cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Šratasvydžio ginklai
Spyruokliniai ginklai
Kitas spyruoklinių Airsoft ginklų privalumas yra maža kaina. Elektriniai Airsoft ginklai kainuoja nuo 200 iki 5000 litų, aukštos klasės dujiniai pistoletai – nuo 200 iki 600 litų. Be to, jiems reikia papildomų priedų – dujų, akumuliatorių. Spyruoklinių ginklų kainos paprastai neviršija 150 litų (išimtis – brangieji snaiperiniai šautuvai, kainuojantys 270–1000 litų).
Daugelio pradedančių Airsoft žaidėjų pirmaisiais ginklais būna spyruokliniai pistoletai, kainuojantys 30–100 litų. Praktiškai visi Airsoft žaidėjai turi ar yra turėję spyruoklinių ginklų, kuriuos naudojo žaidimuose ar įsigijo kaip reto ginklo, gaminamo tik spyruokliniame variante, kopiją.
Elektriniai ginklai
thumb|right|250px|Automatinio elektrinio Airsoft ginklo krumpliaračių mechanizmo veikimas thumb|250px|[[CYMA modelis CM.022 AK-47]] thumb|right|250px|Šturmo šautuvo H&K G36C Airsoft kopija Elektriniai Airsoft ginklai turi elektros variklį, kuris naudoja pakraunamo akumuliatoriaus energiją. Elektros variklis judina stūmoklio ir spyruoklių sąranką, kuri išstumia rutuliukus. Šie ginklai gali šaudyti pusiau automatiniu ir automatiniu būdais, dėl ko jie dažnai vadinami automatiniais elektrinis ginklais (AEG; angliškai irgi AEG, iš automatic electric gun).
AEG dabar yra dažniausiai naudojami ir dažniausiai parduotuvėse pardavinėjami Airsoft ginklai.
AEG buvo sukurti Japonijoje, ir šių ginklų rinkoje iki šiol dominuoja Japonijos kompanija Tokyo Marui. Tokyo Marui gaminti AEG turi 3 krumpliaračius, kurie sukdamiesi suspaudžia stūmoklio sąranką. Stūmoklį paleidus spyruoklė stumia jį cilindru, ir šis išsviedžia rutuliuką pro vamzdį. Daugelis Airsoft ginklų gamintojų naudoja šią schemą su didesniais ar mažesniais patobulinimais.
AEG naudoja daugiausa nikelio – kadmio (NiCd) ar nikelio – metalo hidrido (NiMH) akumuliatorius. Dažniausiai naudojami 8,4 V „didieji“ akumuliatoriai (paprastai apie 2400 mA•h) arba 8,4 V „mini“ akumuliatoriai (paprastai 900–1700 mA•h). Skirtingų markių didžiųjų akumuliatorių įtampos būna nuo 7,2 V iki 12 V.
Paprastai kuo didesnė mA•h charakteristika, tuo ilgiau laiko pakrautas akumuliatorius, kuo didesnė tiekiama įtampa – tuo didesnė šaudymo sparta (ŠS).
Dabar Airsoft ginkluose pradeda naudoti ličio – polimero (Li – po) akumuliatorius, kurie yra lengvesni ir mažesni už senuosius. Jų mA•h paprastai nuo 500 iki 2400, o įtampa – 11,1 V.
Tokios konstrukcijos modifikacijos kaip metaliniai korpusai, armuoti plastikai AEG išvaizdą padarė žymiai tikroviškesne, todėl šių ginklų populiarumas labai padidėjo. AEG gamintojai (pvz., Classic Army ir Tokyo Marui) gamina replikas, kurios nuo realių ginklų beveik nesiskiria. Tokyo Marui dažniau korpusus daro iš patvaraus ABS plastiko (akrilnitrilo, butadieno ir stireno kopolimeras), o Classic Army daugiau gamina ginklų su metaliniais korpusais ir tvirtesnėmis plastikinėmis dalimis. Daugelis vėlesniųjų AEG modelių gaminami kuo tikroviškesni.
