaryti keliai, įvesti kariniai patikros punktai. RSF taip pat užėmė nacionalinės televizijos Sudan TV būstinę ir nutraukė transliacijas apie karinius veiksmus.
Palaukė (reikšmės)
Palauke vadinami kaimai:
2023 m. Sudano susirėmimai
Balandžio 19 d.
Balandžio 19 d. paskelbta apie karinių priemonių judėjimą iš Etiopijos teritorijos į Sudaną per tarpvalstybinę sieną. Sudano karinės pajėgos skelbė atrėmusios Etiopijos tankus, šarvuočius ir ginkluotąsias sausumos pajėgas. Etiopijos kariniai padaliniai fiksuoti Al Fašagos regione, dėl kurio teisių Sudanas ir Etiopija jau kariavo ir anksčiau (2020–2022 m.)
Balandžio 29 d. paskelbta, jog Etiopijos įsitraukimas į karinį konfliktą buvo dezinformacija ir Etiopijos karinės pajėgos konflikte nedalyvavo.
Gegužės 12 d.
Derybų metu Džidoje, Saudo Arabijoje, abi pusės pasirašė susitarimus dėl transporto koridorių nuo karo bėgantiems civiliams bei pagalbos darbuotojams, bei susitarimą dėl draudimo naudoti civilius kaip gyvąjį skydą.
Gegužės 31 d.
Sudano karinės pajėgos nutraukė taikos derybas su sukarintomis RSF pajėgomis, nes RSF esą nesilaiko paliaubų įsipareigojimų.
Nuostoliai
Per pirmąsias tris konflikto dienas tarp armijos ir sukarintų pajėgų RSF kovotojų žuvo apie 200 žmonių, dar maždaug 1800 buvo sužeisti. Jungtinių Tautų organizacija paskelbė dėl apšaudymų negalinti žmonėms suteikti pagalbos.
Pienia
Pienia – upė Lietuvoje, Anykščių rajone; Šventosios dešinysis intakas. Prasideda ties Traupiu, kur melioracijos sistemomis sujungta su Nevėžiu. Teka pietryčių kryptimi, visa aukštupio ir vidurupio vaga ištiesinta. Pienionių tvenkinyje Pienia skaidosi į dvi vagas – pagrindinė savaimine vaga nuteka link Šventosios ir į ją įteka Kavarske (km nuo žiočių), o kita, ištiesinta vaga (kanalas) kertasi su kitu Šventosios intaku Šunykšta bei pačios Pienios intaku Lašiša ir pasiekia Kavarsko tvenkinį (siurblinę) ties Kalnuočiais.
Intakai: Brėškinys (dešinysis), Čižupis, Lašiša (kairieji).
Pienios slėnyje įrengti Pienionių (0,69 km²) ir Pienios (0,14 km²) tvenkiniai. Nuo 1961–1963 m. Pienia (išskyrus žemupį tarp Pienionių tvenkinio ir žiočių) yra Šventosios-Nevėžio kanalo dalis (dabar kanalas neveikia). Prie upės esančios gyvenvietės: Surdaugiai, Mickūniškiai, Degionys, Repšėnai, Jurgėnai, Šoveniai, Piktagalys, Pienionys, Janušava, Kavarskas.
Palaukė
Palaukė – kaimas Skuodo rajono savivaldybėje, 1 km nuo Mosėdžio.
Ždanovskas
Ždanovskas vadinta:
Šambalioniškių tvenkinys
Šambalioniškių tvenkinys – tvenkinys Lietuvoje, Panevėžio rajone, 3,5 km į pietryčius nuo Ramygalos. Sudarytas užtvenkus Upytės upę (Nevėžio intakas) 31,4 km nuo jos žiočių. Tvenkinio ilgis iš rytų į vakarus – 0,6 km, plotis – iki 0,29 km. Yra 0,33 ha sala tvenkinio gale. Altitudė 64 m. Krantai žemi, apaugę krūmais. Aplinkui plyti dirbami laukai. Šiaurinėje pakrantėje įsikūręs Šambalioniškio viensėdis. Pietvakarine pakrante eina kelias Nr.3022 (Ramygala – Stebėkiai II).
Tvenkinys įrengtas 1987 metais.
Daniūnų tvenkinys
Daniūnų tvenkinys – tvenkinys Lietuvoje, Panevėžio rajone, 6 km į pietryčius nuo Ramygalos, Daniūnų gyvenvietėje. Sudarytas užtvenkus Kuršelės upelį (Uslajos intakas, Upytės baseinas) 2,5 km nuo jo žiočių. Tvenkinio ilgis iš rytų į vakarus – 0,5 km, plotis – iki 0,08 km. Altitudė 70,1 m. Krantai žemi, vietomis apaugę medžiais. Pietine pakrante eina kelias Nr.3022 (Ramygala–Stebėkiai II).
Petraičiai (Pasvalys)
Petraičiai – buvęs viensėdis Pasvalio rajono savivaldybėje, 3 km į šiaurės rytus nuo Daujėnų.
Ždanivka
Ždanivka (Ždanovka,, ) – miestas rytų Ukrainoje, Donecko srityje, į pietus nuo Jenakijevės; nuo 2014 m. faktiškai valdomas Donecko Liaudies Respublikos. Kelias į Jenakijevę, netoli yra Nyžnekrynkos geležinkelio stotis. Verčiamasi akmens anglių gavyba.
Istorija
1924 m. įkurta Novo Ždanovkos angliakasių gyvenvietė. 1966 m. suteiktas miesto statusas.
Trans (reikšmės)
Trans (, 'už, iš anos pusės') turi reikšmę:
Panašios reikšmės:
Jurginis
Jurginis arba Ešerinis – ežeras Lietuvoje, Trakų rajone, 2 km į rytus nuo Dusmenų, Dusmenų miške. Ežero ilgis iš šiaurės vakarų į pietryčius – 0,36 km, plotis – iki 0,16 km. Altitudė 137,3 m. Krantai aukšti, ištisai apaugę medžiais. Šiaurvakarine pakrante eina kelias. Ežeras nenutekantis, priklauso Varėnės intako Musės baseinui. Šiaurinėje pakrantėje įrengta poilsiavietė.
Rukšalaukis
Rukšalaukis – buvęs kaimas Pasvalio rajono savivaldybėje, 4 km į pietvakarius nuo Porijų.
Palaukinė
Palaukinė – kaimas Vilniaus rajono savivaldybėje, 8 km nuo Kalino.
Steponiškiai (Pasvalys)
Steponiškiai – buvęs kaimas Pasvalio rajono savivaldybėje, 6 km į rytus nuo Daujėnų.
Bebirvytis
Bebirvytis – upė Lietuvoje, Jurbarko rajone; Bebirvos kairysis intakas (Šešuvies baseinas). Prasideda Antanavos kaimo apylinkėse, 7 km į rytus nuo Šimkaičių. Teka vakarų kryptimi, vidurupyje pasuka link šiaurės vakarų. Įteka į Bebirvą 6,8 km nuo jos žiočių, 1,5 km į šiaurės rytus nuo Vadžgirio.
Intakai: Pjaunys (dešinysis), Pečvieta (kairysis).
