cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Mėnesis
Senovėje lietuviai po Saulės labiausiai garbino Mėnulį, laikė jį moterimi ir vadino Lela Menelia. Mėnuo valdė naktį ir matavo laiką. Tai seniausi matriarchato laikų vaizdiniai apie dangaus kūnus. Archaiškiausi Mėnulio lyginimai susieti su maisto gaminiais (papločiais, duona, sūriu), su valgymui naudotais indais (dubenimis, lėkštėmis). Daugelis indoeuropiečių tautų – graikai, indai ir kt. – Mėnulį laikė moteriška, o Saulę – vyriška dievybe. Labai archajiškas yra Mėnuliui suteiktas elnio pavidalas. Apeiginėse žiemos solsticijos giesmėse devyniaragis elnias (greičiausiai, totemas) vaizduojamas ir su dešimtu ragu, kuriame esanti nauja seklyčia, o joje grojanti muzika ir šokantis jaunimas arba kalantys kalviai. Lietuviai elnius laikė dievo tarnais, tikėjo, kad elnias gali nukreipti ligas ir apsaugoti žmones nuo potvynio. Alkuose juos saugojo sargai. Eurazijoje akmens amžiuje atsiradusioje medžiotojų mitologijoje elnias įkūnijo Visatą, dangų, Mėnulį. Taip pat Mėnuo vaizduojamas naminiais gyvuliais: arkliu, kumeliuku, jaučiu. Papročiai reikalavo krikštyti atsiradusį kumeliuką (kaip jauno mėnulio analogą), jos buvo švenčiamos vasary, seniau vadinto rago mėnesiu (Ragas – jauno Mėnulio analogas). Vaišės buvo rengiamos būtinai naktį su gaidžio aukojimu. Kumeliuko, t. y. dievaičio Mėnulio, gimimas rago mėnesį žymėjo ir naujo ūkinių darbų sezono pradžią. Ypatinga reikšmė buvo teikiama juodiems dvyniams jaučiams, kuriais pavasarį žmonės stengdavosi pradėti pirmąjį arimą. Jaučių ragais ar galvomis puošdavo trobų kraigus. Vėliau Mėnulis įgavo antropomorfinį pavidalą, jis pradėtas vaizduoti žmogumi, imtas vadinti dievaičiu, tėvu, seniu, gražiu jaunikaičiu su sidabriniais rūbais, karalaičiu, baltu žmogumi. Kartais vaizduojamas piemeniu, ganančiu avis – žvaigždes, Mėnuo – piemuo – kaip vėlių ar mirusiųjų globėjas, o žvaigždės laikomos žmonių vėlėmis. Buvo tikima, kad, užgimus žmogui, užsidega jo žvaigždė, o jam mirus – ji nukrenta. Senovės graikai, indai, hetitai pomirtinį pasaulį vaizdavosi esant ganyklą, o mirusiųjų vėles – avimis.
ReactOS
ReactOS – nemokama, atviro kodo operacinė sistema, pagrįsta Windows NT architektūra. Siekiama, kad sistema būtų suderinama su dauguma Windows programų ir tvarkyklių.
ReactOS yra savarankiška operacinė sistema ir tuo skiriasi nuo Linux skirto „Wine“, įgalinančio paleisti Windows programas. ReactOS kūrėjai dalijasi programiniu kodu su Wine kūrėjais.
ReactOS grafinė aplinka paremta Windows operacinių sistemų dizainu, naudojama į Windows Explorer labai panaši ReactOS Explorer programa.
ReactOS programinis kodas rašomas C programavimo kalba. Kai kurie komponentai (pvz., ReactOS Explorer) – C++ kalba.
ReactOS aplinkoje veikia OpenOffice, Mozilla Firefox, Unreal Tournament ir kai kurios kitos gerai žinomos programos bei žaidimai. Vis dėlto dėl nesuderinamumo su dauguma tvarkyklių operacinė sistema veikia nestabiliai.
Slavonicės
Slavonicės  – miestas Pietų Čekijos krašte, Čekijoje, netoli pasienio su Austrija. Gatvių tinklas nepakitęs nuo XIII a. Išsiskiria gausybė gotikinių ir renesansinių namų, kuriuos puošia dekoratyvūs sgrafitai ir išdailinti frontonai. Miestelyje yra dveji gotikinio ir renesansinio stiliaus vartai ir dvi gotikinės bažnyčios.
Fremonto kultūra
thumb|250px|Fremonto kultūros figūrėlės thumb|Moki Huts uolos Fremonto kultūra – archeologinė kultūra, pavadinta pagal Fremonto upės (Jutos valstija), kurios pakrantėse XX a. trečiojo dešimtmečio pabaigoje N. Morsas surado ir tyrinėjo senovės gyvenvietes, pavadinimą.
Arealas
Fremonto kultūra 400–1300 m. buvo paplitusi JAV vakarinėje dalyje – dab. Jutos ir gretimose valstijose: Nevados rytinėje, Kolorado vakarinėje ir Aidaho pietinėje dalyse. Manoma, kad Fremonto kultūra susiklostė veikiama į pietus gyvenusių anasazių genčių kultūros.
Kultūra
Fremonto kultūros gyvenvietėse – medžiotojų stovyklose ir mažuose kaimuose, kurtose atvirose vietose ir uolų įlinkiuose, gyveno nuo kelių iki keliolikos šeimų. Ankstyvuoju laikotarpiu atviro tipo gyvenvietėse statyta pusiau žeminės ir žeminės, uolinėse – antžeminiai nedegtų plytų ir plūktiniai pastatai, vėlyvuoju laikotarpiu plito ręstiniai, plūktiniai ir akmeniniai kelių patalpų gyvenamos ir ūkinės paskirties statiniai. Žmonės vertėsi daržininkyste (auginti kukurūzai, pupos, moliūgai), medžiokle, žvejyba, rinko maistą. Naudojo daug akmeninių iš abiejų pusių retušuotų su įdubomis šonuose antgalių, peilių, gremžtukų, grąžtų, trinamųjų girnų, pilku lygiu gludintu ar gofruotu paviršiumi keramiką; dalis jos puošta įspaustais, įrėžtais, tapytais ornamentais. Būdingos molinės antropomorfinės skulptūrėlės. Gyvenvietėse rasta pintų krepšių, jukos pluošto sandalų, mokasinų liekanų. Fremonto kultūrai būdingi uolų piešiniai ir raižiniai su detaliais antropomorfiniais, zoomorfiniais atvaizdais ir geometriniais simboliais. Apie 1300 m. Fremonto kultūra buvo asimiliuota iš vakarų atsikėlusių šošonų kalba kalbančių žmonių.
Jažvinai (Liublino vaivadija)
Jažvinai  – kaimas Lenkijos rytuose, Palenkės Bialos valsčiuje, Palenkės Bialos apskrityje, Liublino vaivadijoje. Kaimas yra apie 8 km į pietvakarius nuo Palenkės Bialos ir apie 89 km į šiaurę nuo vaivadijos centro Liublino.
Istorija
Piastų dinastijos valdymo laikais X a. ši vietovė buvo ryčiausia Lenkijos karalystės vietovė, kurioje gyveno jotvingių gentis, nuo kurių lenkiško pavadinimo formos Jaćwingowie, Jadźwingowie ir kilęs kaimo pavadinimas. Apie 1283 m. jotvingiai buvo nugalėti ir priversti pasitraukti iš šių vietovių dėl nuolatinių lenkų, rusų ir kryžiuočių ordino puldinėjimų. Nuo XIV a. iki 1795 m. kaimas priklausė Lietuvos Didžiajai Kunigaikštystei.
Bišnuprija manipuri kalba
Bišnuprija manipuri (বিষ্ণুপ্রিয়া মণিপুরী, arba ইমার ঠার, Imar Thar) – indoarijų grupės kalba. Paplitusi Indijoje (Asamo, Tripuros ir Manipuro valstijose), Bangladeše, Mianmare ir kelete kitų šalių. Šios kalbos nereikėtų painioti su manipuri, kuri priklauso kinų-tibetiečių kalbų šeimai.
