cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Brad Pitt
William Bradley Pitt (plačiai žinomas tiesiog kaip Brad Pitt; g. 1963 m. gruodžio 18 d.) – amerikiečių aktorius, prodiuseris. Buvo apdovanotas „Auksiniu gaubliu“ ir nominuotas „Oskarui“ už 1995 m. filmą „Dvylika beždžionių“, kuriame suvaidino antraeilį vaidmenį.
Rusenimas
thumb|right|Rusenančios žarijos, jau šiek tiek apsitraukusios [[pelenais. ]] thumb|right|Rusenančios [[smilkalai|smilkalų lazdelės]]
Rusenimas – beliepsnis kietų degių medžiagų degimas, kuomet medžiaga intensyviai oksiduojasi. Rusenimo pavyzdys yra žarijos lauže ar krosnyje, degantis tabakas cigaretėje.
Rusenimo esmė
Esminis skirtumas tarp dviejų degimo rūšių – rusenimo ir liepsnojimo – yra tas, kad rusenanti medžiaga dega pačioje kietoje medžiagoje, tuo tarpu liepsnojant išsiskiria degios dujos, kurios ir dega (tai ir yra liepsna). Rusenant degimo temperatūra būna žemesnė, negu liepsnojant (~600 °C prieš ~1500 °C). Rusenimo zona slenka lėtai (apie 0,1 mm/s), apie 10 kartų lėčiau negu liepsnojimo zona. Nežiūrint to rusenimas saugumo požiūriu yra nė kiek ne mažiau pavojingas:
Rusenančios medžiagos
Daug įvairių medžiagų palaiko rusenimą, pvz., akmens anglis, tabakas, sveika ir dūlanti mediena, pjuvenos, miško paklotė, durpės, audeklai, putplasčiai ir kt. Rusenančios medžiagos dažnai yra akytos ar sudaro agregatus: thumb|300px|left|Rusena laužo su sodo šiukšlėmis likučiai.
1993 m. Pietų Afrikos Grand Prix
1993 m. Pietų Afrikos Grand Prix buvo Formulės 1 lenktynės, rengtos Kyalami trasoje Kovo 14 d., 1993 metais. Tai buvo pirmosios 1993 m. Formulės 1 sezono lenktynės.
Smoriginas
Šios pavardės moteriškosios giminės formos yra: Smoriginienė (ištekėjusi moteris) ir Smoriginaitė (mergautinė pavardė).
Šnipeliškis
Šnipeliškis – kaimas Kupiškio rajono savivaldybėje, 5 km į pietryčius nuo Kupiškio, prie kelio, šalia Šepetos.
Manfredonija
Manfredonija  – miestas pietų Italijoje, Apulijos regione. Manfredonija įsikūrusi Italijos pietryčiuose ant Adrijos jūros kranto, prie Gargano kalno, ir suteikia savo pavadinimą įlankai.
Istorija
Vieta, kurioje šiuo metu yra Manfredonija, buvo įkurta senovės graikų karaliaus Diomedo.
189 m. pr. m. e. Sipontas tapo piliečių kolonija, kai miestą užkariavo romėnai. Tai buvo uostas kelių sankirtoje, kurių vienas vedė po Adrijos jūros pakrantę, kitas per miestus tokius kaip Arpa, Luceria, Aecae ir Aequum Tuticum, susijungiantys prie Benevento į Via Appia. 663 m. po K. Siponto miestą užkariavo ir sunaikino slavai. 9-ajame amžiuje, trumpam laikui Sipontas buvo saracėnų valdžioje. 1042 m. normanai pavertė Sipontą vienos iš jų dvylikos apskričių centru. Po 1223 m. žemės drebėjimo Siponto miestą palikto jo gyventojai. Šiuolaikinį Manfredonijos miestą į šiaurę nuo senovės Siponto griuvėsių pastatytė karalius Manfredas, tarp 1256–1263 metų. 1528 m. Manfredonija sugebėjo pasipriešinti Prancūzijos išpuoliams, kuriems vadovavo Lautrec vikontas. 1620 m. miestas buvo sunaikintas turkų.
thumb|centre|770px|Manfredonijos peizažas
Po Turkijos invazijos iš miesto teliko maža Šv Marko bažnyčia, dalis pilies ir senovės sienos. Padedant kardinolui Bordžijai miestas pamažu buvo atstatomas. 1624 m. buvo atstatyta katedra, o 1644 m. pastatyta naujoji seminarija. Miesto atstatymui labai daug padėjo arkivyskupas kardinolas Orsinis (kuris vėliau tapo Popiežiumi Benediktas XIII). 1737 m. Manfredonijoje gyveno 536 gyventojai, o po 12 m. – jau 3238 gyventojai. Visuomenės švietimui 1754 m. mieste buvo tik vienas mokytojas, kurio darbo užmokestis siekė 12 dukatų per metus. Pirmasis Manfredonijos miesto žemėlapis buvo pagamintas 1787 m. balandžio 22 d. 1835 m. buvo užbaigtas kelias tarp Manfredonijos ir Fodžos. Tais pačiais metais miesto viduje buvo nutiesta daugelis kelių grįstų akmenimis. Taip pat šiuo laikotarpiu buvo nutiesta daugelis kitų tarpmiestinių kelių bei pagerintas jau turimas uostas, tai sukūrė palankią situaciją vystytis verslui, tad miestas pradėjo plėstis ir augti.
1910 m. nuo rugpjūčio 19 iki spalio 31 d. mieste kilo choleros epidemija. Gyventojai pradėjo labiau rūpintis sanitarija ir higiena norėdami užkirsti kelią ligai, gydytojai ir daugelis jaunų gyventojų susitelkė drauėn ir suformavo asociaciją, kuri vadinosi „Žaliasis kryžius“.
Manfredonija buvo pirmasis Italijos miestas, kurį per pirmąjį pasaulinį karą 1915 m. gegužės 24 d pradėjo bombarduoti Austrijos laivynas.
Paminklai ir lankytinos vietos
Manfredonijos pilis – Pastatyta karaliaus Manfredo iš Sicilijos. Dabartinis pilies vaizdas – tai kelių pertvarkymų ir rekonstrukcijų per skirtingas epochas rezultatas. Iš pradžių pilies struktūra buvo keturkampis su jį supančia siena ir penkiais dideliais bokštais, skirtais miesto gynybai. Šiuo metu iš originalių bokštų išliko tik vienas (pietryčiuose). Po 1528 m. Prancūzijos išpuolių maršalas Lautrec pakeitė šiaurės vakarų bokštą, jame įsitvirtino bastionai. 1620 m. pilį užkariavo turkai, to priežastis – šaunamųjų ginklų trūkumas. XVIII a. pastatas buvo naudojamas kaip kareivinės ir kalėjimas. Šiuo metu pilyje įkurtas archeologijos muziejus.
thumb|left|250px|Manfredonijos katedra Katedra – pradėta statyti 1270 vasario 7 d ir baigta 1274 m. 1620 m. kaip ir visas miestas buvo sugriauta turkų. 1700 m. atstatyta. Manfredonijos katedroje saugoma šventa Dievo Motinos Siponto ikona ir Šv Lorenzo Maiorano relikvijos.
thumb|right|Santa Maria Maggiore di Siponto.
Bernati Šredniai
Bernati Šredniai – kaimas Lenkijos rytuose, Losicių valsčiuje, Losicių apskrityje, Mazovijos vaivadijoje. Kaimas yra apie 4 km į vakarus nuo Losicės ir apie 114 km į rytus nuo vaivadijos centro Varšuvos. Nuo XIII a.-XIV a. iki 1569 m. Liublino unijos priklausė Lietuvos Didžiajai kunigaikštystei.
Laužas
Laužas – kontroliuojama ugnis (liepsnojanti ar rusenanti), paprastai deginama atviroje vietoje ir uždegta žmogaus.