Beveik visa upės vaga ištiesinta. Prie Bebirvyčio įsikūrę Medininkai, Šimkaičiai, Kniečiai, Apolonovka.
Upėvardis mažybinės darybos nuo Bebirva. Pastarasis neaiškios kilmės, galbūt reduplikacija *be-birva. Pavadinimas Birva siejamas su „kamša, rąstais klotas kelias šlapynėje“.
Vėkė
Vėkė – upelis Lietuvoje, Šiaulių rajone; Ventos dešinysis intakas. Prasideda Kurauskių kaimo apylinkėse, 5 km į pietvakarius nuo Kužių. Teka į pietvakarius. Įteka į Ventą 297,4 km nuo jos žiočių, ties Pavakalniu.
Intakas – Dobilupis (dešinysis).
Upėvardžio kilmė neaiški: iš vienos pusės siejamas su vėkėti („stipriai mušti“), iš-vekėti („iškabinti, išplėšti“), vekerėti („arti netiesiomis vagomis“), iš kitos – su („miškas, krūmai“),  („jau paeinantis vaikas“).
Palaukiškė
Palaukiškė – kaimas Ignalinos rajono savivaldybėje, 5 km nuo Kazokinės.
Palendrių Aušros Vartų Marijos bažnyčia
miniatiūra|250px|right|Galinė dalis
Palendrių Aušros Vartų Marijos bažnyčia, arba '''Palendrių Aušros Vartų Švč. Mergelės Marijos vieša oratorija''' – neveikianti katalikų bažnyčia, vadinta vieša oratorija, stovinti Palendriuose, Kelmės rajone, už 14 km į šiaurę nuo Kelmės, 3,5 km į rytus nuo kelio.
Ji laikoma viena iš įdomiausių ir gražiausių gelžbetoninės prieškario lietuvių architektūros pavyzdžių. Gyvavo apie dešimtmetį – iki Antrojo pasaulinio karo pabaigos ir pokaryje. Šiuo metu stovi vieniša, lentomis apkaltais langais. Šalia bažnyčios yra naujas, prieš dešimtmetį įšventintas Benediktinų vienuolynas. Priešingoje pusėje – nedidelės kapinaitės.
Istorija
Lietuvos kunigas, mecenatas Kazimieras Ambrozaitis, praturtėjęs JAV ir būdamas senyvo amžiaus, 1931 m. apsigyveno pas seserį Palendriuose, kur pats savo iniciatyva, neprašęs jokio Kauno arkivyskupijos leidimo, pagal Šiaulių architekto Vlado Bitės projektą 1935 m. pradėjo statyti bažnyčią. Iš sesers perpirko 10 ha žemės sklypą, ūkio centre pirmiausia surentė kleboniją, joje įrengė laikiną koplytėlę. 1938 m. Palendrių bažnyčia buvo pašventinta, ji tapo pavaldi Kelmės parapijai. Modernaus baroko stiliaus, populiaraus tarpukario Lietuvoje, statinys bažnyčios fundatoriaus valia buvo pavadintas ''Palendrių Aušros Vartų Švč. Mergelės Marijos vieša oratorija'' (koplyčia, nedidelės katalikų bendruomenės maldos vieta). Maldos namai veikė dešimt metų, net ir okupacijos sąlygomis, o po karo, ištuštėjus aplinkiniams kaimams ir 1947 m. mirus kun. K. Ambrozaičiui, buvo paversta kolūkio sandėliu. Bažnytinis inventorius panaudotas atstatomoje Kairių bažnyčioje (Šiaulių r.).
Atkūrus Nepriklausomybę, Kelmės rajono valdžia susirūpino nykstančia šventove ir kreipėsi pagalbos į Kultūros paveldo departamentą, pvz., 1992 m. prašė Paminklotvarkos departamento paramos nors šiferiu uždengti pastato stogą. Tačiau realių tvarkymo darbų čia ėmėsi atsikėlę į Palendrius vienuoliai benediktinai. Keliaudami pro Palendrius benediktinai susižavėjo apleista bažnyčia ir panoro statyti vienuolyną greta jos. Buvo sutvarkytas bažnyčios stogas ir šalia išnuomotas 67 ha sklypas vienuolyno ansamblio statybai. 1998 m. pastatyti svečių namai „Aušros žvaigždė“, 4 metus tarnavę kaip laikinas vienuolynas broliams, vėliau tapo piligrimų prieglobsčiu. Nuo pat pradžių buvo aišku, kad kun. K. Ambrozaičio statyta bažnyčia nėra tinkama vienuolynui, todėl 2000 m. birželį buvo pašventintas naujos vienuolyno bažnyčios kertinis akmuo, o 2002 m. birželio 7 d. ji jau buvo iškilmingai pašventinta. Benediktinams naująjį vienuolyną su bažnyčia įkūrus kiek atokiau nuo senosios Palendrių bažnyčios, ji tapo nebereikalinga.
1993 m. bažnyčia įtraukta į Kultūros vertybių registrą (unik. kodas ).
Architektūra
Palendrių bažnyčia yra saikingai modernistinė, monolitinio gelžbetonio sienų. Planas stačiakampis su pusapskrite apside ir išsikišusiu į priekį bokštu. Bažnyčia vienabokštė, trinavė, bazilikinė. Pastato stilius – modernizuotų neobarokinių formų.
Prie šoninių durų sunykusiame antkapyje (Kristus nudaužytomis rankomis) iškaltas čia palaidoto jos statytojo kun. K. Ambrozaičio vardas ir gyvenimo metai (1859-1947). Greta - erekcinė lenta, kurioje bylojama, kad bažnyčia pašventinta 1938 m. Apsidėje išlikę medinio altoriaus fragmentai.
Zyro
Zyro – privati programinės įrangos įmonė, teikianti interneto svetainių kūrimo, el. prekybos ir dirbtinio intelekto sprendimus vartotojams. Tai nuvilkimo (angl. drag-and-drop) platforma, leidžianti vartotojams sukurti svetainę be išankstinių kodavimo žinių. Įkurta 2019 m., įmonės būstinė yra Kaune, o biuras – Vilniuje.
Zyro Dirbtinio intelekto technologija
DI Tekto generatorius, yra viešai prieinamas ir jame naudojama GPT-2, GPT-3 pirmtako, kalbos modeliavimo technologija. Jis gali generuoti tekstą apie įvairias iš anksto nustatytas kategorijas, pvz., maistą ar smulkųjį verslą.
DI Teksto generatorius sukūrė trijų Glastonbury 2020 pagrindinių dainų tekstus. Gerbėjai galėjo kurti dirbtinio intelekto pagrįstus dainų tekstus, parašytus Taylor Swift, Kendricko Lamaro ir Paulo McCartney stiliumi.
AI Writer įrankis taip pat sukūrė Šekspyro įkvėptus sonetus, skirtus Nacionalinei poezijos dienai Jungtinėje Karalystėje.
DI Heatmap numato svetainės lankytojų elgesį generuodamas "šilumos" žemėlapius, todėl svetainių savininkai gali optimizuoti savo svetaines konversijoms.
Lepšynė (Vaškai)
Lepšynė – buvęs kaimas Pasvalio rajono savivaldybėje, 1 km į vakarus nuo Gudgalių.