Echinokokozė
Echinokokozė, dar vadinama hidatidoze, alveokokoze arba echinokokine infekcija – tai parazitinė liga, sukeliama kaspinuočių, priklausančių echinokokų (Echinococcus) rūšiai. Žmonės gali susirgti dviejų pagrindinių tipų liga – cistine echinokokoze (hidatidoze, sukeliama E. granulosus), kuri pasitaiko dažniausiai, arba alveoline echinokokoze (alveokokoze, sukeliama E. multilocularis). Dar dvi retesnės formos yra policistinė echinokokozė, sukeliama E. vogeli, ir monocistinė echinokokozė, sukeliama E. oligarthrus.
Echinokoko kiaušinėliai, patekę į organizmą, virsta onkosferomis (viena iš echinokoko vystymosi stadijų), kurios 6 kabliukais, esančiais galvutės srityje, įsiskverbia į kraujagysles ir su kraujo srove patenka į kepenis (apie 75 % atvejų) arba plaučius (5–15 % atvejų) ir krūtinplėvę, daug rečiau – į inkstus, smegenis, širdį, blužnį, akis, kaulinį audinį. Ten formuojasi vadinamosios cistos – echinokokinės pūslės. Cistinės echinokokozės atveju iš vieno kiaušinėlio susiformuoja tik viena pūslė (cista), didėjanti jos viduje formuojantis dukterinėms cistoms. Alveolinės echinokokozės atveju pradinė pūslė pumpuruoja į išorę susidarant mažų pūslelių gniutului. Policistinės echinokokozės atveju susidaro dauginės proliferuojančios ir besisėjančios į kitus organus pūslės; itin retos monocistinės echinokokozės atveju susidaro viena didėjanti pūslė.
Simptomai
Liga dažnai prasideda be simptomų, toks periodas gali trukti ne vienerius metus. Pasireiškiantys simptomai ir požymiai priklauso nuo cistų vietos ir dydžio. Alveolinės formos liga paprastai prasideda kepenyse, bet gali išsisėti ir į kitas kūno dalis, kaip antai plaučius arba galvos smegenis. Parazitui pažeidus kepenis, sergančiajam gali skaudėti pilvą, kristi kūno masė ir išsivystyti gelta. Parazitui įsitvirtinus plaučiuose, gali skaudėti krūtinės ląstą, trūkti oro, kamuoti kosulys. Retais atvejais, ypač trūkus cistai gali kilti anafilaksinis šokas, kuris dažnai baigiasi mirtimi. .
Priežastis ir diagnozavimas
Liga plinta suvartojus parazito kiaušinėliais užkrėsto maisto arba vandens arba per artimą kontaktą su užsikrėtusiu gyvūnu. Kiaušinėliai į aplinką patenka su parazitu užsikrėtusių mėsėdžių gyvūnų (galutinių šeimininkų) išmatomis. Dažniausiai parazitu gali būti užsikrėtę šunys, lapės ir vilkai. Šie gyvūnai užsikrečia suėdę tarpinių šeimininkų (pvz., avių arba graužikų) organus, kuriuose yra echinokoko cistų. Ligõs, kuria užsikrečia žmogus, tipas priklauso nuo infekciją sukėlusio echinokoko rūšies. Paprastai liga diagnozuojama ultragarsu, tačiau galima naudoti ir kompiuterinę tomografiją (KT) arba magnetinio rezonanso vaizdavimą (MRV). Vertingos informacijos gali suteikti kraujo tyrimai, kuriais nustatomi antikūnai prieš parazitą, arba biopsija.
Profilaktika ir gydymas
Cistinės formos (hidatidozės) galima išvengti gydant šunis, galinčius platinti užkratą, ir skiepijant avis. Gyvūnus augintinius patartina reguliariai dehelmintizuoti ir vengti kontakto su benamiais gyvūnais. Po sąlyčio su šunimi ar kitu gyvūnu, gyvūnų išmatomis ar dirvožemiu reikia gerai nusiplauti rankas. Taip pat svarbu gerti tik švarų vandenį.
Gydyti ligą dažnai sudėtinga. Sergant cistine echinokokoze cistas galima išsiurbti per odą ir paskui taikyti medikamentinį gydymą. Kartais šio tipo liga tik stebima. Alveolinio tipo liga dažniausiai gydoma chirurgine operacija, po kurios skiriami vaistai. Veiklioji vaistų medžiaga – albendazolas; vaistą gali reikėti vartoti ne vienerius metus. Alveolinė echinokokozė gali būti mirtina.
Pasaulio metų automobilis
2014 m. pirmą kartą buvo renkamas prabangos automobilis. 2017 m. pradėtas rinkti pasaulio metų miesto automobilis.
Nuorodos
Oficiali Pasaulio metų automobilio interneto svetainė
Tankų transporteris
thumb|right|250px|D. Britanijos tankas A39 Tortoise ant 80 tonų pajėgumo platformos, velkamas vilkikų Diamond-T (1948) thumb|right|250px|Tankų transporteris Volot MZKT-742952 buksyruoja priekabą MZKT-93783 su [[pėstininkų kovos mašina BMP-2 (Baltarusija)]]
Tankų transporteriai reikalingi tam, kad pervežti tankus dideliais atstumais. Paprastai tankai savo eiga dideliais nuotoliais nevažinėja, nes:
Dar ekonomiškesnis variantas – tankus gabenti geležinkeliais, tačiau ne visur yra geležinkelio linijos.
Dainius Lukšys
Dainius Lukšys (g. 1972 m. balandžio 13 d.) – buvęs Lietuvos futbolininkas, gynėjas.
Altendorfas
Altendorfas arba Višniovojė (, 1945–1946 m., nuo 1946 m. Вишнёвое) – Mažosios Lietuvos gyvenvietė dab. Kaliningrado srities pietinėje dalyje, Pravdinsko rajone, nuo 2008 m. birželio 30 d. Železnodorožno miesto gyvenvietės kaimas pasienyje su Lenkija.
Istorija
Bartos žemės kaimo pavadinimas vokiškos kilmės. Žinomas nuo 1386 m. 1405 m. suteiktos Kulmo teisės. 1818–1871 m. Prūsijos karalystės Rytų Prūsijos provincijos, 1871–1918 m. Vokietijos imperijos, 1918–1933 m. Veimaro respublikos, 1933–1945 m. Trečiojo reicho Karaliaučiaus apygardos Girdavos apskrities Girdavos valsčiaus kaimas, nuo 1930 m. gegužės 18 d. Altendorfo valsčiaus centras. 1946 m. balandžio 7 d. – rugsėjo 6 d. Frydlando rajono, vėliau Pravdinsko rajono kaimas, 1947 m. birželio 25 d. – 2008 m. birželio 30 d. Višniovojės apylinkės (Вишнёвский cовет – Местонахождение Вишнёвое) centras.
Kalviškė (Tverečius)
Kalviškė – kaimas Ignalinos rajono savivaldybėje, 6 km nuo Tverečiaus.
Vilniaus Juodasis Vikingas - Sporto vilkai
BK Vilniaus Juodasis Vikingas - Sporto vilkai – beisbolo klubas Vilniuje.
Istorija
Klubas įurtas kaip BK Vilniaus Žalgiris. Vėliau dar vadinosi BK Vilniaus Panerys ir BK Vilniaus Panerys-Deka. 2001 m. įkurtas BK Vilnius Sporto vilkai. 2013 m. komandos Vilniaus Juodasis Vikingas ir Vilniaus Sporto Vilkai sujungtos į vieną. 2014 m. jungtinė komanda pirmą kartą laimėjo Lietuvos čempionatą.
Danielius Butvilas
Danielius Butvilas (1612 m. Kaune – 1682 m. sausio 10 d. Naugarduke) – poetas, mokyklinių dramų autorius.