Laužų paskirtis
Laužai deginami dėl įvairių priežasčių:
Lorenzo Costa
Lorencas Kosta (it. Lorenzo Costa, apie 1460 – 1535 m. kovo 5 d.) – italų renesanso dailininkas iš Feraros. Dirbo Bolonijoje ir Mantujoje.
Biografija
Biografinių faktų apie Lorenco Kostos gyvenimą išlikę mažai. Dailininkas gimė apie 1460 m. Feraros mieste. Pirmuosius mokslus, spėjama, išėjo pas vietos dailininką Erkolę de Robertį, buvo paveiktas Kozimo Turos dailės. 1483 m. Kosta persikėlė į Boloniją, kur tapo vienu pagrindinių miesto dailininkų − pirmasis jo žinomas išlikęs darbas buvo atliktas miesto valdančiosios Bentivoljo (Bentivoglio) giminės užsakymu. Kosta daug dirbo Bolonijos bažnyčiose tapydamas altorinius paveikslus. Dažnai projektus atlikdavo kartu su Bolonijos dailininku Frančesku Frančija, kuris paveikė jo tapybą. Apie 1499 m. jis lankėsi Feraroje ir Umbrijoje. Patyrė Perudžino įtaką. 1503 m. lankėsi Romoje. Jo figūrų modeliavimas įgavo švelnumo. Kostos geriausi darbai datuojami Bolonijos periodu. Jis dirbo San Giacomo Maggiore, San Petronio bažnyčiose, Šv. Secilijos oratorijoje. Kūrė altorinius paveikslus ir freskas.
P (reikšmės)
Vienraidė santrumpa P gali reikšti:
Jungtinių Tautų prekybos ir plėtros konferencija
Jungtinių Tautų konferencija prekybos ir vystymo klausimais (sutrumpintai: UNCTAD) – 1964 m. įkurta tarptautinė organizacija, priklausanti Jungtinių Tautų sistemai. Pagrindinis UNCTAD deklaruojamas tikslas yra skatinti tarptautinį bendradarbiavimąjų, kuris padėtų siekti darnaus besivystančių valstybių vystymosi ir gilintų jų integraciją į pasaulinę ekonomiką. Organizacija veikia kaip tarpvalstybinių diskusijų ir ekspertų forumas, vykdo tyrimus, renka informaciją ir teikia techninę pagalbą besivystančioms šalis. 2012 m. duomenimis, UNCTAD priklauso 194 šalys (visos 193 JTO narės ir Vatikanas). Organizacijos būstinė įsikūrusi Ženevoje.
UNCTAD konsultuoja valstybes, valstybines institucijas ir nevyriausybines organizacijas tiesioginių užsienio investicijų, tarptautinės prekybos, vystymosi, ekonominės globalizacijos klausimais. Taip pat renka ir viešina finansinę informaciją, kuri padėtų besivystančioms šalims efektyviau išnaudoti investicijas. Pagrindinis UNCTAD valdymo organas yra kas ketverius metus vykstanti konferencija, kurioje diskutuojama dėl Pasaulinės Prekybos Organizacijos (buvusios GATT) taisyklių išimčių besivystančioms valstybėms, technologinės pagalbos teikimo, prekybos žaliavomis, įsiskolinimo ir kitokiais klausimais.
Pirmasis UNCTAD susitikimas vyko 1964 m. nuo kovo 23 iki birželio 16 dienos Ženevoje, inicijuotas besivystančių Lotynų Amerikos, Afrikos ir Azijos valstybių ir organizuotas Jungtinių Tautų Ekonominės ir socialinės tarybos. Buvo tikėtasi, kad susitikimas iš pradžių bus tik konferencija, tačiau delegatai pasisakė už nuolatinės institucijos įsteigimą.
Arturo M. Saklerio galerija
Arturo M. Saklerio galerija, kartu su Freer meno galerija – Azijos meno muziejus, padedantis formuoti nacionalinius Smithsonian institutui priklausančius Azijos meno muziejus. Muziejaus kolekcijoje yra 9 917 Azijos meno objektų.
Galerija yra išsidėsčiusi nacionalinėje alėjoje (Vašingtone), tiesiai už Smithsonian instituto pastato. Pagrindinės galerijos erdvės yra po žeme, ir yra tiesiogiai susijungusios su Freer meno galerija bei Nacionaliniu Afrikos meno muziejumi.
Sodeika
Sodeika − lietuviška vyriškos giminės pavardė.
Šios pavardės moteriškosios giminės formos yra: Sodeikienė (ištekėjusi moteris) ir Sodeikaitė (mergautinė pavardė).
Pavardę turi šie garsesni asmenys:
Propan-1,2-diolis
Propan-1,2-diolis (taip pat propilenglikolis, 1,2-propilenglikolis, 1,2-dihidroksipropanas, monopropilenglikolis (MPG), metilglikolis, E1520) – organinis junginys, silpnai saldus, bekvapis, ir bespalvis, klampus skystis.
Propilenglikolis užregistruotas kaip maisto priedas E1520. Turi drėgmę sulaikančių, minkštinančių savybių.
Valentinas Matulevičius
Valentinas Matulevičius (g. 1951 m. birželio 9 d. Alytuje) – Lietuvos gydytojas endokrinologas, habilituotas medicinos mokslų daktaras.
Biografija
Tėvas Anzelmas Matutis. 1970 m. baigė Kauno medicinos institutą, iki 1976 m. studijavo Bukarešto medicinos ir farmacijos institute, 1977 m. stažavo K. Parkono endokrinologijos institute Bukarešte. 1992 m. habilituotas medicinos mokslų daktaras.
1977–1979 m. dirbo Respublikinėje Kauno klinikinėje ligoninėje. Nuo 1979 m. Kauno medicinos instituto (nuo 1998 m. Kauno medicinos universitetas) Endokrinologijos instituto mokslo darbuotojas. Mokslinio darbo pagrindinės sritys – radioimuniniai hormonų tyrimo metodai, nevaisingų šeimų tyrimas ir gydymas, lytinės raidos ir brendimo sutrikimai.
Antanava (Kelmė)
Antanava – kaimas Kelmės rajono savivaldybėje, 2 km nuo Lupikų.
Parėčėnų apylinkė
Parėčėnų apylinkė – Lietuvos TSR administracinis-teritorinis vienetas pietų Lietuvoje.
Istorija
Apylinkė įkurta užėjus sovietams XX a. 5-ajame dešimtmetyje. 1949 m. buvo Miroslavo valsčiuje, 1950 m. priskirta naujam Simno rajonui. 1954 m. prijungta Buckūnų apylinkė, dalis Varnagirių apylinkės ir Obelninkų apylinkė, 1963 m. – dalis Pošnios apylinkės. 1978 m. sausio 25 d. Parėčėnų apylinkė prijungta prie Miroslavo apylinkės.
NUTS:EL
NUTS, pranc. Nomenclature des Unités Territoriales Statistiques, Teritorinių statistinių vienetų nomenklatūra – Europos Sąjungos unifikuota teritorijų skirstymo į regionus sistema, patvirtinta 2003 m. gegužės mėn. Europos Parlamento ir Tarybos Reglamentu (EB) Nr. 1059/2003, galiojančiu nuo 2003 m. liepos 1 d.
NUTS 1 lygmenyje šalis suskirstyta pagal regionų plėtros grupes. NUTS 2 lygmenyje šalis skirstoma į kraštus (periferijas). NUTS 3 lygmenį atitinka prefektūros (nomai), jos į smulkesnius administracinius vienetus toliau klasifikuojamos pagal Bendrijos Vietinių administracinių vienetų sistemą LAU.
Solís
Solís − pavardė.
Mažrimaičiai
Mažrimaičiai – kaimas Pagėgių savivaldybėje, 1 km į šiaurę nuo Vilkyškių.
Ridzevo Šviontkai
Ridzevo Šviontkai – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, Kolno valsčiuje, Kolno apskrityje, Palenkės vaivadijoje. Kaimas yra apie 7 km į šiaurės rytus nuo Kolno ir apie 85 km į šiaurės vakarus nuo vaivadijos centro Balstogės.