Troškimų kyšulys
thumb|250px|Troškimų kyšulio padėtis žemėlapyje Troškimų kyšulys (arba Noro kyšulys, Želanijos kyšulys, ) – kyšulys šiaurės rytų Europoje, Naujosios Žemės salyne, Šiaurės salos šiauriniame gale. Sudaro 28 m aukščio skardinga uola, sąsmauka besijungianti su sala. Nuo šio kyšulio vedama riba tarp Karos ir Barenco jūrų.
1596 m. Troškimų kyšulį pažymėjo keliautojas Vilemas Barencas. Jis netiksliai išvertė vietinį pomorų pavadinimą – Доходы („priėjimai, pasiekimai“ – pomorai taip pavadino vietą, iki kurios žvejodavo ir medžiodavo jūrų gyvūnus). 1931 m. atidaryta poliarinė stotis „Mys Želanija“, (nuo 1954 m. buvo atliekami branduoliniai bandymai, nuo 2005 m. veikia automatinė meteorologijos stotis). Želanijos kyšulys priklauso Rusijos Arkties nacionaliniam parkui.
Palaukiškiai
Palaukiškiai – kaimas Anykščių rajono savivaldybėje, 3 km nuo Svėdasų.
AC Milan (moterys)
AC Milan – Italijos moterų futbolo klubas iš Milano.
Istorija
Klubą įkūrė „AC Milan“ pagrindinė komanda 2018 m., įsigijusi A serijos licenciją iš „ACF Brescia Calcio Femminile“.
Komandos sudėtis
2021 m. sausio 24 d. sudėtis.
IPad Air (5-os kartos)
Ypatumai
5 kartos iPad Air naudoja Apple M1 procesorių, kuris naudojamas 5 kartos iPad Pro planšetėse.
Išleisdama ketvirtosios kartos „iPad Air“, „Apple“ atsisakė patentuotos „Lightning“ jungties ir pasirinko universalų USB-C jungtį, kuri naudojama įkrovimui, taip pat išoriniams įrenginiams ir priedams prijungti. Prievadas gali perduoti duomenis iki 10 Gigabitų/sek (1,25 GB/s) greičiu, todėl galima greitai prisijungti prie kamerų ir išorinių diskų, taip pat šis planšetinis kompiuteris palaiko iki 4K raiškos monitorius. Belaidžiam ryšiui įrenginys palaiko „Bluetooth 5.0“ ir „Wi-Fi 6“.
Bukauskai
Bukauskai – buvęs viensėdis Pasvalio rajono savivaldybėje, 1 km į pietus nuo Norgėlų.
Vaišvilynė
Vaišvilynė – buvęs kaimas Pasvalio rajono savivaldybėje, 3 km į pietvakarius nuo Titkonių.
Kitės salonas
Kitės salonas – 1976 m. režisieriaus Tinto Brass sukurtas erotinis filmas ir pirmasis, atnešęs jam pripažinimą. Filmas paremtas rašytojo Peter Norden to paties pavadinimo romanu.
Siužetas
Šokėjai ir dainininkei Kitei Kelerman priklauso vienas prabangiausių ir populiariausių bordelių Berlyne, jame nuolatos lankosi nacių lyderiai. Kartą jame apsilanko aukšto rango SS karininkas Helmutas Valenbergas, kuris priverčia Kitę perkelti saloną į kitas patalpas. Šiose įrengiama pasiklausymo aparatūra, atrenkamos dirbti tik arijų kraujo turinčios merginos ir dabar Valenbergas gali rinkti informaciją apie kitus karininkus.
Merginų atrankoje jam į akis krinta Margarita, tačiau, net ir tapusi jo meiluže per prievartą, ji nesižavi Valenbergu, o įsimyli lakūną Hansą Raiterį. Nepajėgdamas su juo konkuruoti, Valenbergas perduoda kompromituojančius duomenis ir grįžusiam į dalinį Raiteriui įvykdoma mirties bausmė. Sužinojusi apie tai, Margarita ir Kitė nusprendžia surinkti įrodymus, kad Valenbergas renka informaciją apie aukščiausius valstybės pareigūnus siekdamas asmeninės naudos...
Palaukoja
Palaukoja – kaimas Ignalinos rajono savivaldybėje, 1 km nuo Palūšės.
Kaliūkštis
Kaliūkštis arba Kakliūkštis – ežerėlis Lietuvoje, Trakų rajone, 6,5 km į vakarus nuo Onuškio, Gėjaus telmologiniame draustinyje. Ežero ilgis iš šiaurės į pietus – 0,09 km, plotis – iki 0,065 km. Altitudė 140,1 m. Krantai žemi, plačiai užpelkėję – ežerėlis telkšo Gėjaus pelkėje. Krantai ištisai apaugę medžiais ir krūmais – ežerą supa Jurgionių miškas. Ežerėlis nenutekantis, priklauso Dusmenos upės intako Gėjaus upelio baseinui.
UEFA Europos lyga 2014–2015 m.
'''2014–2015 m. UEFA Europos lyga''' – 44-asis UEFA Europos lygos turnyras (6-asis tokiu pavadinimu). Jis prasidėjo 2014 m. liepos 1 d. ir baigėjo 2015 m. gegužės 27 d. finalo varžybomis Varšuvos Nacionaliniame stadione. 4 kartą čempione tapo Sevilla komanda iš Ispanijos.
Tai buvo pirmasis UEFA Europos lygos sezonas, kuriame galėjo dalyvauti tik tos komandos, kurios visiškai atitinka UEFA sąžiningos finansinės politikos taisykles. Taip pat šiame sezone pirmą kartą dalyvavo klubas iš Gibraltaro, kai 2013 m. šalis buvo priimta į UEFA nares. Šią vietą gavo šalies College Europa FC klubas.
Nuo šio sezono turnyro čempionas automatiškai užsitikrina vietą kito sezono UEFA Čempionų lygoje, jei klubas nebuvo tos teisės gavęs per savo nacionalinį čempionatą.
Antrasis ratas
Dnipro Dnipropetrovsk laimėjo bendru rezultatu 2–1.
Negilus kapas
Negilus kapas – 1994 m. sukurta juodoji komedija – veiksmo filmas, režisieriaus Danny Boyle debiutas ir pirmas didelis aktoriaus Ewan McGregor vaidmuo.
Turinys
Trejetas draugų – Džuljeta, Deividas ir Aleksas – gyvenantys viename bute, nusprendžia išnuomoti kambarį. Iš daugelio kandidatų jie išsirenka paslaptingąjį Hugo, tačiau jau kitą dieną naujasis nuomininkas randamas kambaryje negyvas. Pradžioje draugai ketina iškviesti policiją, tačiau tarp mirusiojo daiktų jie randa lagaminą su pinigais. Padvejoję jie nusprendžia atsikratyti kūnu, o pinigus paslėpti ir vėliau pasidalinti., neįtardami, kad Hugo ieško ne tik policija, bet ir jo buvę sėbrai...