Vilniaus akademijoje klausė filosofijos (1635–1638 m.) bei teologijos (1640–1644 m.) paskaitų. 1658–1661 m. Kražių kolegijos rektorius, 1663–1666 m. Vilniaus akademijos rektorius, 1670–1673 m. Polocko pedagoginės seminarijos rektorius, 1673–1675 m. moralinės teologijos profesorius ir mokyklų prefektas Kražiuose.
Lotyniškai parašė dramą Architectus fraudium („Klaidų architektas“), kuri buvo pastatyta Vilniuje 1670 m. Paskelbė religinių raštų, prakalbų, panegiriką Oratio in laudem primorum decem Patrum S. J. („Pagiriamoji kalba pirmiesiems dešimčiai Jėzaus draugijos tėvų“), išspausdintą A. Kojalavičiaus rinkinyje Grates saeculares … ab alma Academia et Universitate Vilnensi, 1640).
Nuorodos
Lietuvių literatūros enciklopedija
Rietavo miškų urėdija
Rietavo miškų urėdija − viena iš 42 miškų urėdijų, turto patikėjimo teise valdanti, naudojanti valstybinius miškus, vykdanti juose kompleksinę miškų ūkio veiklą.
Rietavo miškų urėdija įsteigta 1923 m. 1878 m. Rietave buvo surengta pirmoji Lietuvoje žemės ūkio paroda, kurioje du paviljonai buvo skirti miškininkystei. 1957 m. sausio 1 d. įsteigiamas Rietavo miškų ūkis. 1973 m. vasario 1 d. Rietavo miško pramonės ūkis įtraukiamas į Kretingos miškų ūkio gamybinį susivienijimą. 1990 m. sausio 1 d. Rietavo miško pramonės ūkis atskiriamas nuo Kretingos miškų ūkio gamybinio susivienijimo ir pavadinamas Rietavo miškų ūkiu.
Rietavo miškų urėdijos 58 000 ha miškų yra Rietavo savivaldybėje, taip pat dalyse Šilalės, Klaipėdos rajonų. Urėdijoje yra 22 700 ha valstybinių miškų. Urėdijos miškai mišrūs, daugumoje vietų šlapi. Čia geriausiai auga eglynai.
Rietavo miškų urėdas − Vaidotas Šliogeris.
Rietavo miškų urėdijoje yra įsteigtos šios saugomos teritorijos:
1999 m. gruodžio pabaigoje ir 2005 m. sausyje praūžę Anatolijaus ir Ervino uraganai Rietavo miškų urėdijoje išvertė ir išlaužė vidutiniškai po 15 000 kietmetrių medžių.
Rietavo miškų urėdijos miškai suskirstyti į 9 girininkijas.
Juzefinas (Bielsko apskritis)
Juzefinas  – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, Rudkos valsčiuje, Bielsko apskrityje, Palenkės vaivadijoje. Kaimas yra apie 2 km į šiaurę nuo Rudkos, apie 32 km į vakarus nuo Bielsko ir apie 51 km į pietvakarius nuo vaivadijos centro Balstogės. Nuo XIII–XIV a. iki 1569 m. Liublino unijos priklausė Lietuvos Didžiajai kunigaikštystei.
Balilainanas
Balilainanas (air. Baile Uí Laighneáin, arba Ballylynan) – gyvenvietė Airijoje, Laoiso grafystėje. Tai rami, toli nuo pramonės esanti gyvenvietė. Pastaruoju metu čia statoma itin daug naujų pastatų, kurie keičia kraštovaizdį.
Kazimieras Bžozovskis
Kazimieras Bžozovskis (Brzozowski, 1687 m. vasario 25 d. – 1756 m. gruodžio 7 d. Vilniuje) – mokyklinių dramų, pamokslų autorius.
1711–12 m. Vilniuje dėstė poetiką, 1716–17 m. retoriką, vėliau Pinsko kolegijos rektorius.
Vilniuje pastatytos jo dramos: Splendor Cimmeriae maiestatis („Kimerų didybės spindesys“), Via Appia ad celsissimas honorum aspices („Kovos kelias į aukščiausias garbės viršūnes“; abi 1712), Orator sub fatali arbore redimitus („Oratorius, po lemtingu medžiu apvainikuotas“) ir, spėjama, Tractatus pacis, ad mensam sanguinariam subscriptus („Taikos sutartis, prie kruvino stalo pasirašyta“; abi 1717). Laidotuvių pamokslų rinkinyje Kazania i mowy na walnym pogrzebowym akcie… Anny xiążąt Sanguszków Radziwillowy (1750) išspausdintas vienas jo pamokslas.
Nuorodos
Lietuvių literatūros enciklopedija
American Broadcasting Company
150px|thumb|right|ABC logotipas, naudotas nuo 2007 iki 2013 m. American Broadcasting Company (sutrumpintai ABC, nuo 1962 m. logotipe stilizuojama kaip abc) yra televizijos ir radijo transliuotojas JAV. Buvo įkurtas 1943 m. iš buvusio „NBC Blue“ kanalo, „ABC“ savininkas yra „The Walt Disney Company“. Korporacijos būstinė yra Niujorke, laidos kuriamos Burbanko mieste, Kalifornijoje. Kanalas kartais vadinamas abėcėle, nes prasideda jos pirmosiomis raidėmis.
LT United
thumb|right|200px|„LT United“ finaliniame koncerte [[Siemens Arena|Siemens Arenoje]] LT United – Lietuvos roko atlikėjų grupė, kurią Andrius Mamontovas specialiai subūrė 2006 m. Eurovizijos konkurse atstovauti Lietuvai. Surinkę 162 taškus, Lietuvos atstovai užėmė šeštą vietą konkurso finale Atėnuose. Tai kol kas geriausias Lietuvos atstovų pasirodymas Eurovizijoje.
American Broadcasting Company
Istorija
Įkūrus pirmuosius tikrus radijo transliuotojus antrajame XX a. dešimtmetyje išryškėjo rinkos lyderiai „CBS“ ir „RCA“ valdomas „NBC“, kurį sudarė „NBC Red“ ir „NBC Blue“. 1943 m. spalio 12 d. „NBC Blue“ buvo parduotas už 8 milijonus JAV dolerių.
LT United
Šeši grupės nariai – Andrius Mamontovas, Marijonas Mikutavičius, Viktoras Diawara-Vee, Saulius Urbonavičius-Samas, Arnoldas Lukošius ir Eimantas Belickas – su daina „We Are The Winners“ (Mes esame nugalėtojai), 2006 m. laimėjo Lietuvoje vykusią nacionalinę atranką į tarptautinį „Eurovizijos“ konkursą, kuris vyko Atėnuose (Graikija) 2006 m. gegužės 18-20 dienomis.
American Broadcasting Company
Savininkai
1996 m. „The Walt Disney Company“ įsigyja „Capital Cities/ABC“ ir pervadina į „ABC, Inc.“, nors transliuotojas ir toliau vadinasi pilnu pavadinimu „American Broadcasting Companies“, ypač jų sukuriamose TV laidose.
LT United
Lietuvos atstovai finaliniame koncerte, vykusiame kovo 4 d. Vilniaus „Siemens Arenoje“, dviguba balsų persvara, surinkę jų virš 32 tūkst., nugalėjo antroje vietoje likusius InCulto su daina „Welcome To Lithuania“.
2006 gegužės 18 d. Graikijoje sėkmingai pasirodę „Eurovizijos“ konkurso pusfinalyje pateko į finalinį koncertą, vykusį gegužės 20 d., 22 valandą Olimpinėje Atėnų arenoje. Finale buvo nusileista tiktai Suomijos, Rusijos, Bosnijos ir Hercegovinos, Rumunijos ir Švedijos atstovams. Tai geriausias iki šiol Lietuvos atstovų pasirodymas Eurovizijoje nuo 1994 m., kai šalis pradėjo dalyvauti konkurse.
2007 m. grupė pelnė Bravo 2006 apdovanojimą geriausios grupės nominacijoje.