Religinė teisėtyra
Religinė teisėtyra - religijos ir teisės mokslų dalis, tirianti religines normas. Krikščionių bažnyčių teisę (kanonus) tiria kanonistika (dekretalistika, dekretistika), islamo normas - Fikh. Lyginant pasaulietinę teisėtyrą su religine, pastarosios atsiradimas, plėtojimas glaudžiai susijęs su religinių teisinių normų taikymo subjektais. Pasaulietiniame lygmenyje teisės taikytojai (teismai, administracinės įstaigos) ir teisėtyrininkai (teisės mokslininkai) yra atskiros, nepriklausomos asmenų grupės, kategorijos, institucijos, visuomeninio gyvenimo dalyviai.
Gražina Matulaitytė
Gražina Matulaitytė-Rannit (1899 m. rugpjūčio 9 d. Vilnius – 1993 m. rugpjūčio 10 d. Putnamas, Konektikuto valstija; 2001 m. birželio 15 d. perlaidota Kaune, Petrašiūnų kapinėse) – Lietuvos dainininkė (lyrinis sopranas).
Biografija
Vyras estų poetas Aleksis Ranitas. 1916–1919 m. studijavo Sankt Peterburgo konservatorijos smuiko klasėje, 1920–1925 m. muzikos studijas tęsė Leipcigo konservatorijoje. 1925–1929 m. dainuoti mokėsi Berlyne ir Romoje. Kaip dainininkė debiutavo 1929 m. Valstybės operoje Kaune. Iki 1944 m. dainavo Kauno ir Vilniaus teatruose, sukūrė operų ir operečių vaidmenų. Kaip solistė koncertavo Paryžiuje, Berlyne, Romoje, Kopenhagoje, Osle, Stokholme, Prahoje, Maskvoje ir kitur. 1944 m. pasitraukė į Vokietiją, koncertavo lietuvių pabėgėlių stovyklose ir Didžiosios Britanijos kariuomenės teatre „Lowland“. Nuo 1952 m. gyveno JAV, surengė koncertų, į plokšteles įdainavo lietuvių kompozitorių kūrinių.
Chotičė
Chotičė – kaimas Lenkijos rytuose, Losicių valsčiuje, Losicių apskrityje, Mazovijos vaivadijoje. Kaimas yra apie 5 km į rytus nuo Losicės ir apie 122 km į rytus nuo vaivadijos centro Varšuvos. Nuo XIII a.-XIV a. iki 1569 m. Liublino unijos priklausė Lietuvos Didžiajai kunigaikštystei. Kaime stovi 297 metrų aukščio radijo ir televizijos bokštas.
Štadviliai
Štadviliai – kaimas Zarasų rajono savivaldybėje, 3,5 km į vakarus nuo Zarasų, prie Nikajaus upelio. Seniūnaitijos centras. Praeina kelias. Yra biblioteka.
Gyventojai
thumb|left|240px|Ūkinių statinių liekanos
Paleozoologija
Paleozoologija – zoologijos šaka, tirianti iškastinius gyvūnus, jų mirties sąlygas, veiklos pėdsakus, paleopopuliacijas ir paleoekosistemas. Vienas svarbiausių paleontologijos skyrių.
Skirstoma į bestuburių paleozoologiją ir stuburinių paleozoologiją.
Naudojasi cheminės analizės, cheminio preparavimo, mikroskopijos metodais.
Vyrų vasara
Vyrų vasara – 1970 m. Lietuvos kino studijoje sukurtas meninis filmas.
Siužetas
Filmas pasakoja apie pokario Lietuvos kovas. Pagrindiniai filmo herojai – broliai dvyniai, kurių panašumas leidžia NKVD įvykdyti partizanų naikinimo operaciją.
Velso futbolo taurė
miniatiūra|Velso futbolo taurė Velso futbolo taurė – kasmetinis futbolo taurės turnyras, vykstantis nuo 1877 m. Velse. Vienas seniausių tokio pobūdžio turnyrų pasaulyje. Iki 1995 m. turnyre dalyvaudavo ne tik Velso klubai, bet ir Anglijos klubai, įsikūrę netoli sienos su Velsu.
UEFA taurių taurė 1992–1993 m.
UEFA taurių taurė 1992-1993 m. – 33-asis UEFA taurių taurės turnyras. Prasidėjo 1992 m. rudenį. Taurę laimėjo klubas (turnyro debiutantas), finale laimėjęs prieš  klubą.
Nemunėlis (Biržai)
Nemunėlis – kaimas Biržų rajono savivaldybėje, 19 km į šiaurės rytus nuo Biržų, Nemunėlio kairiajame krante, prie kelio Kvetkai–Nemunėlio Radviliškis, Biržų girios rytiniame pakraštyje.
Istorija
1949–1993 m. kolūkio „Auksinė varpa“ gyvenvietė.
Rimėnų apylinkė
Rimėnų apylinkė (1963–1968 m. Meškučių apylinkė) – Lietuvos TSR administracinis-teritorinis vienetas pietų Lietuvoje.
Istorija
Apylinkė įkurta 1963 m. sausio 12 d. Meškučių vardu iš dalies Alovės apylinkės. 1968 m. gegužės 29 d. perkeltas apylinkės centras į Rimėnus ir atitinkamai pakeistas jos pavadinimas. 1975 m. sausio 29 d. Rimėnų apylinkė prijungta prie Daugų apylinkės.
Dvigeldžiai
Dvigeldžiai, dvigeldžiai moliuskai (Bivalvia) – moliuskų (Mollusca) tipo klasė, kuriai būdinga dvišalė simetrija, iš šonų kūną gaubia kriauklė, sudaryta iš dviejų geldelių, sujungtų ligamentu. Kriaukles suglaudžia ir praveria 1 ar 2 stiprūs suveriamieji raumenys, sandariai uždarantys geldeles ir apsaugantys moliuską nuo grobuonių. Dauguma kriauklių simetriškos, pailgos, padengtos storu kalkiniu sluoksniu. Kai kurios jūrinės rūšys (pvz., jūrinė perluotė) turi storą perlamutrinį sluoksnį, kuris dėl šviesos spindulių interferacijos gali žvilgėti rausvai, gelsvai ar melsvai. Patekusi į kriauklę smiltelė yra apgaubiama perlamutrinio sluoksnio ir susidaro rutuliški perlai.
Kriauklės vidinėje pusėje yra mantija, o tarp jos ir kūno susidaro maža mantijos ertmė, kurioje telpa žiaunos ir koja. Koja dažniausiai yra kylio formos, todėl jos pagalba moliuskas gali įsirausti į smėlį tiek, kad kyšotų tik užpakalinė kriauklės dalis. Tarp pravirų geldučių susidaro plyšys – sifonas, pro kurį į mantijos ertmę patenka vanduo. Yra skiriami du sifonų tipai: žiauninis ir kloakinis. Pro žiauninį sifoną vanduo teka į mantijos ertmę, o pro kloakinį – išteka.
Virškinimo sistema
Dvigeldžiai moliuskai neturi galvos ir ryklės su radule, todėl maistas per stemplę patenka tiesiog į vidurinės žarnos skrandį. Abipus skrandžio yra dvi stambios kepenų skiautės. Toliau vidurinė žarna sudaro ilgą kilpą kojoje ir pereina į užpakalinę žarną, kuri atsiveria į mantijos ertmę.
Moliuskai minta mikroplanktonu ar detritu filtruodami vandenį. Smulkios maisto dalelės nukreipiamos į burnos skiautes, kur toliau pro burną keliauja į stemplę. Stambios, maistui netinkamos dalelės pašalinamos pro sifoną.
Kvėpavimo organai
Primityviausieji dvigeldžiai moliuskai turi tipiškas porines ktenidijas (plunksniškas žiaunas), kiti – tinklelio pavidalo žiaunų lapelius.