Transi
miniatiūra|250px|right|Anglų aristokrato John FitzAlan (1408–1435) antkapis: viršuje – skulptūrinis gyvo žmogaus įvaizdis, žemai - skeletą vaizduojanti skulptūra
Transi (iš lotynų k. 'perėjimas'), arba lavono kapas – vėlyvaisiais viduramžiais Europoje įsivyravęs antkapinių paminklų puošybos stilius. Jei realūs kilmingųjų antkapiniai paminklai vaizdavo velionį su jo prabangą demonstruojančiomis regalijomis, tai transi tradicijos paminkluose kūnas dažniausiai skeletas – nuogas ar kiek pridengtas irstančių drabužių liekanų, o tai simbolizavo visų lygybę prieš mirtį.
Istorija
Įprastai ant kilmingųjų kapų buvo įrengiami klasikiniai antkapiniai paminklai su pastatomomis ar paguldomomis, artimomis natūraliam dydžiui, akmeninėmis velionio figūromis. Vėlyvajame viduramžių periode pradėti naujai statyti transi stiliaus paminklai, kurie siejosi su viduramžiška mirties simbolika. Vyravo vieša nuomonė, kad fizinis kūnas tebuvo skirtas laikinai žemėje priglausti sielą, tad mirtis ir tam tikras perėjimas (iš čia ir „transi“ sąvoka) – neišvengiama lemtis, procesas, kurio metu kūnas, kaip ir bet kokie žemiški turtai, praranda savo prasmę. Lavonų antkapių stilius buvo artimas epochos simbolikai, kuri įkūnyta mirties šokio („Danse Macabre“), mirties pergalės vaizdiniuose, tuometinėje mirtį ir pomirtinį gyvenimą vaizdavusioje tautosakoje. Daugelio tyrinėtojų nuomone, transi paskirtis siejosi su  memento mori (priminti gyviesiems apie mirtes neišvengiamumą), nes mirties galybę tuomet demonstravo siautėjusios maro epidemijos, niokojantys karai. Pirmą kartą tokie antkapiai pasirodė XIV a. pabaigoje kai kuriuose Šiaurės Europos regionuose. Priklausomai nuo regiono, tai galėjo būti figūra, visiškai suvystyta į calūną, skeletas, padengtas odos liekanomis, yrantis lavonas su kyšančiais viduriais arba padengtas rupūžėmis ir gyvatėmis. Anglijoje buvo priimta vaizduoti sudžiūvusius kūnus, o Austrijoje ir Vokietijoje vyravo gyvatės ir rupūžės, Prancūzijoje, Burgundijoje ir Škotijoje – suvystytos figūros. Prancūzų skulptoriai neretai kūrė kirmėlių išėstų kūnų pavidalo statulas. XVI a. Prancūzijoje atsirado dar vienas vaizdavimo būdas - nuogas kūnas tik kelios valandos po mirties. Transi galėjo būti išdėstyti antkapyje įvairiais būdais. Kai kuriais atvejais jie galėjo būti įkomponuoti antkapinėje plokštėje, būti reljefo dalimi. Transi galėjo papildyti aukščiau esanti nedidelė figūra – besimeldžianti siela. Buvo paplitusios ir sudėtingos antkapių skulptūrinės kompozicijos - natūralaus dydžio transi skulptūros buvo derinamos su skulptūriniu gyvo žmogaus įvaizdžiu.
Bulvoniai
Bulvoniai – buvęs viensėdis Pasvalio rajono savivaldybėje, 4 km į šiaurės vakarus nuo Deglėnų.
Stokholmo-Arlandos oro uostas
thumb|265px|Oro eismo kontrolės bokštas Stokholmo-Arlandos oro uostas (SV Stockholm-Arlanda flygplats) – tarptautinis oro uostas Švedijoje, Stokholmo lėne, Sigtunos savivaldybėje, 37 km į šiaurę nuo Stokholmo ir 40 km į pietryčius nuo Upsalos. Didžiausias šalyje ir trečias pagal aptarnautų keleivių skaičių Skandinavijos šalyse. 2019 m. oro uostas aptarnavo 116,5 tūkst. skrydžių ir 25,6 mln. keleivių, iš jų 20,8 mln. tarptautiniuose, 4,8 mln. – vietiniuose skrydžiuose. Oro uostui skirtame 2 600 ha plote nutiesti 3 kilimo-tūpimo takai, pastatyti 4 terminalai ir kiti statiniai, plyti dirbami laukai, miškai ir vandens telkiniai.
Oro uoste yra pagrindinės Scandinavian Airlines (SAS) ir Norwegian Air Shuttle oro linijų bendrovių būstinės. 2018 m. veikė 81 oro linijų bendrovė, buvo vykdomi skrydžiai 181 kryptimi. Oro uoste dirba 17,5 tūkst. darbuotojų.
Su Stokholmo centru oro uostas sujungtas greitojo geležinkelio linija („Arlanda Express“ traukiniai; kelionės trukmė 20 min.). Priemiestiniai traukiniai kursuoja į Stokholmą ir Upsalą, autobusai – į Stokholmą, Upsalą ir kitus Švedijos miestus bei Oslą. Automobiliu oro uostas pasiekiamas E4 automagistrale.
Istorija
1946 m. Riksdagas (Švedijos parlamentas) pritarė stambaus oro uosto statybai šalia Halmšeno ežero. 1954 m. nutiestas pirmasis gelžbetonininės dangos kilimo-tūpimo takas, 1958 m. oro uostui suteiktas dabartinis pavadinimas. 1959 m. nutiestas pagrindinis kilimo-tūpimo takas, pradėti reguliarūs skrydžiai. 1962 m. balandžio 1 d. oro uostas oficialiai atidarytas, į jį iš Stokholmo-Bromos oro uosto perkelti visi tarptautiniai ir dalis vietinių skrydžių. 1976, 1983 ir 1990 m. įrengti nauji terminalai, 2001 m. pastatytas naujas 83 m aukščio oro eismo kontrolės bokštas, 2003 m. atidarytas trečias kilimo-tūpimo takas.
Nuorodos
Techniniai duomenys
Palaukščiotys
Palaukščiotys – buvęs kaimas Prienų rajono savivaldybėje, 1 km nuo Šilavoto.
Vaizdo tinklaraštis
Vaizdo tinklaraštis – tinklaraščio forma, kai terpė yra vaizdo įrašas. Vaizdo tinklaraštininkai paprastai kuria mados, kosmetikos, sporto, kelionių, kompiuterinių žaidimų, gyvenimo būdo ir kt. vaizdo tinklaraščius. Vaizdo tinklaraščių reikšmė pastaruoju metu tiek Lietuvoje, tiek pasaulyje didėja, ypač tūkstantmečio kartos (Y, Z) tarpe.
Lelvani
Lelvani arba Leluvani – chtoninė dievybė senovės Anatolijos tautų mitologijoje.
Iš pradžių, Senosios hetitų karalystės laikais, Lelvani buvo vyriškosios lyties dievybė, tituluota viešpačiu ir karaliumi. Vėliau dėl huritų mitologinių vaizdinių įtakos tapo moteriškąja dievybe, buvo tapatinama su Alani ir Ereškigale. Hetitų dantiraštyje vardas buvo užrašomas dEREŠ.KI.GAL. Palaipsniui deivės Lelvani kulto svarba išaugo, aptikta nemažai įrašų, kuriuose minima, kad šios dievybės šaukdavosi karalienė Puduhepa. Ilgainiui Lelvani įvaizdis įgijo ir saulės dievybės bruožų. Taip galėję nutikti dėl to, kad Lelvani imta tapatinti su hatų saulės deive Arina. Tuo tarpu pastaroji įgijo chtoninės dievybės bruožų.