Andrius Mamontovas
Andrius Mamontovas – gimė 1967 m. rugpjūčio 23 d. Vilniuje. Mokėsi Vilniaus 18-oje vid. mokykloje, Vilniaus Technikos Universitete (statybos ekonomika) bei Vilniaus Universitete (žurnalistika). 1983-iais kartu su Arnoldu Lukošium bei kitais klasės draugais įkūrė grupę „Foje“. Sulaukusi didelio populiarumo, grupė gyvavo iki 1997 m. gegužės 17 d., kai paskutinio koncerto Vilniaus Vingio parke metu surinko iki šiol rekordinę Lietuvoje auditoriją – 60 000 žmonių. Šiuo metu Andrius Mamontovas tęsia savo solinę karjerą. LT United groja būgnais ir gitara.
Marijonas Mikutavičius
Marijonas Mikutavičius – dainininkas, „Lietuvos Ryto“ žurnalistas, aktorius. Kuria dainas, jas atlieka, vaidina ir žaidžia futbolą. Pradėjo populiarėti būdamas televizijos laidos, skirtos jaunimui, „Tangomanija“ vienu iš vedėjų. Vėliau pradėjo dainininko karjerą. Ypač išgarsėjo atlikęs dainą „Trys milijonai“, kuri po Sidnėjaus olimpinių žaidynių tapo populiaria tarp Lietuvos sporto sirgalių. Vedė LNK laidą „Vakaras su Marijonu“, vėliau tapo TangoTV realybės šou „Dangus 2“ šeimininkas. 2009–2011 metais teisėjavo TV3 laidoje „Lietuvos talentai“.
Viktoras Diawara-Vee
Viktoras Diawara – dainininkas ir prodiuseris, dar žinomas Vee pravarde, gimė 1978 m. vasario 13 d. Malyje. 1995 metais Vokietijoje, Vasario 16-osios Gimnazijoje kartu su Viliumi Alesiumi įkūrė grupę „Skamp“. Vėliau prie jų prisijungė vokalistė Erica Jennings, be kurios šiuo metu grupė yra neįsivaizduojama. 2001 m. gegužės 12-ąją – pirmas ryškus tarptautinis pasiekimas: tarptautiniame TV Eurovizijos dainų konkurse užimta trylikta vieta. Viktoras Diawara kartu su grupe „Skamp“ atliko dainą „U Got Style“. Grupėje groja gitara.
Saulius Urbonavičius-Samas
Saulius Urbonavičius, gerai žinomas Samo pravarde. Pradėjo savo karjerą „Bix“, vienoje iš populiariausių visų laikų Lietuvos alternatyviosios muzikos grupėje. „Samas“ kūrė dainų tekstus, buvo grupės vokalistas ir gitaristas. Vėliau dainininko duoną iškeitė į pramogų verslą ir kartu su Marijonu Mikutavičiumi vedė jaunimo laidą „Tangomanija“, tačiau ir dabar kartais pasirodo scenoje su savo grupe. LT United užima bosisto pareigas.
Eimantas Belickas
Eimantas Belickas yra buvęs grupės „Airija“ narys. Joje dainavo, griežė smuiku, grojo saksofonu. Eimantas gerai pažįstamas su „LT United“ projekto sumanytoju, Andriumi Mamontovu, jam talkino 2001 metais koncertiniame ture per Lietuvą „Visi langai žiūri į dangų“, taip pat albumų „O, meile!“ ir „Beribiam danguje“ turuose. Nuolatinis Andriaus Mamontovo grupės muzikantas nuo 2000 metų.
We Are The Winners
„We Are The Winners“ − Lietuvos atstovų LT United 2006 metų Eurovizijos dainų konkurse atlikta daina. Ji finale gavo 162 taškus ir užėmė 6-ąją vietą – tai geriausias iki šiol pasiektas Lietuvos rezultatas Eurovizijoje.
2 min. 38 s. dainos We Are The Winners žodžius parašė Andrius Mamontovas ir Viktoras Diawara. Muziką sukūrė Andrius Mamontovas ir Saulius Urbonavičius.
Daina yra linksmas pajuokavimas apie neabejotiną jų nugalėjimą Eurovizijos konkurse. Dainos stilių galima apibūdinti kaip futbolo skanduotę: joje visa grupė choru dainuoja „We are the winners of Eurovision / We are, we are!“ (Mes esame Eurovizijos nugalėtojai / Mes esame, mes esame!) […] „So, you gotta vote, vote, vote for the winners!“ (Taigi jūs turite balsuoti, balsuoti, balsuoti už nugalėtojus).
Ši daina buvo viena iš dviejų Eurovizijos metu nušvilptų dainų, per visą konkurso istoriją. Pirmoji buvo islandės Silvia Night atlikta daina Congratulation tų pačių 2006-ųjų metų konkurso pusfinalyje. We Are The Winners buvo nušvilpta finalo metu.
Dėl dainos stiliaus panašumo į futbolo skanduotę, LT United taip pat įrašė dainos versiją su šiek tiek pakeistais žodžiais 2006-ųjų metų pasaulio futbolo čempionatui. Šios dainos versijos kelias eilutes 2006 metais birželio 13 dieną Konig Boudewijn stadione (Briuselis, Belgija) atliko Robie Williams.
Birželio 7 d. Lietuvoje oficialiai išleistas šios dainos singlas (išleido muzikos agentūra M.P.3), pristatytas koncertu Vilniaus Katedros aikštėje. Per nepilnas dvi savaites buvo parduota per 3 tūkst. vienetų, kas jam lėmė auksinio singlo titulą. Iš viso šio singlo Lietuvoje nupirkta per 5 tūkst. vienetų (platininis singlas). „We Are the Winners“ kompaktinis singlas birželio mėnesį buvo išleistas ir Suomijoje (išleido „Magnum Music“), kur singlų tope pakilo iki Nr. 14.
2022 m. Kovo 11 d. grupė pristatė atnaujintą savo hito „We are the winners“ versiją, pavadinimu - „You are the winners, Ukraina, we are gonna fight for your freedom“ (liet. jūs esate nugalėtojai, Ukraina, mes ruošiamės kovoti už jūsų laisvę) – tokie žodžiai skamba naujoje kūrinio versijoje, kuri buvo skirta išreikšti palaikymą Ukrainai Rusijos–Ukrainos kare.
Kroatijos apskritys
Kroatija suskirstyta į 20 apskričių (županijų). Kroatijos sostinė – Zagrebas turi atskirą apskrities (županijos) statusą.
Kroatijos apskritys (skliausteliuose nurodyti administraciniai centrai):
Kuveito dinaras
Kuveito dinaras (arab. دينار) (ISO 4217 kodas – KWD) – oficialus Kuveito piniginis vienetas. 1 dinaras = 1000 filsų.
Istorija
1961 m. dinaras pakeitė anksčiau cirkuliavusią Įlankos rupiją. Rupija į dinarą buvo keičiama santykiu 13⅓.
Banknotai
Banknotai – įprastos popierinės kupiūros. Nuo 1961 m. viso buvo atspausdintos ir išleistos į apyvartą 5 banknotų serijos. Cirkuliuoja ¼, ½, 1, 5 10 ir 20 nominalų banknotai.
Monetos
Išleistos į apyvartą monetos:
Aurimas Didžbalis
Aurimas Didžbalis (g. 1991 m. birželio 13 d.) – Lietuvos sunkiaatletis, kuris varžosi iki 94 kg svorio klasėje. Europos čempionas, Pasaulio vicečempionas, olimpinių žaidynių medalininkas.
Biografija
2011 m. Europos čempionate užėmė ketvirtą vietą, bet, vėliau diskvalifikavus konkurentus už dopingo vartojimą, Didžbaliui buvo įteiktas bronzos medalis. 2012 m. Europos čempionate sunkiaatletis su 395 kg rezultatu pelnė sidabro medalį. 2012 m. birželio mėnesį patvirtinta, kad A. Didžbalis čempionato metu vartojo draudžiamus preparatus (nustatyta medžiaga − dehidrochlormetiltestosteronas ). Jo rezultatas anuliuotas, sportininkas prarado teisę dalyvauti 2012 m. olimpinėse žaidynėse Londone.