Kraujotakos sistema
Dvigeldžių moliuskų kraujotakos sistema atvira. Iš žiaunų kraujas (hemolimfa) patenka į du prieširdžius, iš jų – į skilvelį. Iš skilvelio kraujas teka į dvi aortas – priekinę ir užpakalinę, kurios skyla į arterijas. Jomis kraujas patenka į koją, mantijos priekinę dalį ir vidaus organus. Iš arterijų kraujas teka į sinusus, o iš organų telkiasį į centrinį sinusą, iš kurio patenka į žiauninę kraujagyslę.
Nervų sistema
Turi 3 poras ganglijų ir ilgas konektyvas.
Jutimo organai
Kadangi dvigeldžiai moliuskai yra sėslūs ir mažai judantys, jų jutimo organai redukuoti. Išlikę statocistai ir osfradijos. Pastarosios yra išsidėsčiusios kojoje ir yra cheminio jutimo organai. Tikrųjų akių nėra, tik antrinės kilmės akelės, išsidėsčiusios mantijos pakraščiuose. Jomis pastebi priešus ir orientuojasi aplinkoje net prieblandoje. Aukštesnieji dvigeldžiai moliuskai jau turi sudėtingas akis su lęšiuku ir dviem tinklainės sluoksniais. Kai kurie dvigeldžiai mantijos pakraščiuose ant ilgų išaugų – čiuopiklių – turi lietimo jutimo ląstelių.
Šalinimo sistema
Šalinimo sistemai priskiriami bojanaus organai, pavadinti Vilnaus universiteto profesoriaus L. H. Bojanaus, tyrusio dvigeldžius moliuskus, garbei. Tai V raidės formos maišeliai, kurių vienas galas atsiveria į celomą, o kitas į mantijos ertmę.
Lytinė sistema ir vystymasis
Dauguma dvigeldžių moliuskų yra skirtalyčiai. Stambios gonados išsidėsčiusios kūno priekinėje dalyje bei kojoje. Kiaušintakiai arba sėklatakiai atsiveria į mantijos ertmę. Apvaisinimas išorinis, lytiniai produktai išleidžiami į vandenį. Iš kiaušinių išsivysto lervinė stadija – trochofora, po to veligerio lerva, kuri jau turi daug dvigeldžiams moliuskams būdingų organų. Abi šios lervinės stadijos planktoninės, todėl vanduo jas išnešioja ir taip išplinta. Kai kurių dvigeldžių moliuskų (pvz., geldučių Unionidae) lervas išnešioja žuvys.
Reikšmė
Dvigeldžiai moliuskai – svarbūs vandens valytojai. Midijos, širdutės, dreisenos per parą apvalo kelis šimtus kubinių metrų vandens, todėl vadinamos biofiltratoriais. Kai kurie moliuskai sugeba įsigręžti į kietą substratą ir ten gyventi. Vieni tai daro mechaninu būdu, kiti tirpina rūgštimis. Smulkūs dvigeldžiai yra daugelio žuvų maistas. Kai kurie yra valgomi (austrės, šukutės, midijos). Perlamutrinį sluoksnį turintys moliuskai auginami perlų gavybai. Laivagraužiai gadina medinius statinius ir kt.
Pasaulyje žinoma daugiau kaip 15 000 dvigeldžių moliuskų rūšių. thumb|right|260px|[[Tridaknos|Tridakna (Tridacna gigas) – didžiausias pasaulyje dvigeldis moliuskas]]
Klasifikacija
Dvigeldžių moliuskų klasė skirstoma:
Kipro futbolo varžybos 1992–1993 m.
Kipro futbolo varžybos 1992–1993 m.
Žvėriagalvystė
Žvėriagalvystė  – žvėries galvos turėjimas, kai kūnas – žmogaus ar kito humanoido. Žvėriagalviais būdavo vaizduojami kai kurie Senovės Egipto dievai. Viduramžiais buvo manoma, kad kai kuriuose kraštuose gyvena šungalviai žmonės ir t. t.
Žvėriagalvės būtybės naudojamos maginėje fantastikoje, fantastiniuose vaidmenų žaidimuose.
Sousa
Sousa − pavardė.
Antanava (Alanta)
Antanava – kaimas Molėtų rajono savivaldybėje, 2 km nuo Laičių.
Panevėžio Mykolo Karkos pagrindinė mokykla
Panevėžio Mykolo Karkos pagrindinė mokykla – dieninė, savarankiško mokymosi bendrojo lavinimo mokykla Panevėžyje, S. Dariaus ir S. Girėno g. 26, vykdanti pradinio, pagrindinio ir papildomo ugdymo programas. Įstaigos kodas 190422963. Mokykloje nuo antros klasės vykdomas aktyvusis anglų kalbos mokymas.
Istorija
Panevėžio 13-oji vidurinė mokykla įkurta 1978 m. rugsėjo 1 d.
1995 m. lapkričio 12 d. Panevėžio miesto savivaldybės taryba sprendimu Nr. 10-17 mokyklai suteikė pedagogo ir muziko Mykolo Karkos (1892-1984) vardą. 2000 m. lapkričio 12 d. įsteigtas mokyklos istorijos muziejus. Nuo 2009 m. rugsėjo 1 d. mokykla reorganizuota į pagrindinę mokyklą.
San Chosė (Kosta Rika)
San Chosė (, pilnas pavadinimas San José de Costa Rica) – miestas Centrinėje Amerikoje, Kosta Rikos sostinė. 309,7 tūkst. gyventojų (2000). Tai šalies politinis, socialinis ir ekonominis centras, sparčiai išaugęs ir išsiplėtęs XX amžiuje. Nuo 1950 m. labai pagausėjo pramonės įmonių. Pro San Chosė eina Pan-Amerikos automagistralė, čia yra du oro uostai (tarptautinių ir vietinių skrydžių). 1940 m. įkurtas Kosta Rikos universitetas, 1977 – Atvirasis universitetas. Mieste yra XIX a. katedra, valstybinis teatras (pastatytas pagal Paryžiaus operą), Dž. Kenedžio vardo parkas, biblioteka, yra išlikę indėnų kultūros darbų.
Istorija
Miestas įkurtas 1736 Vilja Nuevos (Villa Nueva – naujasis miestas) vardu. Ispanų kolonizacijos metu tai buvo nedidelis tabako auginimo centras. 1823 m. į San Chosė buvo perkelta Kosta Rikos sostinė (iš Kartago miesto). Apie 1840 m. miestas tapo kavos gamybos centru (kava buvo pagrindinis šalies pajamų šaltinis XIX amžiuje). 1884 m. San Chosė – pirmajame Lotynų Amerikos mieste įvesta elektra. Nuo XX a. pradžios mieste plėtojama pramonė. Svarbus regiono kultūros ir mokslo centras.
Huverio užtvanka
thumb|250px|Huverio užtvanka. [[Midas (ežeras)|Mido ežero pradžia su įtekėjimo bokštais matosi už užtvankos. Kairėje pusėje yra Nevada; Dešinėje pusėje yra Arizona. Prieš užtvanką žemyn matyti hidroelektrinė]] Huverio užtvanka (, kartais vad. Boulder Dam) – unikalus hidrotechninis statinys, 221 m aukščio betoninės konstrukcijos užtvanka (damba), esanti JAV, ant sienos su Arizona ir Nevada, Juodajame slėnyje, pastatyta ant Kolorado upės.
JAV kelias 93 eina ant užtvankos viršūnės, sujungiantis Arizoną ir Nevadą. Yra hidroelektrinė.
Užtvanka pradėta statyti 1931 m., o baigta 1935 m., dvejais metais anksčiau nei planuota. Pavadinta 31-ojo JAV prezidento Herberto Huverio, kuris daug prisidėjo prie užtvankos statybos įgyvendinimo, garbei.