Hibridiniai ginklai
Hibridiniais Airsoft ginklais vadina AEG variantą, atsiradusį 2006 m. vasarą. Tai AEG ginklai. turintys vieną tikroviškumo elementą. Jų dėtuvės užtaisomos šoviniais, kurie turi po vieną plastikinį rutuliuką. Tokie šoviniai paprastai turi raudonas viršūnėles, tuo jie primena žaislinius ginklus, kurie vamzdžių žiotys pažymimos raudono plastiko antgaliais.
Hibridiniai Airsoft ginklai yra elektra varomi, turi visišką spynos atatrankos sistemą, o kiekvieno šūvio metu sunaudojamas vienas šovinys (iššaunamas rutuliukas, išmetama iššauta tūtelė, girdimas šūvio garsas ir iš vamzdžio išmetamas šūvio dūmelis.
Elektriniai atatrankiniai ginklai
Elektriniai atatrankiniai ginklai (EBB) – pigūs elektriniai Airsoft ginklai, kurie savo išvaizda dažniausiai būna neatskiriami nuo tikrųjų šaunamųjų ginklų. Šie ginklai dažniausiai varomi 4 AA ar AAA elementų, jų pradinis šratų greitis mažas. Šūvio metu spyna atmetama atgal kaip tikro pistoleto šūvio metu. Tuo jie primena dujinius GBB (Gas Blow Back 'dujinius atatrankinis') pistoletus.
Dujiniai ginklai
Dujiniai Airosft ginklai naudoja dviejų tipų dujas:
Balstogės technikos universitetas
Balstogės technikos universitetas  – valstybinė aukštoji mokykla Balstogėje, Lenkijoje. Lenkijos aukštųjų mokyklų reitinge jis užima 51-60 vietą, tuo tarpu pasaulio reitinguose – 1826 (pagal pasaulinį Webometrics Ranking of World Universities 2013 m. reitingą).
Privati Vakarinė inžinerijos mokykla buvo įkurta Balstogėje 1949 m. gruodžio 1 d. 1964 m. mokykla gauna Aukštojo mokslo ministerijos leidimą vykdyti ir dienines studijas, taip pat magistro pakopoje, pakeisdama savo pavadinimą į Aukštąją inžinerijos mokyklą. 1974 m. mokykla gauna technikos universiteto statusą.
Grozimai
Grozimai – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, Grajevo valsčiuje, Grajevo apskrityje, Palenkės vaivadijoje. Kaimas yra apie 10 km į pietus nuo Grajevo ir apie 70 km į šiaurės vakarus nuo vaivadijos centro Balstogės.
Siesartis
Siesartis yra:
Minženinas (Lomžos apskritis)
Minženinas  – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, Šniadovo valsčiuje, Lomžos apskrityje, Palenkės vaivadijoje. Kaimas yra apie 4 km į šiaurės rytus nuo Šniadovo, apie 14 km į pietus nuo Lomžos ir apie 77 km į vakarus nuo vaivadijos centro Balstogės. Anksčiau kaimas vadintas Mężenino Stare. Pirmą kartą rašytiniuose šaltiniuose paminėtas 1423 metais.
Huečulafkenas
Huečulafkenas  – ledyninės kilmės Argentinoje, Neukeno provincijoje, Anduose, Lanino nacionaliniame parke, į šiaurės vakarus nuo Chunin de los Andes miesto. Pratakomis jungiasi su kaimyniniais Paimuno ir Epulafkeno ežerais. Ilgis apie 30 km, plotis – tik 5 km. Pavadinimas indėnų mapučių kalba reiškia „ilgas ežeras“.
Jenny Haniver
thumb|Jenny Haniver - Forma: mažas drakoniukas. thumb|Jenny Haniver - Forma: Android.
Jenny Haniver - dirbinys iš rajos kūno, kuris buvo tam tikru būdu išpjaustytas ir suformuotas, o po to išdžiovintas, taip tapdamas fantastinio gyvūno mumija.
Jenny Haniver darymas buvo Antverpeno uoste neturinčių ką veikti jūrininkų pramoga - jie iš rajų darydavo džiovintas „undines“, kurias paskui nulakuodavo. Šiuos dirbinius jie pardavinėdavo.
Jenny Haniver darydavo panašius į velnius, angelus, drakonus. Kai kurie autoriai teigia, kad jūrų vienuolis iš tikrųjų buvo Jenny Haniver.