2014 m. Didžbalis tapo pirmuoju Lietuvos sunkiaatlečiu, laimėjusiu medalį pasaulio čempionate.
2016 m. vasaros olimpinėse žaidynėse Didžbalis išrovė 177 kg ir išstūmė 215 kg bei pelnė bronzos medalį. Tai pirmasis sunkiosios atletikos olimpinis medalis, kurį iškovojo Lietuvos atstovas.
2017 m. Europos čempionate Didžbalis laimėjo rovimo rungtį su 181 kg, bet liko 4-as stūmimo pratime su 205 kg ir bendroje įskaitoje pelnė bronzos medalį.
2017 m. iškovojo sidabro medalį dvikovės (388 kg) ir bronzos medalį rovimo (176 kg) rungtyse pasaulio čempionate Anaheime JAV. 2018 m. sausio 23 d. paskelbta, kad A. Didžbalio dopingo testas čempionato metu buvo teigiamas. Jo medalių likimas buvo sprendžiamas po „B“ testo rezultatų. 2019 m. paskelbta, kad A. Didžbalis diskvalifikuotas iš varžybų 8 metams ir jo pasiektas rezultatas anuliuotas dėl jo organizme rastos selektyvaus androgeno receptoriaus moduliatoriaus S-22 medžiagos.
Paskutinis šokis
Paskutinis šokis – 1996 m. JAV sukurta drama, kurioje aktorė Sharon Stone atliko pagrindinį – mirties nuosprendžio laukiančios kalinės – vaidmenį.
Turinys
Sindė Lygit jau 12 metų laukia mirties nuosprendžio, kuris jai buvo skirtas už nužudymą. Bausmės vykdymas keletą kartų buvo atidėtas, bet šį kartą greičiausiai tai nebeįvyks.
Jaunas teisininkas Rikas Heizas, gavęs darbą malonės prašymus nagrinėjančioje komisijoje įtakingo brolio dėka, susidomi Sindės byla bei tai, kad ši nebeteikia prašymo komisijai. Nors iki bausmės vykdymo lieka kelios dienos, Rikas ryžtingai ima gilintis į prieš 2 metų nutikusius įvykius ir randa vis daugiau įrodymų, kad teismas savo laiku atsižvelgė ne į visas aplinkybes. Vis dėlto nei žuvusiųjų giminės, nei gubernatorius nenusiteikę dar kartą atidėti bausmės įvykdymo...
Suomijos futbolo varžybos 1988 m.
Suomijos futbolo varžybos 1988 m.
Ostrauskas
Ostrauskas:
Roraimos kalnas
Roraimos kalnas  – stalkalnis (tepui) Gvianos plokščiakalnyje, Venesuelos, Brazilijos ir Gajanos sienų sandūroje. Aukštis 2810 m (aukščiausias Gajanoje). Venesuelai priklausanti dalis įeina į Kanaimos nacionalinį parką. Roraimos masyvas susidarė prekambro periode ir yra vienas seniausių masyvų Žemėje.
Statūs tepui šlaitai – laipiotojų uolomis tikslas. Roraimos papėdėje gyvena indėnai pemonai. Roraimoje lyja beveik kasdien, tačiau kietame smiltainyje augalams įsitvirtinti sunku. Dėl šio priežasties čia didelė vabzdžiagaudžių augalų įvairovė.
Jeziorkai (Suvalkų apskritis)
Jeziorkai – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, Šipliškės valsčiuje, Suvalkų apskrityje, Palenkės vaivadijoje. Per kaimą eina nacionalinis greitkelis Nr.35px ir europinis kelias Nr. – Via Baltica.
Lazaris Kopelmanas
Lazaris Kopelmanas (, 1907 m. liepos 14 d. Kaunas – 1980 m. gruodžio 9 d. Ženeva, palaidotas Paryžiuje) – Lietuvos žydų kilmės prancūzų teisininkas, diplomatas, teisės mokslų daktaras. Moisiejaus Kopelmano brolis.
Jeziorkai (Suvalkų apskritis)
Istorija
Nuo VIII a. pr. m. e. iki XIX a. šioje teritorijoje gyveno lietuviams artima baltų gentis – jotvingiai. Nuo XIII-XIV a. iki 1795 m. kaimas priklausė Lietuvos Didžiajai Kunigaikštystei. Pagal 1920 m. liepos 12 d. Lietuvos ir Tarybų Rusijos taikos sutartį kaimas buvo priskirtas Lietuvos Respublikai. Pagal 1921 m. lenkų valdžios atliktą gyventojų surašymą kaime gyveno 74 žmonės, iš kurių 70 lenkai, 3 žydai ir 1 lietuvis. 1919-1952 m. kaimas priklausė Andrejavo valsčiui. 1975-1998 m. priklausė Suvalkų vaivadijai.
Julkuvas (Liublino vaivadija)
Julkuvas  – kaimas Lenkijos rytuose, Palenkės Bialos valsčiuje, Palenkės Bialos apskrityje, Liublino vaivadijoje. Kaimas yra apie 7 km į šiaurės rytus nuo Palenkės Bialos ir apie 101 km į šiaurės rytus nuo vaivadijos centro Liublino. Nuo XIV a. iki 1795 m. kaimas priklausė Lietuvos Didžiajai Kunigaikštystei.
Lazaris Kopelmanas
Biografija
1945–1950 m. Prancūzijos nacionalinio mokslinių tyrimų centro vyresnysis mokslinis bendradarbis. 1948 m., 1950 m. skaitė paskaitas Paryžiaus užsienio politikos studijų centre, 1950 m., 1976 m. Hagos tarptautinės teisės akademijoje, 1957–1958 m. Jeilio, 1971–1973 m. Ženevos, 1945–1948 m., 1960–1962 m. ir 1977 m. Paryžiaus universitetuose. 1949–1977 m. Jungtinių Tautų Europos ekonomikos komisijos juriskonsultas.
Dalyvavo rengiant ir priimant 1956 m. Tarptautinio krovinių vežimo keliais sutarties konvenciją, 1961 m. Europos konvenciją „Dėl tarptautinio komercinio arbitražo“ ir kitus tarptautinius dokumentus. 1969–1977 m. Komercinio arbitražo tarptautinės tarybos narys.
Unalaška (kolonija)
thumb|right|250px|Unalaškos uostas 1816 m.
Unalaška  – gyvenvietė, Rusijos kolonija Unalaskos saloje (Aleutų salos), egzistavusi nuo 1759 m. iki Rusijos Amerikos pardavimo Jungtinėms Amerikos Valstijoms 1868 m.
Istorija
1763 m. saloje kilo konfliktas tarp rusų medžiotojų ir vietinių gyventojų. Aleutai sunaikino 4 Rusijos prekybinius laivus (pirklių Kulkovų „Šv. Joanas“ ir „Šventieji Zacharijus ir Jelizaveta“, Trapeznikovo kompanijos galiotus „Šv. Nikolajus“ ir „Šventoji Trejybė“). Buvo nukauti 162 medžiotojai. Po metų laivo „Šventieji Petras ir Pavelas“ kapitonas Ivanas Solovjovas aptiko saloje sunaikintos rusų artelės pėdsakus. 1765 m. birželį prie Solovjovo prisijungė Korovinas su sunaikintos „Šventos Trejybės“ įgulos likučiais. Bendromis jėgomis jie surengė baudžiamąjį reidą, kuriame buvo išžudyta daugiau kaip 5 tūkstančiai aleutų.
1768 m. Unalaška tapo pagrindiniu Rusijos uostu regione, per jį vyko didžioji dalis prekybos kailiais. 1772 m. Solovjovas vadinamajame „Olandų uoste“ įkūrė pastovią rusų gyvenvietę. 1778 m. gyvenvietę aplankė Džeimso Kuko ekspedicija, kurią sudarė laivai „Resolution“ ir „Discovery“. Unalaškoje su Kuku susitiko rusų pirklys ir jūrų tyrinėtojas Gerasimas Izmailovas ir padovanojo jam vietinių jūrų žemėlapį.