Statistika
Elektros energijos dalis atitenka (proc.):
Girutiškė
Girutiške vadinami kaimai Ignalinos rajone:
Achaltekai
Achaltekai – jojamųjų arklių veislė. Viena seniausių pasaulyje. thumb|290px|right|Achaltekas Achaltekai, turkmėnų kalba ahalteke (tariama [ahalˈtеkje]), tai arklių veislė kilusi iš Turkmėnijos. Ten jie yra nacionalinis šalies simbolis. Šie „auksiniai arkliai“ pritaikyti sunkioms klimato sąlygoms ir, kaip manoma, tai viena iš seniausių išlikusių arklių veislių. Šiuo metu pasaulyje yra, apytiksliai, 3 500 achaltekų veislės arklių. Daugiausia jų galima aptikti Turkmėnijoje ir Rusijoje, nors galima rasti ir visoje Europoje, Australijoje bei Šiaurės Amerikoje. Veislė ypač tapo populiari tarp rusų, kurie juos atsigabeno į savo valstybinius žirgynus.
Spalva
Plaukai turi sidabrinį ar auksinį atspalvį. Būna baltų žymių. Labiau vertinama elnio odos ar sarto (šviesiai ruda su tamsiais karčiais) arklio spalva su skirtingu metaliniu blizgesiu, tačiau taip pat pripažintos bėra (plaukas rudas, visada vienspalvis, o karčiai ir uodega tamsūs), juoda, kaštoninė, cremello (rausvai balta su šviesiais karčiais), perlino (rausvai balta su tamsiais karčiais) ir pilka spalvos.
Labiausiai žinoma achaltekų savybė, tai natūralus metalinis kailio spindėjimas. Jis ypač matomas ant sartu, elnio odos ar lengvesnės bėros spalvos arklių, nors kai kurie „tviska“ daugiau negu kiti. Manoma, kad ši spalvota struktūra buvo naudojama dykumoje kaip maskavimasis. Kreminis genas, kuris gamina elnio odos ir sartos spalvos kailį, yra kaip skiedimo genas, kuris taip pat gamina cremello ir perlino spalvas.
Sudėjimas
Achaltekų aukštis yra 156–158 cm, įstrižinis liemens ilgis 158–162 cm, krūtinės apimtis 175–176 cm, plaštakos 19-20 cm. Masė ~ 500 kg. Šie arkliai turi gražią ir mažą galvą su tiesiu, ilgu ar truputi išgaubtu profiliu ir ilgomis ausimis. Akys išraiškingos, migdolo formos. Kirpčių ir karčių dažnai nebūna, plaukai reti. Nugara ilga, raumeninga ir baigiasi aukštu gogu (aukščiausias arklio nugaros taškas). Kaklas ilgas ir status.
Achaltekai turi nuožulnius pečius, ploną odą, stiprias, sunkias, bet geras kojas. Jie yra liekni, su gilia krūtinės ląsta. Achaltekai gali įveikti didžiulius atstumus neėdę ir negėrę. Šie arkliai gyvybingi, budrūs, tačiau gali būti užsispyrę bei energingi ir yra linkę susidraugauti tik su vienu asmeniu.
Kitos ypatybės
Pagal tradiciją, arklys buvo laikomas po septyniomis antklodėmis ir šeriamas daug kiaušinio baltymų turinčiu pašaru. Antklodės buvo nuimamos tik lenktynių metu, kergiant ir kelias minutes prieš saulėlydį.
Veislė yra prisitaikiusi prie Turkmėnijos žemių šiurkštumo, kur arkliai turi išgyventi maisto bei vandens stygių. Tai arklius padarė puikiai tinkančius sportui. Veislė įrodė savo ištvermę 1935 metais, kai turkmėnų raitelių grupė jojo 2500 mylių iš Ašchabado į Maskvą. Po 84 dienų jie tris dienas keliavo 235 mylias per dykumą be vandens. Achaltekai dar žinomi kaip geri šuolininkai, dėl jų puikios formos ir grakštumo.
Protėviai
Veislės protėviai priskiriami gyvūnams, gyvenusiems prieš 3 000 metų. Žinoma daug jų vardų, bet daugiausiai žinomi kaip Nisean arklys. Tačiau tikslius protėvius sudėtinga surasti, todėl, kad anksčiau, apytiksliai 1600 Kristaus metais, arklio veislės šiuolaikine prasme neegzistavo, arkliai buvo identifikuojami kaip vietinio tipo.
Jakubovskiai
Jakubovskiai  – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, Bockų valsčiuje, Bielsko apskrityje, Palenkės vaivadijoje. Kaimas yra apie 3 km į šiaurės vakarus nuo Bockų, apie 17 km į pietvakarius nuo Bielsko ir apie 51 km į pietus nuo vaivadijos centro Balstogės. Kaime gyvena apie 150 žmonių. Šalia kaimo teka Nužeco upė. Nuo XIII–XIV a. iki 1569 m. Liublino unijos priklausė Lietuvos Didžiajai kunigaikštystei.
Achaltekai
Protėviai
Veislė yra labai panaši į dabar išnykusį Turkmeno arklį (Turkman horse), kažkada veistą kaimyniniame Irane. Kai kurie istorikai mano, kad šios dvi veislės yra skirtingos, tačiau jos kilusios iš tų pačių protėvių. Tai ginčytinas, kaip „paukštiena ar kiaušinienė“, klausimas: ar įtakingas arabas buvo šios veislės protėvis, ar pats yra kilęs iš šios veislės. Taip pat yra galimybė kad visos šios, vadinamosios „karštosios grynakraujės“, veislės išsivystė iš vieno, „rytietiško arklio“, pirmtako.
Naudojimas
Turkmėnijos gentainiai, iš pradžių, panaudojo šiuos arklius puldinėjimams. Jie atrankos būdu veisė juos, žodine tradicija darydami kilmės įrašus. Rusai šiuos arklius pavadino „Argamaks“, o juos puoselėti pradėjo klajokliai.
Pavadinimo kilmė
1881 metais Turkmėnija tapo Rusijos imperijos dalimi. Gentys kovojo su caru, tačiau galų gale pralaimėjo. Rusijos generolas Kuropatkin pajautė švelnumą ir meilę arkliams, kuriuos jis pamatė kovodamas su Turkmėnais. Galiausiai po karo jis įsteigė besiplečiantį ūkį ir arklius pavadino achaltekais (Akhal-Tekes), pagal Teke Turkmen gentį, kuri gyveno šalia Akhal oazės. Rusai išspausdino pirmą šių žirgų kilmės knygą 1941, kuri apėmė 287 eržilus ir 468 kumeles.
Krizė
Veislė labai nukentėjo, kai Tarybų Sąjunga pareikalavo, kad arkliai būtų paskersti mėsai, bet nepaisant to, visi vietiniai Turkmėnai atsisakė valgyti juos. Galiausiai buvo telikę tik 1 250 arklių, o eksportas iš Tarybų Sąjungos buvo uždraustas. Turkmėnijos vyriausybė dabar naudoja arklius kaip diplomatines dovanas, taip pat kelis parduoda iš varžytinių, kad gautu pinigų pagerintoms arklių veisimo programoms. Vyriškosios lyties arkliai Centrinėje Azijoje nekastruojami.
Kryžminimas
XX a. pradžioje achaltekai pradėti kryžminti su grynaveisliais arkliais, siekiant sukurti greitą tolimų lenktynių žirgą. Tačiau anglų achaltekas nebuvo toks lankstus kaip protėvis achaltekas, todėl daugelis mirė dėl šaltų Centrinės Azijos sąlygų. Po 2 600 mylių ištvermingumo lenktynių iš Ašchabado į Maskvą 1935 metais, pasirodė, kad grynaveisliai buvo daug geresnės būklės nei maišyti arkliai. Žirgų kilmės knygos vadyba nusprendė visus hibridinius arklius, gimusius po 1936 laikyti kaip negrynaveisliais, o gimusiais anksčiau leido pasilikti žirgų kilmės knygoje.
Veislės kilmės knyga buvo nutraukta 1975 metais.
Tinkamumas
Achaltekas – tai tipiškas klajoklių žirgas, pagarsėjęs savo ištverme. Dėl jų natūralaus atletiškumo jie tinka visoms arklių sporto šakoms. Jie puikiai tinka išjodinėjimui, kliūtiniam jojimui, lenktynėms, ištvermės lenktynėms ir įvairioms šventėms.