Anksčiausias žinomas Jenny Haniver piešinys pasirodė 1558 m. Konrado Gesnerio veikalo „Historia Animalium“ IV tome. Gesneris perspėjo, kad tai tėra performuotos rajos ir nereikia tikėti, kad tai miniatiūriniai drakonai ar kitokios pabaisos, kuo tais laikais daug kas tikėjo.
Raudūnė
Raudūnė (Erythrina) – pupinių (Fabaceae) šeimos Faboideae pošeimio augalų gentis.
Priklauso medžiai su ryškiai raudonais žiedais. Auga tropinio ir subtropinio klimato kraštuose. Kai kurios jų auginamos parkuose, skveruose.
Gentyje yra apie 130 rūšių:
Čoiras
Čoiras – miestas centrinėje Mongolijoje. Gobisumbero aimako sostinė. Gyvena 8 983 žmonės. Yra nutiestas geležinkelis, kuriuo važiuojant 250 km į šiaurę galima pasiekti Ulan Batorą – Mongolijos sostinę.
Graminės
Graminės (Grammatidae) – ešeržuvių (Perciformes) šeima.
ISO 3166-2:CH
ISO 3166-2:CH – Šveicarijos įrašas ISO 3166-2 saraše, ISO 3166 standarto dalis paskelbta Tarptautinės standartizacijos organizacijos (ISO), kuri apibrėžia visų pagrindinių administracinių vienetų vardų kodus (pvz., provincijų arba valstijų).
Graminės
Šeimoje yra 2 gentys, 12 rūšių.
ISO 3166-2:CH
Šiuo metu Šveicarijoje, ISO 3166-2 kodai apibrėžia 26 kantonus.
Armaviras (Armėnija)
Istorija
Miestas IV–II a. pr. m. e. buvo Didžiosios Armėnijos karalystės sostinė. Įvairiais laikotarpiais jis priklausė seleukidams, romėnams, sasanidams, Bizantijai, VII a. atiteko arabams, XI a. turkams seldžiukams, kurie pavadino miestą Sardarabadu. XIX a. užėmė rusai.
ISO 3166-2:CH
Kodai
(Skliausteliuose pažymėtos kantonų kalbos: (vok.) – Vokiečių kalba, (pranc.) – Prancūzų kalba ir (it.) – Italų kalba.)
Armaviras (Armėnija)
Istorija
1935–1992 m. miestas buvo žinomas kaip Oktemberianas.
1790 m. ATR gyventojų surašymas
1790 metų Abiejų Tautų Respublikos visuotinis gyventojų surašymas vyko 1789–1790 m. Jį lėmė politiniai ir ekonominiai motyvai. 1789 m. birželio 22 d. buvo priimtas Seimo nutarimas dėl visuotinio dūmų surašymo Lenkijoje ir LDK. Šiame nutarime įsakyta surašyti ne tik miestų, miestelių ir kaimų dūmus, bet ir kiek juose yra gyventojų. Lietuvos gyventojai surašyti pagal lietuviškosios Iždo komisijos paruoštą schemą. Tai buvo pirmasis gyventojų surašymas Europoje ir vienas pirmųjų pasaulyje (pirmuoju paprastai laikomas JAV gyventojų surašymas 1790 m.). Daugiausia netikslumų yra susiję su socialinėmis grupėmis (pvz., kūdikiai, moterys ir žydai tikriausiai dažniau nepateko į surašymo akiratį nei vaikai, vyrai ir kitų tikėjimų žmonės).
Rezultatai
Pagrindiniai surašymo rezultatai Lietuvos Didžiojoje Kunigaikštystėje:
Šaltiniai
Lustracja dymów i podanie ludności
Mlinikas
Mlinikas  – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, Šniadovo valsčiuje, Lomžos apskrityje, Palenkės vaivadijoje. Kaimas yra apie 12 km į šiaurę nuo Šniadovo, apie 12 km į vakarus nuo Lomžos ir apie 84 km į vakarus nuo vaivadijos centro Balstogės.
Skudutiškio pagrindinė mokykla
Molėtų rajono Skudutiškio pagrindinė mokykla – dieninė, savarankiško mokymosi bendrojo lavinimo mokykla Molėtų raj. Skudutiškyje, vykdžiusi priešmokyklinio, pradinio, pagrindinio ir papildomo ugdymo programas lietuvių kalba. Įstaigos kodas 191229839. Steigėjas Molėtų rajono savivaldybės taryba. miniatiūra|240px|left|2017 m.