Kyburių valsčius
Kyburių valsčius – buvęs administracinis-teritorinis vienetas dabartinės šiaurės Lietuvos teritorijoje. Centras – Kyburiai, kurį laiką – Kiemėnai.
Istorija
Valsčius įkurtas XIX a. Kauno gubernijoje. Gyvavo iki I pasaulinio karo.
COVID-19 pandemija Lietuvoje
COVID-19 pandemija Lietuvoje – šiuo metu besitęsiantis koronaviruso SARS-CoV-2 sukeltos ligos COVID-19 pasaulinės pandemijos išplitimas Lietuvos teritorijoje. Pirmasis COVID-19 atvejis Lietuvoje buvo patvirtintas 2020 m. vasario 28 d. Dėl pandemijos šalyje nuo vasario 26 d. paskelbta ekstremalioji situacija, o kovo 16 d. dviem savaitėms įvestas karantinas, kuris tesėsi iki birželio 17 d. Vasaros metu epidemiologinė situacija šalyje buvo rami, tačiau rudenį šalyje prasidėjus antrajai pandemijos bangai lapkričio 4 d. vėl buvo įvestas visuotinis karantinas, kuris tesėsi iki liepos 1 d.    2020 m. gruodžio 27 d. pradėtas Lietuvos gyventojų skiepijimas nuo COVID-19 ligos.
Pandemijos valdymas
Už pandemijos valdymą atsakingu paskirtas Operacijų vadovas, kuriuo buvo Sveikatos apsaugos ministrai Aurelijus Veryga ir Arūnas Dulkys (paeiliui).
Už pandemijos statistikos rinkimą ir skelbimą pandemijos pradžioje buvo atsakingas Nacionalinis visuomenės sveikatos centras (NVSC), tačiau netrukus (nuo 2020 m. galo) šią funkciją perėmė Lietuvos statistikos departamentas (LSD).
Už SARS-CoV-2 viruso diagnostinių tyrimų laboratorijose organizavimą buvo atsakinga Nacionalinė visuomenės sveikatos priežiūros laboratorija (NVSPL), o už mėginių paėmimą ir logistiką buvo atsakingos savivaldybės.
Visuomenė apie pandemijos eigą informuojama kasdien atnaujinamose švieslentėse bei "paros ataskaitoje". Apie pandemijos valdymo priemones visuomenė buvo informuojama svetainėje https://koronastop.lrv.lt. Registracija diagnostiniam tyrimui, imunizacijos tyrimui bei skiepams vyko centralizuotai svetainėje https://1808.lt.
Įvykių seka
thumb|left|COVID-19 testavimo punktas [[Kaunas|Kaune, 2022 m. sausis]] miniatiūra|left|Įspėjimas dėl parduotuvėje privalomos dėvėti apsauginės veido kaukės.
2020 m.
Vasario 26 d. dėl koronaviruso grėsmės Lietuvos vyriausybė šalyje paskelbė ekstremalią situaciją. Taip pat buvo nuspręsta steigti Valstybės ekstremaliųjų situacijų operacijų centrą.
Vasario 28 d. Lietuvoje nustatytas pirmasis COVID-19 ligos atvejis. Tai 39 metų amžiaus moteris, atvykusi į Kauną po darbo kelionės į Veroną Šiaurės Italijoje. Ji buvo hospitalizuota Respublikinėje Šiaulių ligoninėje.
Kovas
miniatiūra|180px|Įspėjimas apie karantiną prie įėjimo į Kauno miesto centro polikliniką. miniatiūra|180px|Apie COVID-19 informuojantis plakatas, 2020 m. pradžioje paruoštas Užkrečiamųjų ligų ir AIDS centro. miniatiūra|180px|Perspėjimas [[Tauragėje: „Vakar atvažiavo anūkė. Šiandien atvažiavo greitoji. Ona, 74 m.“]]
Kovo 10 d. buvo nustatyti du nauji COVID-19 ligos atvejai Kaune. Pacientai buvo pora grįžusi iš slidinėjimo kurorto Kortina d’Ampece, Šiaurės Italijoje.
Kovo 12 d. vyriausybės sprendimu dėl viruso prevencijos buvo paskelbti draudimai, dviem savaitėms stabdantys švietimo, kultūros, sporto ir laisvalaikio įstaigų veiklą, viešus renginius patalpų viduje bei renginius lauke, jeigu dalyvių skaičius viršija 100.
Kovo 13 d. buvo nustatyti trys nauji COVID-19 atvejai Lietuvoje – Ispanijos pilietė iš Madrido gyvenanti Vilniuje, moteris Klaipėdoje atvykusi iš Tenerifės, ir vyras Kaune, atvykęs iš Šiaurės Italijos.
Kovo 14 d. nustatyti dar trys COVID-19 ligos atvejai Lietuvoje. Vienas iš jų buvo studentas, grįžęs iš Danijos ir keliavęs autobusu iš Kauno į Vilnių ir Kretingą. Kitas iš jų buvo 31 metų vyras, grįžęs į Panevėžį iš Olandijos. Kovo 14 dieną taip pat buvo paskelbta apie pirmosios COVID-19 liga susirgusios Lietuvoje pacientės išgijimą.
Kovo 15 d. Lietuvoje nustatyti dar trys nauji COVID-19 ligos atvejai. Šios infekcijos, kaip ir kitos patvirtintos infekcijos iki šios dienos, įvyko užsienyje.
Kovo 16 d. nuo vidurnakčio Lietuvoje paskelbtas karantinas, kovo 26 d. pratęstas iki balandžio 13 d.: ir kt.
Kovo 16 d. taip pat buvo nustatyti penki nauji ligos atvejai Lietuvoje. Visos šios infekcijos įvyko užsienyje.
Kovo 18 d. buvo patvirtintas pirmasis ligos atvejis, kai infekcija įvyko Lietuvos teritorijoje. Be šio paciento, Lietuvoje nustatyti dar septyni COVID-19 ligos atvejai. Kovo 18 dieną taip pat prasidėjo kraujo mėginių testavimai Vilniaus, Kauno, Klaipėdos ir Šiaulių ligoninių laboratorijose.
Kovo 19 d. buvo paskelbti dar du infekcijos, įvykusios Lietuvoje, atvejai. Vienas iš šių atvejų – gydytoja ir pirmoji COVID-19 ligos pacientė iš Ukmergės. Šią dieną Lietuvoje buvo nustatyta dar 12 ligos atvejų. Kovo 19-tąją Lietuvos vyriausybė sustiprino šalies masto karantiną – tarp kitų laikinų viešosios tvarkos pakeitimų, nuo šios dienos Lietuvos gyventojams buvo uždrausta lankytis viešose vietose didesnėmis, nei penkių žmonių, grupėmis.
Kovo 20 d. Lietuvoje įvyko pirmoji mirtis nuo COVID-19 komplikacijų. Mirusi pacientė buvo 83 metų moteris Ukmergėje. Šią dieną taip pat buvo nustatytas 21 naujas ligos atvejis.