Atogrąžų ciklonas
thumb|right|250px|Uraganas Catarina [[Meksikos įlanka|Meksikos įlankoje. 2004 m. kovo 26 d.]]
Atogrąžų ciklonas arba tropinis ciklonas – didelės galios ciklonas, sausumoje ir jūroje padarantis didelių nuostolių. Pagal Boforto skalę, atogrąžų ciklonu laikomas toks vėjas, kurio greitis nemažesnis nei 30 m/s. Kartais uraganas nusiaubia milžiniškas, kelių šimtų kilometrų skersmens teritorijas. Atogrąžų ciklono metu kyla smarkios liūtys arba retais atvejais pūga, pasitaiko viesulai. Atogrąžų ciklonai būdingi atogrąžų kraštuose ir susidaro virš įšilusių jūrų ir vandenynų (todėl dažniausiai kyla vasaros pabaigoje).
Tropinių ciklonų pavadinimų kilmė
Skirtinguose pasaulio kraštuose atogrąžų ciklonas turi skirtingus pavadinimus: Šiaurės Amerikos atogrąžų ciklonams apibūdinti naudojamas žodis uraganas, Rytų Azijoje – taifūnas, o Indijos vandenyne – tiesiog ciklonas.
Pavadinimas uraganas kilo nuo majų vėjo ir ugnies dievo Hurakano. Taifūnas pavadintas pagal graikų mitinį milžiną Tifoną arba pagal kinų k. žodį daifung, reiškiantį didelius vėjus.
Atogrąžų ciklonų tipai
Galingiausi tropiniai ciklonai siautėja Karibų jūros regione, Okeanijoje, Indijos vandenyno pakrantėse, Rytų Azijoje. Pasaulyje pražūtingiausiu laikomas Bholos ciklonas, 1970 m. nusinešęs daugiau nei 300 tūkstančių gyvybių Bangladeše. Dėl smarkiai paplūstančių upių ir didelio žmonių tankumo Gangos deltos regione ciklonai būna itin pražūtingi. Daugiausiai nuostolių padaręs tropinis ciklonas yra Katrina, 2005 m. nusiaubęs pietryčių JAV, padaręs žalos už 81,2 mlrd. $ ir pražudęs 1836 žmones. Pats smarkiausias užfiksuotas tropinis ciklonas yra taifūnas Tipas 1979 m. siautęs Ramiojo vandenyno šiaurės vakaruose. Jo slėgis siekė 870 mbar, o vėjo greitis 310 km/h. Ilgiausiai trukusiu ir daugiausiai nukeliavusiu tropiniu ciklonu yra laikomas uraganas Džonas, 1994 m. kilęs Ramiajame vandenyne, 500 km nuo Meksikos krantų, pasiekęs Havajus, klajojęs po vandenyną, ir galiausiai priartėjęs prie Aliaskos. Šis uraganas truko 31 dieną ir įveikė 13 tūkst. km atstumą.
Mokslininkai teigia, kad padidėjęs CO2 kiekis atmosferoje, vedantis į klimato atšilimą, turi įtakos uraganų dažnumui ir stiprumui.
Švendriškiai
Švendriškiai – kaimas Jurbarko rajono savivaldybėje, 3 km į rytus nuo Skirsnemunės, prie krašto kelių ir  sankryžos. Švendriškių kaimas yra Skirsnemunės kaimo bendruomenės narys nuo 2007 m. pradžios.
Atogrąžų ciklonas
Atogrąžų ciklonų stiprumas
Saffiro-Simpsono skalė Priklausomai nuo intensyvumo tropiniai ciklonai skirstomi į 5 kategorijas. Pagrindiniai požymiai, lemiantys jų stiprumą, yra vėjo greitis ir griaunamoji jėga. 1 kategorija: vėjo stiprumas siekia 33-44 m/s. 2 kategorija: vėjo stiprumas siekia 45-51 m/s. 3 kategorija: vėjo stiprumas siekia 52-61 m/s. 4 kategorija: vėjo stiprumas siekia 62-73 m/s. 5 kategorija: vėjo stiprumas viršija 74 m/s.
Šiaurinėse platumose uraganais yra vadinamos stiprios, didelę teritoriją apimančios vėjo audros. Šie „uraganai“ nėra tapatūs su tropiniais ciklonais. Pastaraisiais metais Lietuvoje siautė uraganai Anatolijus (1999 m.) ir Ervinas (2005 m.).
Q (reikšmės)
Vienraidė santrumpa Q gali reikšti:
Vartūliškiai
Vartūliškiai – kaimas Pagėgių savivaldybėje, 2 km į šiaurę nuo Vilkyškių, dešiniajame Jūros upės krante.
Istorija
Kaimas pirmą kartą paminėtas 1539–1540 metais mokestiniuose sąrašuose. 1551 m. M. Mažvydas rašytame laiške paminėjo Vartūliškių kaimą.
Senasis Gromadzynas
Stari Gromadzinas – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, Kolno valsčiuje, Kolno apskrityje, Palenkės vaivadijoje. Kaimas yra apie 2 km į šiaurės rytus nuo Kolno ir apie 88 km į šiaurės vakarus nuo vaivadijos centro Balstogės.
Didysis Magelano Debesis
thumb|Didysis Magelano Debesis
Didysis Magelano Debesis – netaisyklinga galaktika, viena artimiausių Paukščių Tako Galaktikai, matoma pietiniame danguje – ant Aukso Žuvies ir Stalkalnio žvaigždynų ribos.
Atstumas – 160 000 šm, skersmuo – 30 000 šm, masė – 1010 Saulės masių. Paukščių Tako Galaktika (kurioje yra Saulė), Didysis Magelano Debesis, Mažasis Magelano Debesis, Andromedos ūkas, Trikampio Galaktika yra didžiausi Vietinės galaktikų grupės nariai.
1987 m. Didžiajame Magelano Debesyje buvo užfiksuota supernova.
Didžiajame Magelano Debesyje yra Tarantulo ūkas (NGC 2070).
Pirmą kartą paminėjo 964 Abd Al-Rahman Al Sufi, bet pavadintas po Magelano kelionės (jis aprašė abu Magelano debesis).
Olenegorskas
Olenegorskas  – miestas Rusijoje, Murmansko srityje, Kolos pusiasalyje, 112 km į pietus nuo Murmansko. Miesto apygardos centras. Geležinkelio stotis prie Murmansko–Sankt Peterburgo linijos, greta praeina Kolos plentas (E105). Kasama ir apdirbama geležies rūda. Mechaninių įrengimų gamyba. Yra koledžas, muzikos, menų mokyklos.
Istorija
1949 m. greta kasyklos pradėjo kurtis gyvenvietė, pavadinta Olenia (Оленья). 1957 m. suteiktas miesto statusas, o pavadinimas pakeistas į Olenegorską.
Pranciškus Alfonsas Matuliauskas
Pranciškus Alfonsas Matuliauskas (g. 1931 m. gegužės 8 d. Smilgiuose, Kupiškio valsčius) – Lietuvos matematikas, fizinių mokslų daktaras.
Biografija
1955 m. baigė Vilniaus universitetą. 1974 m. universitete apgynė disertaciją „Realiojo kvadratinio kūno dzeta - funkcijos artutinė funkcionalinė lygtis“, fizikos ir matematikos mokslų kandidatas.
1955–1995 m. Vilniaus universiteto dėstytojas, nuo 1985 m. docentas. 1980–1990 m. Lietuvos jaunųjų matematikų neakivaizdinės mokyklos vadovas.
Mokslinė veikla
Pagrindinė tyrimų kryptis – skaičių teorija. Išnagrinėjo realiojo kvadratinio skaičių kūno Hekės C funkcijos artutinę funkcinę lygtį. Išvertė mokomųjų knygų vidurinėms mokykloms.