Istorija
Pirmoji daraktorinė mokykla Skudutiškyje veikė Alfonso Bružo name 1911–1912 m. 1922 m. įkurta pradinė mokykla privačiame Vacio Žalalio name, 1951 m. ji išaugo į septynmetę, o 1961 m. – į aštuonmetę. 1990 m. tapo pagrindine mokykla.
2006 m. senosios Skudutiškio mokyklos patalpose įsikūrė Vaikų dienos centras (VDC). Šioms patalpoms nebeatitikus reikalavimų, 2008 m. persikėlė į Skudutiškio pagrindinę mokyklą. 2013 m. Skudutiškio mokykla dėl sumažėjusių mokinių skaičiaus prijungta prie Suginčių vidurinės mokyklos, tapo jos skyriumi. 2013 m. į Suginčių mokyklos patalpas persikėlė ir VDC. 2016 m. Dienos centras pradėjo veiklą savo pirminėse, neatpažįstamai pasikeitusiose patalpose Skudutiškyje.
Jutai
Jutai – indėnų genčių grupė, šiuo metu gyvenanti JAV, daugiausiai Jutoje ir Kolorade, trijose rezervacijose. Nuo jų kilo ir Jutos valstijos pavadinimas. Populiacija apie 10 tūkst.
Jutų kalba priklauso jutų-actekų kalbų šeimai.
Iki europiečių atvykimo, jutai gyveno dabartinių vakarinio Kolorado, rytinės Jutos dalyse, taip pat dalyje Naujosios Meksikos ir Vajomingo. Niekada nebuvo vieningi, susidėjo iš klajoklių grupių. Skirtingai nuo daugumos šio regiono genčių, jutai greičiausiai čia gyveno bent jau tūkstantį metų.
thumb|left|250px|Jutų menas iš [[biseris|karoliukų]]
Aidis Kruopis
Aidžio Kruopio komandos:
Didžiausios pergalės
2005 m.: 2006 m.: 2007 m.: 2008 m.: 2009 m.: 2010 m.:
Body Double
Turinys
left |thumb|160px|Džeikas ir jo teleskopas Džeikas Skalis, vaidinantis nedidelio biudžeto filmuose, netenka darbo dėl filmavimo aikštelėje patirto klaustrofobijos priepuolio. Netekęs ir gyvenamosios vietos, aktorių kursuose jis susipažįsta su Semu Buchardu, kuris nusprendžia jam padėti. Semas leidžia Džeikui laikinai pagyventi savo name Beverli Hilse, o aprodydamas apartamentus, parodo šiam kad pro teleskopą galima stebėti gretimą namą, kuriame kiekvieną vakarą prie lango šoka pusnuogė moteris, nors jos veido ir negalima įžiūrėti. Semui išvykus, Džeikas netrunka įsitraukti į kaimynės, vardu Glorija, stebėjimą, tačiau jau antrą vakarą pastebi, kad nuo kito namo stogo ją stebi dar vienas vyras – randuoto veido indėnas.
Dieną, išvažiuodamas iš namų, Džeikas pamato taip pat išvykstančią Gloriją ir nusprendžia ją sekti. Atsidūręs prekybos centre jis pastebi, kad moterį taip pat seka ir naktį matytas indėnas. Ši važiuoja į pajūrį, Džeikas – taip pat. Paplūdimyje tas pats indėnas staiga užpuola Gloriją ir pagrobia jos rankinę. Džeikas vejasi, tačiau, įbėgęs į tunelį, patiria klaustrofobijos priepuolį ir priverstas sustoti. Vėliau Džeikas prisipažįsta Glorijai ją sekęs ir mėgina ją pabučiuoti, tačiau ši pabėga.
Vakare Džeikas repetuoja kalbą telefonu, ketindamas paskambinti Glorijai, tačiau pro teleskopą staiga pamato jos namuose įsibrovusį indėną. Džeikas skambina, norėdamas ją perspėti, bet, išvydęs kad indėnas ją užpuolė, bėga į pagalbą. Išdaužus durų stiklą ir įsiveržus į vidų, jį užpuola šeimininkės šuo ir, kol Džeikas su juo galynėjasi, Glorija nužudoma elektriniu grąžtu, o indėnas pasprunka.