Kovo 21 d. Raseinių rajono savivaldybė, Palangos miesto savivaldybė ir Marijampolės savivaldybė paskelbė apie pirmuosius atvejus savo regionuose. Iš viso, kovo 21 dieną Lietuvoje buvo nustatyta 30 COVID-19 ligos atvejų.
Kovo 22 d. anksti ryte patvirtintų COVID-19 ligos atvejų Lietuvoje skaičius peržengė 100. Jurbarko, Biržų, Radviliškio ir Vilkaviškio rajonų savivaldybės paskelbė apie pirmuosius atvejus savo regionuose. Iš viso šią dieną buvo nustatyti 44 nauji ligos atvejai. Dėl diagnostikos priemonių stygiaus, Kauno ir Klaipėdos mobiliuosiuose testavimo punktuose laikinai sustabdyta diagnostinė veikla, tačiau vėlai vakare Lietuvos kariuomenės Karinės oro pajėgos pristatė reagentus iš Belgijos ir mobilūs testavimo punktai tęsė savo veiklą.
Kovo 23 d. Alytaus ir Joniškio rajono savivaldybės paskelbė apie pirmuosius COVID-19 ligos atvejus savo regionuose. Vėlai vakare sveikatos apsaugos ministerija įpareigojo šalies savivaldybes skubos tvarka ir priverstinai savivaldybių patalpose nuo kovo 24 dienos izoliuoti dvi asmenų grupes – visus atvykusius į Lietuvą ir šalies gyventojus, kurie turi bet kokius COVID-19 ligai būdingus simptomus.
Kovo 24 d. Lietuvos vyriausybė karantino pagrindu pratęsė valstybės sienų kontrolės sugriežtinimus iki balandžio 12 dienos. Taip pat ji dar kartą sugriežtino karantino tvarką – tarp kitų tvarkos pakeitimų, gyventojams buvo rekomenduota naudoti veido kaukes ir uždrausta viešose vietose sudaryti didesnes, nei dviejų žmonių grupes, o parduotuvėms buvo liepta valdyti pirkėjų srautus. Šios dienos vakare buvo pranešta apie antrąją COVID-19 ligos mirtį. 90 metų amžiaus moteris mirė Vilniaus universiteto ligoninės Santaros Klinikose užsikrėtusi liga ligoninėje Ukmergėje. Be to, kovo 24 dieną ši liga buvo nustatyta aštuoniems NATO bataliono Lietuvoje kariams. Iš viso šią dieną COVID-19 liga buvo nustatyta 30-čiai pacientų ir patvirtinta viena nauja paciento mirtis. Šią dieną taip pat buvo atidaryti mobilieji COVID-19 testavimo punktai Šiauliuose, Alytuje, Marijampolėje ir Telšiuose.
Kovo 25 d. didžiosios tarpmiestinių autobusų kompanijos laikinai nutraukė savo autobusų reisus Lietuvoje dėl žemos kelionių paklausos. Šios dienos popietę Lietuvos vyriausybė pratęsė karantino padėtį iki balandžio 13 dienos. Taip pat ji priėmė sprendimą suburti ministro pirmininko Sauliaus Skvernelio vadovaujamą specialųjį situacijos valdymo komitetą, kuris padės vyriausybei valdyti ekstremaliąją padėtį. Šią dieną įvyko dar dvi mirtys nuo COVID-19, o liga patvirtinta 65 naujiems pacientams.
Kovo 27 d. buvo patvirtinta patvirtinta penktoji Lietuvos COVID-19 pandemijos mirtis. Šakių, Tauragės ir Mažeikių savivaldybės pranešė apie pirmuosius atvejus jų regionuose. Iš viso, kovo 27 dieną buvo paskelbta apie 46 naujus COVID-19 atvejus. Taip pat Tauragėje, Panevėžyje ir Utenoje buvo atidaryti nauji mobilieji COVID-19 patikros punktai, o Lietuvos Respublikos sveikatos apsaugos ministerija įpareigojo savivaldybes įrengti „karščiavimo klinikas“, kur taipogi būtų vykdoma patikra dėl pandemijos viruso.
Kovo 29 d. Lietuvoje buvo patvirtinti 66 nauji COVID-19 atvejai.
Kovo 30 d. buvo patvirtintas 31 naujas atvejis. Paskelbta, kad Lietuvoje hospitalizuota 116 pacientų, kuriems nustatytas COVID-19, o 5 iš jų yra sunkios būklės. Likę žmonės, kuriems nustatyta COVID-19 liga, gydėsi namuose. Nepaisant to, kad šalies mokyklose nuotolinio ugdymo iš namų procesas prasidėjo su nesklandumais, Vyriausybė nusprendė nenutraukti mokslo metų anksčiau laiko. Vyriausybė taip pat paskelbė, jog užsakomieji skrydžiai skirti Lietuvos piliečių sugrįžimui iš užsienio šalių bus stabdomi nuo balandžio 3 dienos. Šią dieną Klaipėdos miesto meras pranešė apie 6 nuo COVID-19 pasveikusius Klaipėdos Universiteto Ligoninės pacientus. Todėl kovo 30 dieną pasveikusiųjų nuo ligos skaičius Lietuvoje išaugo iki 7.
Balandis
Balandžio 1 d. Lietuvos vyriausybė uždraudė eksportuoti medicininius įrenginius į šalis už Europos Sąjungos ribų.
Balandžio 2 d. buvo paskelbta, kad Lietuvoje COVID-19 liga nustatyta iš viso jau 108 medikams. Vilniaus Šeškinės poliklinika buvo uždaryta po to, kai joje diagnozuoti keturi ligos atvejai. Užkrečiamųjų ligų ir AIDS centro direktorius Saulius Čaplinskas pranešė, kad įtariama, jog 79% visų COVID-19 atvejų Lietuvoje gali būti nenustatyti. Vėliau šią dieną buvo paskelbta apie devintąją šios pandemijos mirtį.
Balandžio 3 d. Lietuvos karo policija pradėjo padėti policijai ir Lietuvos šaulių sąjungai patruliuoti gatves, siekiant užtikrinti gyventojų karantino taisyklių laikymąsį.
Balandžio 5 d. buvo pranešta apie dar dvi ligos mirtis. Šie asmenys buvo Šiaulių ir Merkinės gyventojai.
Balandžio 6 d. buvo paskelbta apie dar dvi mirtis ir vieną pasveikimą. Mirę pacientai buvo Panevėžio ir Marijampolės gyventojai. Šią dieną COVID-19 mirčių skaičius Lietuvoje pasiekė 15.
Balandžio 7 d. Seimas priėmė įstatymų pataisas, nuo šios dienos leidusias vyriausybei tiesiogiai valdyti būtinų prekių ir paslaugų kainas.
Balandžio 8 d. valstybės masto karantinas buvo pratęstas iki balandžio 27 dienos, buvo paskelbta apie naują viešosios tvarkos reikalavimą dėvėti apsaugines veido kaukes visose viešose erdvėse nuo balandžio 10 dienos. Lietuvos vyriausybė taip pat pranešė apie draudimą į visas gyvenvietes atvykti ne jų gyventojams, galiojusį per tuomet artėjusį Velykų savaitgalį.
Balandžio 9 d. Klaipėdoje buvo patvirtinta šešioliktoji mirtis nuo COVID-19 ligos.