1796 m. buvo įkurta Rusijos Amerikos kompanija, o Unalaška tapo jos pagrindine baze.
1825 m. buvo pastatyta rusų stačiatikių Viešpaties Paėmimo Dangun cerkvė. Parapijos įkūrėjas Inokentijus Venjaminovas, padedamas vietinių gyventojų, sukūrė pirmą aleutų abėcėlę ir išvertė į aleutų kalbą Bibliją. Tuo metu saloje gyveno apie 1000 žmonių, iš kurių ne daugiau kaip 300 buvo aleutai. 1836 m. saloje prasidėjo tymų, vėjaraupių ir kokliušo epidemija, nuo kurios išmirė daug vietinių gyventojų.
1867 m. miestas kartu su visa rusų kolonija buvo parduotas JAV. Rusijos Amerikos kompanija užsidarė, jos vietą Unalaškoje užėmė Aliaskos komercinė kompanija. Angliškai miestas imtas vadinti Unalaska.
Pastovys
Pãstovys (arba Pastovis, Pastoviai,, ) – miestas šiaurės Baltarusijoje, Vitebsko srityje, prie Medilos (dešiniojo Birvėtos intako) upės. Pastovių rajono centras. Nuo Švenčionių nutolęs 50 km, nuo Baltarusijos ir Lietuvos valstybių sienos bei Adutiškio – 20 km. Miestą kerta geležinkelis Lentupis–Polockas. Linų gamykla, maisto pramonė.
miniatiūra|left|[[Antanas Tyzenhauzas|A. Tyzenhauzo manufaktūrų pastatai. 2012 m.]]
Istorija
Gyvenvietė rašytiniuose šaltiniuose minima nuo 1409 m., iš pradžių kaip Posadnikas. Nuo XVI a. 2-ojo dešimtmečio – privati didikų Zenovičių valda. 1522 m. Smolensko vaivada Jurijus Zenovičius čia fundavo medinę Romos katalikų parapijos Šv. Dievo Motinos nekaltojo prasidėjimo bažnyčią. Šio didiko jurizdiką sudarė 6 miestelio pastatai, klebonija ir ligoninė (špitolė). Po LDK 1565–1566 m. įvykdytos administracinės reformos Pastovys buvo priskirti Vilniaus vaivadijos Ašmenos pavietui. Per Livonijos karą, 1581 m. Stepono Batoro karinio žygio į Polocką metu, gyvenvietė tapo vienu iš kariuomenės mobilizavimo centrų, nes čia numatyta surinkti LDK artileriją, kuri vėliau gabenta vandens keliu – Medilos, Birvėtos, Dysnos ir Dauguvos upėmis. 1628 m. Pastovyse buvo 62 kiemai (dūmai), o 1640 m. Zenovičiai čia fundavo medinę pranciškonų bažnyčią ir vienuolyną.
Pastovys ypač išaugo XVIII a. II pusėje valdant Lietuvos ūkio reformuotojui, LDK dvaro iždininkui Antanui Tyzenhauzui. Didikas tėvoninę valdą siekė paversti svarbiu kultūros ir pramonės centru, įkūrė manufaktūrų, tarp jų – popieriaus ir drobės. 1782–1785 m. Pastovyse veikė teatro mokykla, A. Tyzenhauzo perkelta iš Gardino. Jo iniciatyva miestelis perplanuotas pagal italų architekto Džiuzepės de Sako projektą. Suformuota erdvi Turgaus aikštė, aplink ją iškilo manufaktūrų darbininkų namai, raštinės ir teismo pastatai, gydytojo namas, užeiga, trys užvažiuojamieji namai. Iki mūsų dienų išliko 8 iš 22 A. Tyzenhauzo laikų pastatų. Viename jų, buvusiuose užvažiuojamuose namuose, dabar veikia Kraštotyros muziejus. 1775 m. į Pastovis iš Ašmenos perkeltas pavieto teismas, 1780 m. atidaryta Vilniaus universitetui pavaldi mokykla.
1791 m. Pastovims suteiktos miesto teisės ir jis iki 1796 m. tapo Užnerio pavieto administraciniu centru. Per 1795 m. Trečiajį Abiejų Tautų Respublikos padalijimą Pastovys iki 1921 m. pateko į Rusijos imperijos sudėtį. 1814–1853 m. Pastovis valdė grafas Konstantinas Tyzenhauzas, kuris čia įkūrė ornitologijos muziejų, biblioteką ir meno galeriją, užbaigė statyti ir įrengė klasicistinius rūmus. XIX a. Pastovys buvo miestelis, Dysnos apskrities Pastovių valsčiaus centras.
Paveldas
miniatiūra|260x260px|[[Tyzenhauzai|Tyzenhauzų rūmai 2009 m.]]
Kalviškė (Vidiškės)
Kalviškė – kaimas Ignalinos rajono savivaldybėje, 7 km nuo Rimšėnų.
Audrius Marcinkevičius
Audrius Marcinkevičius (g. 1974 m. liepos 24 d.) – buvęs Lietuvos futbolininkas, saugas.
Ganimedas
Ganimedas graikų mitologijoje – Trojos karaliaus Trojo sūnus, nepaparasto grožio vaikinas, kurį Dzeusas liepė ereliui pagrobti ir atnešti į Olimpą. Ten Ganimedas tapo nemirtingas ir pilstė vyną per dievų puotas vietoj Heros dukters Hebės. Vėliau Ganimedo vardu buvo pavadintas žvaigždynas (Vandenis).
miniatiūra|kairėje|[[Rubensas: „Ganimedo pagrobimas“]]
Žvelsėnai
Žvelsėnai – kaimas Klaipėdos rajono savivaldybėje, 1 km į pietvakarius nuo Lapių, prie Minijos ir Žvelsos santakos. Praeina kelias.
Dadū Dajalas
Dadū Dajalas (, 1544–1603 m.) – Indijos gurus (santas), poetas, priskiriamas bhakti laikotarpiui, „žinių kelio“ (jñānmārgī) atšakai. Kilęs iš Džaipuro apylinkių Radžasthane.
Savo mokyme sekė Kabiro, budistų, nathų poetine linija. Kaip ir Kabiras, neigė religinės ortodoksijos ir kastinio susiskaidymo reikšmę ir pabrėžė tiesioginį atsidavimą Dievui. Dadū Dajalas manė, kad išsilaisvinti iš samsaros galima kartojant Ramos vardą. Jis apmokė 52 mokinius, kurie vėliau įsteigė ašramus įvairiose Radžasthano vietose.
Mokėjo hindi, gudžaratų, radžasthanų kalbas, savo mokymą skleidė mišria kalba, vad. khičri bhāšā. Jo poezijos rinkinys Dadu Anubhav Vani, užrašytas jo mokinio Radžabo.
FC Concordia
Bazelio „Concordia“ – Šveicarijos futbolo klubas iš Bazelio.
Chesley Burnett Sullenberger
thumb|right|Chesley Burnett, 2020 Chesley Burnett („Sully“, Sullenberger III, g. 1951 m. sausio 23 d. Denvilis, Kalifornija) – amerikiečių lakūnas, išgarsėjęs, sėkmingai nutūpdinęs lėktuvą priverstinio nusileidimo metu Hadsono upėje, Niujorke. Sullenberger studijavo JAV oro pajėgų karo akademijoje, Purdue ir Šiaurės Kolorado universitetuose. Bombonešių pilotas JAV karinėse oro pajėgose, reguliariųjų oro linijų lakūnas.
Sullenberger vedęs, turi 2 dukras.
Stasys Vainoras (1966)
Stasys Vainoras (g. 1966 m. gruodžio 20 d. Skuode) – pedagogas, Lietuvos ir Skuodo rajono politinis bei visuomenės veikėjas.