Policijos detektyvui Džimui nepatinka Džeikas ir jo pasakojimas, jis atvirai kaltina Džeiką dėl Glorijos, kuri, pasirodo, buvo labai turtinga, mirties. Sugniuždytas Džeikas ima niekur neiti iš namų ir, gerdamas alkoholį, žiūrėti kanalus suaugusiems. Netikėtai vieno anonso metu jis pamato aktorę Holę, šokančią taip pat, kaip ir Glorija. Džeikas išsinuomoja filmą ir, jį peržiūrėjus, įtarimai dar labiau sustiprėja.
Nuvykęs į pornografinius filmus kuriančią kompaniją, Džeikas netrunka gauti aktoriaus darbą. Suvaidinęs sceną su Hole, jis apsimeta esąs turtingas ir pakviečia Holę į namus. Čia jis ima ją kamantinėti ir išgauna prisipažinimą: jai iš tiesų buvo sumokėta, kad keletą vakarų gretimame name vakarais šoktų pusnuogė prie lango neva tutingam draugui, kuris mėgsta stebėti. Tuo metu Džeikui paskambina Semas ir jis, davęs Holei išgirsti skambinančiojo balsą, gauna patvirtinimą, kad ją nusamdė būtent šis žmogus. Džeikas mėgina įkalbėti Holę duoti parodymus policijai, tačiau ši nesutinka ir pabėga, pakeliui įlipdama į pakeleivingą mašiną.
Likęs vienas, Džeikas skambina į policiją ir papasakoja savo versiją: Semas leido jam apsigyventi savo namuose ir sudomino moterimi gretimame name, būdamas tikras, kad Džeikas, stebėdamas ją kiekvieną vakarą, taps nusikaltimo liudininku, kad Gloriją nužudo indėnas ir tai apiplėšimas, o ne sąmoninga žmogžudystė. Detektyvui Maklynui pasakius, kad Semas iš tiesų yra Glorijos vyras, versija įgauna dar didesnį pagrindą. Policija liepia Džeikui atvykti, tačiau šis važiuodamas pamato kaip Holė apsvaiginama gretimoje mašinoje, kurią vairuoja tas pats indėnas, ir puola ją persekioti. Greta užtvankos prie jau iškastos kapo duobės Džeikas susigrumia su indėnu ir staiga supranta, kad tai tik kaukė, po kuria slepiasi Semas ir kodėl Glorijos šuo nusikaltimo naktį užpuolė jį, o ne „indėną“.
Grumtynių metu Džeikas su Hole atsiduria kapo duobėje, kur jį vėl apima klaustrofobijos priepuolis. Džeikas privalo arba įveikti save, arba bus palaidotas gyvas...
Nablusas
Nablusas – miestas šiauriniame Vakarų Krante (Palestina), 63 km į šiaurę nuo Jeruzalės. 321 tūkst. gyventojų (2007; dauguma musulmonai). Išlikę daug I–XV a. statinių. Išvystyta muilo pramonė.
Kacprovas
Kacprovas – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, Grajevo valsčiuje, Grajevo apskrityje, Palenkės vaivadijoje. Kaimas yra apie 5 km į pietryčius nuo Grajevo ir apie 72 km į šiaurės vakarus nuo vaivadijos centro Balstogės.
Muiskai
Muiskai  – indėnų tauta, gyvenusi dabartinės Kolumbijos teritorijoje. Buvo įkūrę dvi Muiskų konfederacijas – hunkus ir bakatus. Tauta kalbėjo čibčų kalba.
1537 metais, pirmojo susitikimo su europiečiais – ispanais – metu, muiskų populiacija siekė penkis milijonus.
Vertėsi žemės ūkiu: augino kukurūzus, bulves, medvilnę. Tarp kitų amatų, buvo išvystyta auksadirbystė, keramika, juvelyrika.
Čibčų tautos
Bendrąja prasme čibčais vadinamos įvairios tautos, kalbančios čibčų šeimos kalbomis. Jos paplitusios Kolumbijoje, Panamoje, Kosta Rikoje, Nikaragvoje, Hondūre.