Balandžio 10 d. Šiauliuose buvo patvirtinta septynioliktoji šios pandemijos mirtis. Šią dieną sveikatos apsaugos ministras Aurelijus Veryga spaudos konferencijoje pranešė apie dar penkias mirtis ir 33 pasveikimus.
Balandžio 11 d. Oficialus Lietuvoje patvirtintų COVID-19 ligos atvejų skaičius pasiekė vieną tūkstantį.
Balandžio 14 d. buvo paskelbta, kad 73% visų ligos atvejų Lietuvoje infekcijos įvyko šalies viduje, kad šalyje yra 40 aktyvių infekcijos židinių, ir jog tarp 62% ir 64% visų SARS-CoV-2 užsikrėtusių žmonių yra vyresni, nei 61 metų amžiaus.
Baladžio 15 d. buvo nuspręsta uždaryti Nemenčinės miestelį nuo balandžio 16 iki 30 dienos dėl ligos protrūkio vietiniame fabrike. Ministras pirmininkas Saulius Skvernelis pranešė, jog tik tie, kurie dirba ir gyvena Nemenčinėje galės atvykti į gyvenvietę. O išvykti iš miestelio bus leidžiama tik tiems, kurie dirba už jo ribų arba privalo išvykti dėl sveikatos priežasčių. Prekės ir toliau buvo pristatomos į Nemenčinę. Šią dieną Lietuvos vyriausybė taip pat paviešino keturių etapų karantino pabaigos planą, kurio pirmasis etapas įsigaliojo tą pačią dieną. Jo metu tam tikri verslai, įskaitant ne maisto pardavėjus ir parduotuves, kurios teikia konkrečiai įvardintas paslaugas, galėjo ir vėl atsidaryti visuomenei. Tokios parduotuvės privalėjo užtikrinti, kad klientai ir pirkėjai į jas galėtų patekti tiesiai iš gatvės, būtų aptarnaujami po vieną, nesusirinktų tankiau, nei vienas į 10 kvadratinių metrų, ir nebendrautų su parduotuvių personalu ilgiau, nei 20 minučių.
Balandžio 17 d. buvo paskelbta, kad profilaktiškai dėl ligos bus tiriami visi Nemenčinės gyventojai.
Balandžio 18 d. buvo nustatyti dar 90 COVID-19 ligos atvejų šalyje, iš kurių 52 atvejai buvo kilę iš Nemenčinės infekcijos židinio. Dalis likusių atvejų kilo iš naujo infekcijos židinio Klaipėdoje esančiuose palaikomosios slaugos namuose. Ten COVID-19 liga nustatyta 30 iš 38 pacientų ir dešimčiai iš 25 darbuotojų. Šis protrūkis buvo reikšmingas, kadangi per savaitę iki šios dienos Lietuvoje kasdien buvo diagnozuojami vidutiniškai tik 22,5 nauji ligos atvejai.
Balandžio 22 d. valstybės masto karantinas buvo pratęstas iki gegužės 11 dienos, ir vyriausybė pradėjo antrąjį karantino pabaigos plano etapą. Viešos lankytinos vietos, kaip apžvalgos takai ir bokštai, parkai, bei zologijos ir botanikos sodai, nuo šios dienos ir vėl galėjo atsidaryti. Pradėta vykdyti automobilių vairavimo ir aviacijos egzaminus.
Balandžio 23 d. buvo pirmoji diena, kai pagal antrąjį karantino pabaigos plano etapą buvo leista atsidaryti visiems pardavėjų verslams, įskaitant ir prekybos centrus, tačiau neįskaitant ne maisto turgaviečių.
Balandžio 27 d. buvo pirmoji diena, kai pagal antrąjį karantino pabaigos plano etapą savo veiklą įprastai tęsti galėjo grožio paslaugų teikėjai, bibliotekos, golfo bei teniso aikštynai, šaudyklos, vandens parkai, lauko kavinės, restauranai, bei barai.
Balandžio 30 d. prasidėjo trečiasis karantino pabaigos plano etapas su daugeliu viešosios tvarkos pakeitimų. Pagal jį buvo nutrauktas reikalavimas dėvėti apsaugines kaukes viešose vietose, kurios nėra apgyvendintos, ir kuriose yra užtikrintas žmonių tankumas, mažesnis nei vienas asmuo per 20 metrų. Apsauginių kaukių nedėvėti taip pat leista vaikams iki 6 metų amžiaus, šeimoms, kurios važiuoja tuo pačiu automobiliu, ir sportininkams tam tikrose varžybose. Pagal karantino pabaigos planą pradėjo vykti tam tikri skrydžiai iš šalies, ne maisto turgavietėms vyriausybė leido įprastai tęsti veiklą, ne skubios sveikatos priežiūros įstaigos galėjo ir vėl atsidaryti, o šalies gyventojams leista užsiimti bet kokia pramogine ar sporto veikla viešose vietose. Įmonės ir vėl galėjo uždarose erdvėse teikti paslaugas, kurios trunka daugiau, nei 20 minučių. Galiausiai, vėl pradėjo vykti jūrininkų ir motociklų praktiniai vairavymo mokymai bei egzaminai. Šio plano etapo metu šalies gyventojai vis dar privalėjo užtikrinti, jog užsiimant bet kokia veikla atviroje erdvėje, jie būtų ne didesniu tankumu, kaip 10 kvadratinių metrų asmeniui.
Gegužė
Gegužės 4 d. nuo šios dienos Lietuvos piliečiai galėjo netrukdomai keliauti iš šalies, jeigu jie galėjo argumentuoti, kad jų išvykimas neturės įtakos epidemiologinei situacijai šalies viduje.
Remiantis mokslinio tyrimo duomenimis, pirmos COVID-19 bangos metų asmens apsaugos (medicininės kaukės, pirštinės, respiratoriai, veido skydai, kombinezonai ir kt.) ir dezinfekcinių priemonių trūkumas buvo pagrindinė beveik visų meidicinos ir socialinių įstaigų problema. Tik kelios socialinės globos įstaigos turėjo nedidelį šių apsaugos priemonių rezervą (nes priemonės naudotos ankstesnėje – ikikrizinėje veikloje). Tai padėjo pirmosiomis savaitėmis, o vėliau pavyko įsigyti naujų ar buvo aprūpinta darbui būtinomis priemonėmis.
Lapkritis
Lapkričio 7 d. dėl smarkiai augančio užkrėtimų skaičiaus Lietuvoje įvestas karantinas. Karantinas buvo kelis kartus pratęstas, šiuo metu galioja iki 2021 m. liepos d.
Gruodis
thumb|right|200px|Pasiskiepijusiems duodamas lipdukas.
2020 m. gruodžio 27 d. prasidėjo gyventojų skiepijimas, visų pirma – medicinos darbuotojų.
Čeniškėliai
Čeniškėliai – buvęs kaimas Pasvalio rajono savivaldybėje, 1 km į rytus nuo Nakiškėlių, šiauriau Čeniškių.