Biografija
1985 m. baigė Skuodo Bartuvos vidurinę mokyklą. 1992 m. baigė Vilniaus pedagoginį universitetą, matematikos-informatikos mokytojas. 2009 m. baigė Kauno technologijos universitetą, viešojo administravimo magistras.
Nuo 1996 m. Lietuvos centro sąjungos narys, nuo 2003 m. Liberalų ir centro sąjungos, Skuodo rajono skyriaus narys, 2006 m. Lietuvos Respublikos liberalų sąjūdžio narys, LRLS Skuodo skyriaus pirmininkas.
Skuodo kultūros centro folkloro ansamblio „Vereta“ dalyvis, Skuodo kultūros centro Skuodo žemaičių teatro aktorius. Sutuoktinė Laima, vaikai Paulius, Milda.
Suomijos futbolo varžybos 1989 m.
Suomijos futbolo varžybos 1989 m.
Kaliluvas
Kaliluvas  – kaimas Lenkijos rytuose, Palenkės Bialos valsčiuje, Palenkės Bialos apskrityje, Liublino vaivadijoje. Kaimas yra apie 9 km į šiaurės rytus nuo Palenkės Bialos ir apie 102 km į šiaurės rytus nuo vaivadijos centro Liublino. Nuo XIV a. iki 1795 m. kaimas priklausė Lietuvos Didžiajai Kunigaikštystei.
Ilona Michailovič
Ilona Michailovič (g. 1972 m. vasario 19 d. Pabradėje, Švenčionių rajonas) – Lietuvos teisininkė, teisėtyrininkė kriminologė, viktimologė, Vilniaus universiteto (VU) docentė.
Biografija
1994 m. baigė VU Teisės fakultetą. Specializacija – Baudžiamoji teisė. 2001 m. gegužės 18 d. VU Teisės fakultete apgynė disertaciją tema „Baudžiamajame įstatyme numatytų nepilnamečių resocializacijos priemonių taikymas“, socialinių mokslų (teisės krypties) daktarė. 2004 m. Valstybės stipendijų (6 MGL) mokslininkams programos stipendininkė.
Apie 1994-1996 m. Teisės instituto Kriminologinių tyrimų skyriaus mokslinė bendradarbė, Lenkijos ir Europos Sąjungos teisės mokyklos, Rytų Europos teisės mokyklos direktorė, LR Prezidento Valdo Adamkaus patarėjo padėjėja. VU Teisės fakulteto Baudžiamosios teisės katedros asistentė, docentė, nuo 2009 m. rugsėjo 1 d. Baudžiamosios justicijos katedros docentė. Nuo 2007 metų spalio 1 dienos iki 2010 m. balandžio 6 d.Valstybinės lošimų priežiūros komisijos narė.
1996 m. Lietuvos Respublikos vaiko teisių apsaugos pagrindų įstatymo projekto rengimo darbo grupės narė, Darbo grupės recidyvinio nusikalstamumo prevencijos kompleksinei programai ir sprendimų dėl asmenų, grįžusių iš laisvės atėmimo vietų, socialinės saugos bei auklėjamųjų priemonių taikymo nusikaltusiems iki 14 metų paaugliams projektams rengti sudarymo, narė.
Pagrindinės mokslinių interesų kryptys: Baudžiamoji teisė, Viktimologija, Kriminologija.
Moka lenkų, lietuvių, anglų, vokiečių bei rusų kalbas.
Tadas Papečkys
Tadas Papečkys (g. 1978 m. rugsėjo 28 d.) – Lietuvos futbolininkas, žaidęs gynėjo pozicijoje.
Alsėjų kalbos
thumb|Alsėjų kalbų paplitimas prieš kontaktus su baltaisiais Alsėjų kalbos (taip pat jakonų kalbos) – iš dviejų glaudžiai susijusių kalbų, kuriomis buvo kalbama palei centrinę Oregono pakrantę, susidedanti kalbų šeima.
Kalbų šeimai priklausė dvi kalbos:
Abi šios kalbos yra išnykusios. Kai kuriuose šaltiniuose nurodoma, kad buvo du tos pačios kalbos dialektai.
Alsėjų vardas kilęs iš kusų kalbos. Alsėjų kalba paskutinį kartą fiksuota 1942 m., kai ja dar kalbėjo paskutinis mokėjęs šią kalbą John Albert. Jakinų kalba paskutinį kartą fiksuota 1884 m.
Alsėjų kalbos gali turėti tolimų ryšių su kusų kalbomis ir siuslaw kalba. Jos taip pat gali būti susijusios su vintų kalbomis. Šių galimų ryšių tyrimai yra susiję ir platesne penučių kalbų superšeimos hipoteze.
Arvydas Mykolaitis
Arvydas Mykolaitis (g. 1959 m. birželio 29 d.) – buvęs Lietuvos futbolininkas, saugas.
Biografija
Žaidė Ekranas Panevėžys (1985 ir 1993 m. Lietuvos čempionas), Žydrius Marijampolė (1994) komandose.
Banko kanalas
Banko kanalas – upelis Šiauliuose, magistralinis sausinimo griovys Šiaulių ir Radviliškio rajonuose, vienintelis Nevėžio baseino vandens telkinys, ištekantis iš Šiaulių apylinkėse tvyrančių aukštapelkių.
Geografija
Iškastas 1910 m. Valstiečių banko lėšomis, dėl to ir pavadintas Banko kanalu. Prasideda nuo Rėkyvos ežero šiaurės rytų dalyje esančios Margių aukštapelkės ir surinkęs kelių Lingailių miško melioracijos griovių bei pelkių vandenis, teka į pietryčius. Ties Liutkiškiais kerta geležinkelį Šiauliai – Tauragė, teka pietvakariniu Radviliškio miesto pakraščiu ir prie Ilguočių kaimo įteka į Beržę 26 km nuo jos žiočių.
Baseino plotas 54 km². Vagos plotis 7–15 m, didžiausias gylis 1,7 m. Srovės greitis 0,1 m/s. Vidutinis nuolydis 0,5 m/km. Vidutinis debitas 0,4 m³/s.
Francas ir Polina
Francas ir Polina – 2006 m. sukurta karinė drama apie tragišką vokiečių kareivio ir baltarusės merginos meilės istoriją.
Turinys
1943-ieji metai, Baltarusija. Vokiečių dalinys apsistoja kaime, pas vietinius gyventojus. Vienas iš kareivių, Francas, įsimyli Poliną, kurios namuose jis gyvena. Mergina flirtuoja su vokiečiu, tačiau į artimesnę draugystę nesileidžia.
Ateina žiema, Polina laukiasi, o susirgęs ir karščiuojantis Francas pradeda kliedėti vokiškai. Daugelis besislapstančiųjų žiūri į juos su užuojauta, tačiau tik ne paauglys Kazikas, kurio artimuosius nužudė vokiečiai. Iškeitęs savo tėvo laikrodį į šautuvą, jis patyko Francą prie upės, kai šis eina atnešti vandens gimdyti besirengiančiai Polinai...
Vilniaus Senienų muziejus
300px|thumb|right|Senienų muziejus ([[Albertas Žametas|Alberto Žameto piešinys Vilniaus albume 1863 m.)]] Vilniaus Senienų muziejus – pirmasis viešas muziejus Lietuvoje. Jis buvo buvo įkurtas 1855 m. gegužės 11 d. Vilniaus archeologinės komisijos iniciatyva perkeliant į Vilniaus Universiteto aulą privatų grafo Eustachijus Tiškevičius muziejų ir praplečiant jį. Grafo veiklą atspindi mokslinės ekspedicijos po Skandinavijos valstybes surinkta archeologinių titnaginių kirvių kolekcija. Muziejus visuomenei duris atvėrė 1856 m. balandžio 29 d. uždarytame po 1831 m. sukilimo Vilniaus universitete.