Verčiasi lydimine, vietomis ariamąja ir terasine žemdirbyste (augina kukurūzus, pupeles, šakniagumbius, persikines palmes), taip pat žvejyba, medžiokle, rankiojimu, vidurio ir pietų Kolumbijoje laiko jūrų kiaulytes. Išvystę amatus, prekybą.
Čibčų tautos išvysčiusios religinę-mitologinę sistemą, turi kunigijos luomą, visuomeninį susisluoksniavimą.
Olševas (Lomžos apskritis)
Olševas  – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, Šniadovo valsčiuje, Lomžos apskrityje, Palenkės vaivadijoje. Kaimas yra apie 4 km į šiaurės rytus nuo Šniadovo, apie 14 km į pietus nuo Lomžos ir apie 77 km į vakarus nuo vaivadijos centro Balstogės. 1899 m. rugpjūčio 18 d. kaime buvo pastatytas Olševo paminklas carui Nikolajui II.
Beata Nicholson
TV laidų vedėja:
Kozanė
Kozanė  – miestas Graikijos Makedonijoje, prie Aliakmono upės. Vakarų Makedonijos sostinė ir nomo centras. Susisiekimo mazgas. Yra Vakarų Makedonijos universitetas, muziejus.
thumb|left|Kozanės muziejus
Baltieji Lakajai
left|120px
Baltieji Lakajai – ežeras rytų Lietuvoje, Molėtų rajone, apie 7,5 km į rytus nuo Molėtų, Labanoro regioniniame parke, Lakajos (Žeimenos, Neries) baseine. Ežeras ištįsęs vakarų – rytų kryptimi. Ilgis – 9,3 km, didžiausias plotis – 1,3 km. Altitudė 145,3 m. Ežere yra 3 miškingos salos: Beržynės sala 4,03 ha, Pušinės sala 0,58 ha ir bevardė 0,08 ha salelė. Išilgai duburio yra 5–40 m gylio daubų. Kranto linija labai vingiuota, yra daug įlankų (Kamužės, Kumelpalaikio ir kt.) ir pusiasalių. Krantai daugiausia aukšti, apaugę medžiais. Ežerą supa Lakajų, Rašios, Bitliškės, Mindūnų, Rudesos, Kulinės miškai. Iš Rašios ežero įteka Rašelė, iš Kamužėlio ežero – Kamužė, iš Tramio I ežero – Stirnė, iš Rudesos ežero – Rudesa, iš Urkio ežero – Urkis. Baltųjų Lakajų ežeras pietryčiuose 60 m pločio Pertenio sąsiauriu jungiasi su Juodųjų Lakajų ežeru (nuo šio ežero skiria aukštas Ščiuro ragas). Baltųjų Lakajų ežero pratakumas 40 %. Šie ežerai patenka į Labanoro regioninį parką, kuriame yra retų gyvūnų ir augalų.
Dažniausiai aptinkamos žuvys – ešeriai, kuojos, lydekos, karšiai, raudės. Yra ungurių, vėžių.
Prie Baltųjų Lakajų esantys kaimai: Rudesa, Kačergai, Kamužė, Grūsis, Mindūnai, Ažuraisčiai, Antalakaja, Apkartai, Ščiurys, Joniškė, Palakajys, Mateliai. Veikia 5 kaimo turizmo sodybos. Yra keletas stovyklaviečių. Vakarinėje pakrantėje yra Rudesos apžvalgos bokštas, šiaurinėje - Mindūnų apžvalgos bokštas. Pietrytiniu krantu eina riba su Švenčionių rajonu.
Petras Gailevičius
Petras Gailevičius (1928 m. birželio 9 d. Rezgiai, Kėdainių apskritis – 1998 m. spalio 28 d. Kaunas) – Lietuvos gydytojas dermatovenerologas, habilituotas biomedicinos mokslų daktaras.
Biografija
1953 m. baigė Kauno medicinos institutą. 1994 m. habilituotas biomedicinos mokslų daktaras. Nuo 1996 m. profesorius.
Nuo 1953 m. Kaišiadorių raj. ligoninės darbuotojas, nuo 1958 m. iki 1960 m. vyr. gydytojas, nuo 1960 m. Kauno medicinos instituto (dab. Kauno medicinos universitetas), nuo 1969 m. iki 1974 m. Odos ir lytiškai plintančių ligų katedros vedėjas, nuo 1991 m. iki 1998 m. Kauno medicinos akademijos Odos ir venerinių ligų klinikos vedėjas.