Varputė
Varputė (arba klitoris; ) yra moters lytinių organų dalis, priklausanti išoriniams lytiniams organams. Tai yra labai mažas (0,5–1 cm skersmens, labai retai siekia 2 cm ir daugiau), bet svarbus organas, sudarytas iš akytkūnio ir plonu daugiasluoksniu plokščiuoju epiteliu aptrauktos galvutės. Lytinio susijaudinimo metu į varputę priteka daug arterinio kraujo, o veninio kraujo ištekėjimas sulėtėja, todėl varputė ima didėti (erekcija), o didelio susijaudinimo metu klitoris gali net kyšoti iš vulvos. Galvutės gleivinėje yra daug specializuotų nervinių galūnių (visoje varputėje priskaičiuojama net iki 14 000 nervų), todėl ją lengvai spaudžiant ir trinant tiesiais ar sukamaisiais judesiais moteris labai sujaudinama ir gali pasiekti orgazmą. Viršuje apie varputę glaudžiasi mažosios lytinės lūpos, sudarydamos apyvarputę (apyvarpę), o po varpute yra šlaplės anga. Genetiškai ir struktūriškai varputė atitinka vyro varpą, tik yra žymiai mažesnė (pagal tai ir pavadinta).
Varputė yra jautriausia moters erogeninė zona, todėl manoma, kad varputės pagrindinė biologinė funkcija – sukelti lytinį susijaudinimą. Jos dydis visai neturi įtakos jaudrumui. Kadangi varputė ir jos stimuliavimas yra stipriai susiję su moters orgazmu, todėl kai kurios moterys patiria orgazmą tik tam tikromis sąlygomis, kai jaudrinama jų varputė, pvz., stimuliuojant burna ar liežuviu (vadinama kunilingu), pirštais, varpa, trinant gakta sueities metu, taip pat varputė gana stipriai jaudrinama atliekant frikcijas, aistringai stumiant partnerę į priekį ejakuliacijos metu; tam tikros sueities pozos taip pat gali skatinti varputės stimuliaciją.
Kai kurios merginos, dar nepradėjusios lytinio gyvenimo, jau gali būti patyrusios orgazmą masturbuodamos varputę.
Istorija
Pirmosios žinios apie varputę randamos XVI amžiaus medicininėje literatūroje. Tačiau tai yra diskutuotina: Realdas Kolombas (Realdo Colombo, 1516–1559), italų anatomas ir chirurgas, savo knygoje apie anatomiją yra nurodęs „moters malonumo buveinę“, ir pavadino ją Veneros meile arba saldumu. Tačiau R. Kolombo profesoriaus vietą Padujos universitete užėmęs Gabrielis Falopijus (Gabriele Falloppio, 1523–1562), atradęs kiaušintakius, dar vadinamus Falopijaus vamzdžiais, teigė, kad jis pats yra varputės atradėjas, o ne R. Kolombas. XVII amžiuje danų anatomas Kasparas Bartolinas Jaunesnysis (Casparus Bartholinus Junior, 1655–1738), atradęs Bartolino liaukas, paneigė tiek R. Kolombo, tiek ir G. Falopijaus pretenzijas, nurodydamas, kad varputė medicinos mokslui buvo žinoma dar maždaug nuo II mūsų eros amžiaus.
Kartagas (Kosta Rika)
Kartagas – miestas pietryčių Kosta Rikoje. 141,5 tūkst. gyventojų (2003 m.). Miestas išsidėstęs derlingoje Vidurio lygumoje, 1439 m virš jūros lygio, greta Irasu (Irazú) ugnikalnio. Daug kolonializmo epochos pastatų, yra bazilika su žymiąja juoda Madona (piligrimų vieta). Sekmadieniais vyksta dideli turgūs. Su sostine San Chose Kartagas susisiekia Panamerikos automagistrale ir Kosta Rikos geležinkeliu.
Istorija
Miestas įkurtas 1563 m., iki 1823 m. buvo Kosta Rikos sostinė. Autentiškų pastatų yra išlikę nedaug, kadangi XVII amžiuje miestą ne kartą nusiaubė piratai, yra pasitaikę žemės drebėjimų.
Midas (tvenkinys)
Midas, ežeras Midas  – JAV esantis dirbtinis ežeras, susidaręs pastačius Huverio užtvanką ant Kolorado upės.
Užtvenkto vandens telkinio plotas – 639 km², tūris – 35,2 km³.
Santaikos apylinkė
Santaikos apylinkė – Lietuvos TSR administracinis-teritorinis vienetas pietų Lietuvoje.
Istorija
Apylinkė įkurta 1963 m. sausio 12 d. iš Laukinčių apylinkės ir dalies Pošnios apylinkės. 1978 m. sausio 25 d. Santaikos apylinkė panaikinta, jos teritorija prijungta prie Krokialaukio apylinkės ir Miroslavo apylinkės.
Hatem Ben Arfa
Hatemas Ben Arfa (g. 1987 m. kovo 7 d.) – futbolininkas, Prancūzijos rinktinės ir Newcastle United klubo saugas.
Souza
Souza − pavardė.
Hatem Ben Arfa
2010 m. rugpjūčio 28 d. iki sezono pabaigos buvo išnuomotas Newcastle United klubui. 2011 m. sausio 5 d. pasirašė ketverių metų kontraktą su Newcastle United klubu. Nuo 2015m. žaidžia "Nice" klube Prancūzijoje.
Souza
Pavardę turi šie garsesni asmenys:
Atolas
thumb|right|200px|Ištisas, žiedinis [[Nukuoras|Nukuoro atolas Mikronezijoje]] thumb|200px|right|Atolo formavimosi stadijos: 1 – vulkaninė sala, 2 – pakraštinis [[rifas, 3 – barjerinis rifas, 4 – atolas]]
Atolas (iš malajų k. atol – „uždaras“) – žema žiedo formos koralų sala, kurios viduryje yra lagūna. Sausumos žiedas, sudarantis atolą gali būti ištisas arba pertrūkęs. Atolo aukštis virš jūros lygio esti vos keli metrai, o skersmuo – nuo 2 iki 90 km. Atolai susidaro šiltose atogrąžų jūrose, negiliose, bet atvirose vietose. Susidaro iš aplink ugnikalnį iškilusių koralinių rifų. Laikui bėgant ugnikalnis sunyksta, o lieka tik rifas, iš kurio ir susidaro atolas.
Daugiausia atolų yra Ramiajame vandenyne (Okeanijoje), taip pat yra ir Indijos vandenyne (Seišeliai, Maldyvai). Didžiausiu pasaulio atolu laikomas Huvadhoo atolas Maldyvuose (plotas 2800 km²).
Eyes Open
Eyes Open – ketvirtasis Šiaurės Airijos indie rock grupės Snow Patrol albumas. Jis oficialiai išleidžiamas 2006-ųjų gegužės 1 d., tačiau JAV tai padarys savaite vėliau – gegužės 9 d. Pirmasis singlas paimtas iš albumo buvo „You're All I Have“, pasiekęs 7 perkamiausių Britanijos singlų sąrašo vietą. Paskelbus JK singlų kompanijos duomis, „Eyes Open“ tapo perkamiausiu albumu 2006 m.
You're All I Have
thumb|right|200px|„You're All I Have“ singlo viršelis You're All I Have yra pirmasis ketvirtąjį studijinį Snow Patrol albumą Eyes Open pristatantis singlas. Jis oficialiai Europoje buvo išleistas 2006-ųjų balandžio 24 d. Savaite prieš tai, vien iš dainų parsisiuntimo paslaugos, debiutavo Didžiosios Britanijos perkamiausių singlų sąrašo 30 vietoje.
Mantas Samusiovas
Mantas Samusiovas (g. 1978 m. lapkričio 8 d.) – Lietuvos futbolininkas. Žaidžia gynėjo pozicijoje.
2011 m. sausio 11 d. pasirašė dvejų metų sutartį su Marijampolės "Sūduvos" klubu. 2011 m. liepos 7 d. paliko Marijampolės klubą.