Ilgočio akmenys
Ilgočio akmenys – du rieduliai (šiaurinis ir pietinis), dunksantys Šilalės rajone, Pailgočio kaime, Ilgočio upe­lio vagoje; geologinis gamtos paveldo objektas. Vieno akmens matmenys – 4 × 3,5 × 2,8 m, o kito – 2,5 × 1,3 × 1,7 m. Abu akmenys grūdėti (pilkai rausvas smulkiagrūdis granitas), apsamanoję. Akmenis skiria 2,8 m tarpas; manoma, kad pietinį akmenį nuo šiaurinio atkirto ledynas.
Padavimuose minima, kad iš pradžių būta vieno akmens, į du jį padalijęs Perkūnas, kai trenkęs į Velnią, sėdėjusį ant akmens.
Respublikinės reikšmės geo­loginiais gamtos paminklais paskelbti 1987 m.
Pedelė
Pedelė  – upė tekanti Estijoje ir Latvijoje. Ilgis – 31 km. Baseino plotas – 229 km². Išteka iš Kadastiko ežero, esančio Valgos apskrityje, Estijoje. Įteka į Veike Emajegį. Teka per Valkos, Valgos miestelius.
Intakai: Ežupė, Ryzupė, Zulpis, Vyraoja (kairieji), Varžupytė, Rautina, Menikas (dešinieji).
Pietryčių divizionas (NBA)
Pietryčių divizionas  – vienas iš trijų divizionų, priklausančių NBA lygos Rytų konferencijai. Divizioną sudaro penkios komandos: Atlantos „Hawks“, Šarlotės „Hornets“, Majamio „Heat“, Orlando „Magic“, Vašingtono „Wizards“.
Pietryčių divizionas buvo sukurtas 2004-05 m. sezono pradžioje, kuomet Šarlotės Bobcats prisijungė prie NBA lygos bei tapo 30-ąja komanda. „Hawks“, „Bobcats“, „Heat“, „Magic“, „Wizards“ buvo penkios ekipos, kurios priklausė divizionui inauguraciniame sezone. „Hawks“ ekipa prisijungė iš Centrinio diviziono, o „Heat“, „Magic“ ir „Wizards“ iš Atlanto diviziono. Nuo 2014-15 m. sezono Šarlotės klubas pakeitė pavadinimą į „Hornets“.
Nuo 2021-22 m. sezono Pietryčių diviziono čempionai yra apdovanojami Earlo Lloydo trofėjumi.
Išeities kodas
Išeities kodas  – 2011 m. sukurtas mokslinės fantastikos filmas, režisuotas Duncan Jones.
Siužetas
Armijos kapitonas Kolteris Styvensas žuvo operacijos Afganistane metu, tačiau jo smegenys, palaikomos specialios įrangos, funkcionuoja toliau. Pats to nenorėdamas, jis tampa operacijos „Išeities kodas“ dalimi: neseniai buvo įvykdytas teroro išpuolis ir susprogdintas traukinys. Kolteris perkeliamas į vieno žuvusiųjų kūną tam, kad rastų sprogmenį padėjusį asmenį ir tokiu būdu padėtų išvengti kito išpuolio. Deja, mirusio žmogaus smegenys išlaiko atmintyje tik paskutines 8 minutes, todėl Kolteriui tenka vėl ir vėl grįžti į tą patį laiką ir išgyventi mirtį, kad rastų teroristą.
Majestic SC
Uagadugu „Majestic“ arba tiesiog „Majestic“ – Burkina Faso futbolo klubas iš Uagadugu, rungtyniaujantis aukščiausioje lygoje. Namų rungtynes žaidžia Savivaldybės stadione, talpinančiame 25 tūkst. žiūrovų.
Istorija
Rungtyniavo Antrame divizione. 2011–2012 m. tapo Antrojo diviziono nugalėtojais savo grupėje ir po sezono buvo perkelti į Pirmąjį divizioną.
Nuo 2013 m. sezono rungtyniavo aukščiausioje šalies lygoje. Debiutiniame sezone liko dvyliktoje vietoje. 2019–2020 m. sezone buvo antroje vietoje, kai čempionatas buvo nutrauktas dėl pandenijos. 2020–2021 m. sezone liko devintojoje vietoje. 2021–2022 m. sezone vėl buvo antrojoje vietoje.
2022–2023 m. sezone rungtyniavo Premjer divizione ir užėmė šeštą vietą.
Ara Malikian
Ara Malikijanas (, g. 1968 m. rugsėjo 14 d., Beirute, Libane) – armėnų kilmės libaniečių smuikininkas, turintis ir Ispanijos pilietybę.
Biografija
Ara Malikijanas pradėjo studijuoti smuiką ankstyvame amžiuje remiamas savo tėvo. Jis pirmą kartą sukoncertavo būdamas 12-os metų. Būdamas 14-os jaunasis muzikantas buvo pakviestas studijuoti Hanoverio muzikos ir teatro aukštojoje mokykloje (Hochschule für Musik und Theater Hannover), Vokietijoje. Sulaukęs 15-os, jis buvo jauniausias studentas, priimtas į šią mokyklą. Vėliau jis tęsė savo studijas Gildholo muzikos ir dramos mokykloje (Guildhall School of Music & Drama), Londone. Jam dėstė profesoriai Rudžeras Riči (Ruggiero Ricci), Ivris Gitlis, Hermanas Krebasas (Herman Krebbers) bei Albano Bergo (Alban Berg) kvarteto nariai.
Jo atliekama muzika pasižymi Artimųjų Rytų arabų ir žydų muzikos, Vidurio Europos čigonų muzikos ir klezmero, Argentinos tango ir Ispanijos flamenko elementais.
Apart gausaus ir įvairialypio repertuaro, į kurį patenka ir didžioji dalis svarbiųjų muzikinių kūrinių – orkestruočių, sonatų, pjesių ir kamerinių kompozicijų, – sukurtų smuikui, jis taip pat yra debiutavęs su moderniomis Franko Donatonio (Franco Donatoni), Melkomo Lipkino (Malcolm Lipkin), Lučano Šaji (Luciano Chailly), Ladislavo Kupkovičiaus (Ladislav Kupkovič), Loriso Tjeknavorijano, Lorenso Roumano (Lawrence Roman) ir Jirvando Jirnakijano kompozicijomis. Malikijanas atlieka ir solo rečitalius smuikui, tokius, kaip Nikolo Paganinio (Niccolò Paganini) „24 kaprisai“, Uženo Izaji (Eugène Ysaÿe) „6 sonatos“ bei Johano Sebastiano Bacho (Johann Sebastian Bach) sonatas ir partitas smuikui.
Malikijanas pelnė pripažinimą ne viename konkurse. Pirmieji laimėjimai pasiekti tarptautiniuose „Felix Mendelssohn“ (1987, Berlynas, Vokietija), „Pablo Sarasate“ (1995, Pamplona, Ispanija), „Niccolo Paganini“ (Genuja, Italija), „Zino Francescatti“ (Marselis, Prancūzija), „Rodolfo Lipizer“ (Goricija, Italija), „Jeunesses Musicales“ (Belgradas, Jugoslavija), „Rameau“ (Le Manas, Prancūzija), „International Artists Guild“ (Niujorkas, Jungtinės Valstijos) ir „International Music Competition of Japan“ konkursuose. 1993 m. jis buvo apdovanotas Vokietijos kultūros ministerijos prizu „Už meninį atsidavimą ir pasiekimus“. Atlikėjas yra grojęs daugiau nei 40 valstybių.