Atari 5200
Atari 5200 SuperSystem, geriau žinoma kaip Atari 5200 – kompiuterinių žaidimų konsolė, kurią 1982 m. sukūrė įmonė „Atari, Inc.“. 5200 tikslas buvo konkuruoti su Intellivision žaidimų konsole, bet gavosi taip, kad ji rinkoje turėjo konkuruoti su naujai išleista ColecoVision konsole.
5200 buvo sukurta „Atari Inc.“ 400/800 kompiuterių pagrindu, jos vidinė techninė įranga buvo beveik identiška pastariesiems kompiuteriams, tačiau programinė įranga nebuvo tarpusavyje suderinama. 5200 konsolės valdymo įrenginiuose buvo įmontuoti analoginė vairasvirtė ir skaitinė klaviatūra, taip pat mygtukai „pradėti“, „pauzė“ ir „atstatyti“. Buvo šnekama, kad šios konsolės žaidimų pultas buvo patogesnis valdyti negu Atari 2600 pultas.
Emerikas Gailevičius
Emerikas Gailevičius (1874 m. spalio 5 d. Žagarė – 1949 m. sausio 17 d. Hamburgas) – Lietuvos kompozitorius, kapelmeisteris.
Biografija
Sūnus Stasys Gailevičius. Mokėsi Rietavo muzikos mokykloje, Varšuvos muzikos instituto kontraboso, kapelmeisterių, kompozicijos klasėse, Maskvos konservatorijos S. Tanejevo kompozicijos klasėje.
Griežė kariniame orkestre Rygoje, Zimino operos teatre Maskvoje. Nuo 1920 m. Valstybės teatro kontrabosininkas, koncertmeisteris, nuo 1922 m. prie Švč. Trejybės bažnyčios veikusios Šv. Cecilijos muzikos mokyklos mokytojas ir vedėjas, nuo 1929 m. ir Kauno karo muziejaus orkestro kapelmeisteris. 1925–1933 m. Kauno muzikos mokyklos, nuo 1933 m. Kauno konservatorijos klarneto ir kontraboso, nuo 1934 m. ir kapelmeisterių klasės vedėjas. Nuo 1944 m. gyveno Vokietijoje.
Kūryba
Sukūrė kantatą „Darius ir Girėnas“ (išl. 1938 m.), intermezzo simfoniniam orkestrui „Vestuvinė eisena“, maršų, fantazijų, parafrazių pučiamųjų ir simfoniniams orkestrams, chorų, dainų. Rinko ir harmonizavo liaudies dainas. Instrumentavo J. Žilevičiaus simfoniją (1922 m.), Č. Sasnausko „Requiem“ (1936 m.), J. Naujalio simfoninę poemą „Ruduo“ (1930 m.) ir kitus šio kompozitoriaus kūrinius, V. Kudirkos „Tautišką giesmę“.
Mokiniai: Povilas Bekeris, Juozas Gaudrimas, Klemensas Griauzdė, Bronius Jonušas.
Juodieji Lakajai
left|120px
Juodieji Lakajai – ežeras rytų Lietuvoje, Molėtų rajono rytuose, Švenčionių rajono paribyje, apie 12 km į rytus nuo Molėtų, Labanoro regioniniame parke. Ežero ilgis iš šiaurės vakarų į pietryčius – 7,15 km, didžiausias plotis – 1,2 km. Altitudė 145,3 m. Kranto linija labai vingiuota, jos ilgis 20,02 km (su salų krantais 22,6 km). Krantai sausi, aukšti, apaugę mišku. Ežere yra 8 salos: Anglijos sala 5,02 ha ir 7 bevardės (0,35 ha, 0,22 ha, 0,22 ha, 0,03 ha, 0,03 ha ir 2 po 0,01 ha). Šiaurinėje ir šiaurės rytinėje dalyje yra pusiasalių (Ščiuro ragas, Cibaragis). Atabradas siauras, padengtas smėliu. Dugne yra gilių daubų, padengtas dumblu. Ežerą supa Lakajų, Inturkės, Juodenėnų, Rašios miškai. miniatiūra|250px|left|Vaizdas ties Dvikamiene pušimi
Ežeras šiaurėje 60 m pločio Pertenio sąsiauriu jungiasi su Baltųjų Lakajų ežeru. Rytuose išteka Lakaja (Žeimenos intakas), pietuose iš Kertuojų ežero įteka Kertuojos upelis. Ežero pratakumas 153 %.