Pecha kucha
Ši technika buvo išrasta 2003-aisiais Tokijaus architektų Astrid Klein bei Mark Dytham (KDa, Klein-Dytham Architecture), siekiant sudaryti sąlygas jauniems architektams ir dizaineriams susitikti, keistis kontaktais ir pristatinėti savo idėjas. Būtent šitoks pranešimo formatas pasirinktas buvo siekiant išlaikyti informaciją labai koncentruotą bei sukonkretintą, taip garantuojant auditorijos dėmesio išlaikymą, pranešėjų kiekio padidinimą. Pranešimo pavadinimas „Pecha Kucha“ parinktas remiantis japonišku terminu, reiškiančiu patį šnekėjimo garsą (angl. „chit-chat“, reiškiantis trumpą kalbą, o lietuvių kalboje tiksliausias vertimas būtų „šnipštelėjimas“).
Klein ir Dytham pradėtas renginys, pavadintas Pecha Kucha Night (Pecha Kucha Naktis) išplito pasaulyje ir dabar yra periodiškai rengiamas jau 224-uose pasaulio miestuose.
Pecha Kucha Naktis
Per tipinę Pecha Kucha Naktį pasirodo nuo 8 iki 14 pranešėjų. Pranešėjai (kaip ir didžioji dalis klausytojų) dažniausiai yra iš dizaino, architektūros, fotografijos, meno ar kitų kūrybinių terpių, tačiau to nėra reikalaujama ir renginiuose pranešėjai taip pat būna ir iškademinio bei verslo pasaulio. Versle Pecha Kucha pristatymo formatas yra labai išpopuliarėjęs ir naudojamas vidinių organizacijos susitikimų metu, siekiant apriboti pranešimo trukmę, verčiant pranešėjus koncentruotis į detales, iki minimumo sumažinti pertaukimų skaičių bei visiškai atsikratyti įvairaus informacinio triukšmo.
Gudaičiai (Kėdainiai)
Gudaičiai – kaimas šiaurės vakarinėje Kėdainių rajono savivaldybės dalyje, 2 km į šiaurės vakarus nuo Pašušvio. Pro kaimą teka Dargaitės upelis, pietuose telkšo Skerdūmės tvenkinys.
Istorija
XX a. Gudaičių kaimo žemes valdė Tiškevičiai.
Krabo ūkas
thumb|250px|Krabo ūkas
Krabo ūkas (M1, NGC 1952) – dujinis emisinis (pluoštinis) ūkas Tauro žvaigždyne, netoli ζ Tau, supernovos sprogimo liekana.
Pagrindinės charakteristikos
Atstumas iki ūko yra apie 6000 šm. Ūko matmenys – 10 x 7 šm. Regimasis ryškis 8m,4 danguje sudaro 6 x4 ' plotą. Lyginant įvairu laiku darytas nuotraukas, nustatyta, jog medžiaga plečiasi apie 1800 km/s greičiu, kuris vis didėja. Pagal tai apskaičiuota, jog ūkas turėjo atsirasti prieš maždaug 900 metų. Tada ir atkreiptas dėmesys, jog maždaug tuo laiku kinai ir arabai aprašė supernovą.
Ūko spinduliavimo spektro linijos yra dvigubos, nes nuo mūsų tolstančios ir į mus artėjančios pusių raudonasis poslinkis nukreiptas priešingomis kryptimis.
Stebėjimai
Geromis sąlygomis šis ūkas įžiūrimas plika akimi, bet struktūra bent kiek matoma tik pro bent 4 colių teleskopą.
Istorija
Ūkas susidarė, sprogus supernovai (1054 m. kinų ir arabų astronomai užfiksavo, kad žvaigždė buvo matoma dienos metu 23 dienas). Sprogimo metu supernovos regimasis ryškis išaugo iki maksimalios vertės, buvusios tarp -7 ir -4,5, todėl ji buvo matoma plika akimi maždaug dar dvejus metus po jos pirmųjų stebėjimų. Krabo ūkas tapo pirmuoju astronominiu objektu, susijusiu su supernovos sprogimu.
Ūką atrado 1731 m. Džonas Bėjus. Nepriklausomai nuo jo 1758 m. ūką atrado Šarlis Mesjė, kuris įtraukė objektą pirmu numeriu į savo katalogą, nors iš pradžių jis objektą palaikė Halio kometa, kurios grįžimo to stebėjimo metu buvo laukiama. Pavadinimą suteikė Lordas Rosas 1844 m. (raudonuose spinduliuose, 653 nm, ūko forma primena krabą).
William Herschel ir Lordas Rosas šiame ūke bandė įžiūrėti atskiras žvaigždes, bet, skirtingai nuo daugelio kitų Mesjė objektų, šįkart tai nepavyko. Visgi šie astronomai liko įsitikinę, jog žvaigždes pamatyti tereikia geresnio teleskopo, ir savo stebėjimuose rašė, jog šios „beveik matomos“.
1918 m. Krabo ūkas buvo klaidingai klasifikuotas kaip planetinis ūkas, tai paneigta 1933 m., bet klaida kartais pasitaiko ir daug naujesnėje literatūroje.
1948 m. Krabo ūke aptiktas stiprus rentgeno spindulių šaltinis. 1968 m. Arecibo teleskopas aptiko ūko centre esantį pulsarą.
Michailas Jevdokimovas
Michailas Jevdokimovas (1943 m. liepos 1 d. Jesentukai - 2016 m. lapkričio 29 d. Vilnius) – Lietuvos aktorius, režisierius.
Biografija
Žmona- aktorė Renata Vagnerytė, sūnus – Artūras Jevdokimovas. Nuo 1960 m. gyvena Lietuvoje. 1964 m. baigė Lietuvos konservatoriją. Nuo 1962 m. Lietuvos rusų dramos teatro aktorius, 1988–1991 m. ir meno vadovas. Teatre sukūrė apie 100 vaidmenų, parašė scenarijų kitų režisierių filmams. Sukūrė vaidmenų Lietuvos, Rusijos kino ir Televizijos filmuose. 1989 m. Lietuvos rusų dramos teatre palaikant „Amnesty International“ surengė A. Solženicyno skaitymus, jo iniciatyva pastatytas trikalbis spektaklis – Stanislovas Moniuška. Namų dainos, rež. A. Hanuškievičius. Pagal savo scenarijus sukūrė televizijos filmus „Gyvenk ir atmink“ (2 serijos, 1979 m., pagal V. Rasputiną), „Mesjė!“ (1986 m., pagal I. Jamiaką).
Čuchlebai
Čuchlebai – kaimas Lenkijos rytuose, Losicių valsčiuje, Losicių apskrityje, Mazovijos vaivadijoje. Kaimas yra apie 7 km į šiaurės rytus nuo Losicės ir apie 123 km į rytus nuo vaivadijos centro Varšuvos. Nuo XIII a.-XIV a. iki 1569 m. Liublino unijos priklausė Lietuvos Didžiajai kunigaikštystei. XIX a. kaimas buvo Čuchlebų valsčiaus centras.
Mažasis Magelano Debesis
thumb|right|Mažasis Magelano debesis ir dešinėje kamuolinis žvaigždžių spiečius - [[Tukanas 47 ]] Mažasis Magelano Debesis (NGC 292) – netaisyklinga galaktika, viena artimiausių Paukščių Tako Galaktikai, matoma pietiniame danguje – Tukano žvaigždyne.
Atstumas – 205 000 šm, skersmuo – 16 000 šm, masė – 2x109 Saulės masių. Paukščių Tako Galaktika (kurioje yra Saulė), Didysis Magelano Debesis, Mažasis Magelano Debesis, Andromedos ūkas, Trikampio Galaktika yra didžiausi Vietinės galaktikų grupės nariai.
Pirmą kartą paminėjo 964 Abd Al-Rahman Al Sufi, bet pavadintas po Magelano kelionės (jis aprašė abu Magelano dabesis).