Senienų muziejaus istorija skiriama į du periodus: 1) nuo įsteigimo iki reorganizavimo (1855–1865); 2) nuo reorganizavimo iki likvidavimo Pirmojo pasaulinio karo metais (1865–1915). Po 1863 m. sukilimo muziejaus veikla nutraukta suintensyvėjus rusifikavimo politikai. Didesnė dalis vertingų eksponatų buvo išvežta į N. Rumiancevo muziejų Maskvoje, o pertvarkytas muziejus, vis dėlto, 1865 m. buvo atidarytas kaip Vilniaus viešosios bibliotekos dalis. Po Pirmojo pasaulinio karo 1918 m. dr. Jonas Basanavičius naudodamas Senienų muziejaus ir Lietuvių mokslo draugijos rinkinius ėmėsi kurti Istorijos-etnografijos muziejų, tačiau 1920 m. Lenkijai okupavus Vilnių, šis darbas nutrūko. 1920–1940 m. rinkiniai saugoti Vilniaus universitete, o 1941 m. perduoti Lietuvos mokslų akademijai. Vinco Žilėno pastangomis 1952 m. šių rinkinių pagrindu buvo suformuotas Istorijos ir etnografijos muziejus, kuris po nepriklausomybės atkūrimo 1992 m. perkurtas ir pervadintas į Lietuvos Nacionalinį muziejų. Šiuo metu jame yra saugoma apie 1 mln. eksponatų.
Lietuvos nacionaliniame muziejuje, tęsiančiame šio muziejaus tradicijas, sukurta nuolatinė ekspozicija, skirta Senienų muziejaus istorijai.
José Benito de Churriguera
thumb|right|200px|Šv. Stepono bažnyčios altorius [[Salamanka|Salamankoje]] thumb|right|200px|Šv. Kajetono bažnyčia Madridas|Madride Chosė Benitas de Čurigera (,, 1665 m. kovo 21 d. Madridas – 1725 m. kovo 2 d. Madridas) – žymiausias ispanų baroko architektas, skulptorius.
Biografija
Gimė Barselonos skulptoriaus Cosė Simono de Čurigeros šeimoje. Iki tėvo mirties 1679 m. mokėsi pas jį, vėliau teko dirbti savarankiškai. Išgarsėjo 1689 m. karalienės Marijos Luizos katafalko projektu. 1690 m. karalius Karolis II Habsburgas jam pasiūlė būti rūmų architektu, bet šias pareigas ėjo tik iki 1696 m. Vėliau gyveno Salamankoje. Dažniausiai dirbo kartu su broliais Choakinu (1674–1724 m.) ir Albertu (1676–1750 m.)
Kūryba
Salamankoje:
Nuevo Baztane:
Kūrybai būdinga banguoti karnizai, spiralinės kolonos, puošni ornamentika, gausi skulptūrinė puošyba. Jo vardu pavadinta baroko ispaniškoji atmaina čurigereskas, apie 1650–1740 m. dominavęs ispanų architektūroje ir turėjęs įtakos ispanų kolonijinei architektūrai JAV ir Meksikoje.
Celė (Slovėnija)
Celė – trečias pagal dydį miestas Slovėnijoje, neoficialiame Štirijos regione. Savivaldybės centras. Miestas įsikūręs prie Aukštutinės Celės pilies (407 m) ties Savinios, Ložnicos ir Voglainos upėmis ir yra iškilęs 241 m virš jūros lygio.
Gyventojai
2002 m. mieste gyveno 47660 gyventojai, kurių 22744 buvo vyrai, o 24816 buvo moterys.
Kalviškė (Švenčionys)
Kalviškė – kaimas Švenčionių rajono savivaldybėje, 13 km į šiaurės rytus nuo Pabradės, Zalavo miško pašonėje, prie Meros upelio, priešais Padvarę.
Šunija
Šunija – upė Tauragės ir Šilalės rajonuose, kairysis Jūros intakas. Ilgis 35,1 km.
Ištakos 4 km į rytus Upynos miestelio, šalia Girdiškės kaimo, Šilalės rajone. Prie Lomių yra 3 metrų aukščio užtvanka, aukščiau jos susidaręs 13,3 ha tvenkinys. Prie Mažonų į ją įteka didelis Užupio upelis. Upė kanalizuota. Žiotys – Jūros upė, į kurią įteka Jūrai iki savo žiočių likus 53 km, prie Rekstukų ir Norkaičių kaimų.
Intakai (visi dešinieji): Upynalė, Tulė, Ringė, Malūndaubė (seniau ji buvo vadinama Karapolio vardu), Duobeižis, Kaipė I, Kaipė II, Irtuona, Užupis (Baublys). Vidutinis nuolydis 336 cm/km.
Upėvardis kildinamas nuo gyvūno pavadinimo šuo (šuns, šunies).
Sutvirtinimo sakramentas
thumb|Teikiamas sutvirtinimo sakramentas Sutvirtinimas arba konfirmacija (, „patvirtinimas, sustiprinimas“) – vienas iš 7 sakramentų (katalikų, ortodoksų tikėjime. Pastarieji Sutvirtinimą atitinkantį sakramentą (vad. graikišku žodžiu myron „patepimas“) teikia kartu su krikštu).
Katalikai, priimdami Sutvirtinimo sakramentą, turi turėti bent 13 metų, ir jau anksčiau būti priėmę Pirmąją Komuniją. Reikia pakartoti bei pagilinti tikėjimo tiesas, atlikti išpažintį, pasimelsti į Šv. Dvasią bei gauti iš savo parapijos klebono patvirtinimą apie pasiruošimą priimti Sutvirtinimo sakramentą (tai atliekama išduodant kortelę).
Teikimas
Romos Bažnyčioje tam skirtą dieną Sutvirtinimą teikia vyskupas. Mirties pavojui gresiant (mirštančiam ligoniui ar krikštijant mirštantį kūdikį) Sutvirtinimą gali teikti ir kunigas. Šis sakramentas laikomas būtinu krikšto malonei atbaigti. Yra 2 svarbiausi dalykai šiame sakramente:
Nacionalinė civilinės aviacijos mokykla
Nacionalinė civilinės aviacijos mokykla  – Prancūzijos universitetas Tulūzoje. Apie 2000 studentų, 750 dėstytojų.
Tai didžiausia civilinės aviacijos mokykla Europoje.
Sutvirtinimo sakramentas
Reikšmė
Pažymėjimo, įspaudo svarbą sudaro tai, kad tikima patepimo ženklą tarsi įspaudžiant neišdildomą žymę žmogaus sieloje (lyg dvasinį antspaudą). Todėl sutvirtinimas priimamas tik kartą gyvenime.
Patepimo simbolika reiškia gausumo, džiaugsmo, gydymo ženklus, sietinus su įšventinimo ženklais. Tikintieji po Sutvirtinimo yra įpareigoti kitiems skelbti Jėzaus Kristaus meilę ir gerumą žodžiu ir darbais, net ginti tikėjimą.
Sutvirtinimo metu, kaip tikima, gaunamos šios 7 Šv. Dvasios dovanos: išmintis, supratimas, patarimas, tvirtumas, žinojimas, maldingumas, pagarbi Dievo baimė.
Kvėdarnos valsčius
Kvėdarnos valsčius (carmečiu Konstantinovo valsčius, ) – buvęs administracinis-teritorinis vienetas dabartinės vakarų Lietuvos teritorijoje. Centras – Kvėdarna.
Istorija
Valsčius minimas nuo 1593 m. Atkurtas XIX a. Kauno gubernijoje. Panaikintas 1950 m. birželio 20 d., jo teritorija perduota Šilalės rajonui (11 apylinkių).
Gyvenvietės
1923 m. surašytos gyvenvietės:
Tautinė sudėtis
1923 m. gyveno 8023 žmonės:
Lustinė mokėjimo kortelė
Lustinėse kortelėse galima išsaugoti daugiau informacijos nei magnetinėse, be to, ji gali būti keičiama bankomate ar skaitytuve. Todėl su lustinėmis kortelėmis galima atlikti sudėtingesnes operacijas, nei su magnetinėmis.