Juodųjų Lakajų ežere sugaunamos seliavos, stintos, kuojos, aukšlės, lydekos, raudės, lynai, ešeriai, įveisti karšiai, unguriai.
Pabuktė
Pabuktė – kaimas pietinėje Marijampolės savivaldybės dalyje, 1 km į šiaurės vakarus nuo Želsvos, prie kelio. Marijampolės miškų urėdijos Buktos girininkijos būstinė. Pro kaimą teka Šešupė, rytinėje pusėje auga Buktos miškas.
Irpinės mūšis
Irpinės mūšis (arba mūšis prie Irpinės upės) įvyko 1321 (1325?) metais tarp didžiojo Lietuvos kunigaikščio Gedimino ir Kijevo kunigaikščio Stanislovo, susivienijusio su Olegu iš Perejaslavlio, ir Romanu iš Briansko. Aršiose kautynėse prie Irpinės upės Gedimino kariuomenė sumušė Stanislovo ir jo sąjungininkų armiją.
Kunigaikštis Stanislovas pasitraukė į Brianską. Lietuvos kariuomenė po to nesunkiai užėmė Belgorodą, o po beveik mėnesio apgulties ir Kijevą. Vėliau krito ir Gediminui pasidavė ir kiti aplink Kijevą esantys miestai.
Užimtuose miestuose sau pavaldžiu vietininku Gediminas paskyrė Mindaugo sūnų Algimantą. Gedimino valdymo laikais Lietuvos Didžiosios Kunigaikštystės plotas išaugo beveik trečdaliu.
Saima
Saima (, SV Saimen) – ežeras pietryčių Suomijoje. Ežero plotas – 4400 km². Tai didžiausias ežeras Suomijoje ir ketvirtas pagal dydį Europoje. Saimos ežero pakranėje įsikūrę Lapenrantos, Imatros, Savonlinos, Mikelio, Varkauso ir Joensū miestai.
Iš Saimos į Ladogos ežerą teka Vuoksa. Saimos kanalas jungia Saimos ežerą su Suomių įlanka. Kiti kanalai jungia su mažesniais rytų Suomijos ežerais.
Ežere gyvena Saimos žieduotasis ruonis.
Pilis
thumb|Pierrefonds pilis |thumb|Mota pilis thumb|Andalūzijos [[Alhambra pilis, po Rekonkistos virtusi karališkaisiais rūmais]] |thumb|Trakų salos pilis Pilis – gynybinis statinys, laikomas vienu iš viduramžių simbolių. Nuo tvirtovių pilys skiriasi savo papildomomis (šalia gynybinės) funkcijomis – jose buvo gyvenama arba iš jos valdoma tam tikra teritorija. Pilys buvo statomos saugoti miestams, upių perkėloms, valstybių sienoms. Dar jos gynė nuo įsibrovėlių ir maištininkų.
Pilių atsiradimas
Pagrindiniai Europos pilių, kurios atsirado IX a. Karolingų Prancūzijoje, pirmtakai buvo romėnų įtvirtintos karinės stovyklos ir piliakalnių tvirtovės.
Sutvirtinimai ir pylimai buvo naudojami gynybai nuo akmens amžiaus. Europoje pilys atsirado IX a. iš dalies dėl poreikio gintis nuo Vikingų žygių, iš dalies – dėl feodalinio susiskaldymo. IX–XV a. visoje Europoje buvo pastatyta tūkstančiai pilių. Vien Prancūzijoje 1905 m. buvo suskaičiuota daugiau kaip 10 000 pilių.
Pirmąsias pilis statėsi riteriai ir didikai apsaugai ir kartu kaip saugias bazes, iš kurių galėtų veikti vietinės karinės pajėgos. Tuo metu, kai karaliaus valdžia buvo silpna, pilių tinklas ir jų karinės pajėgos garantavo santykinį politinį saugumą.
Pavyzdžiui, Prancūzijos Puatu provincijoje IX a. prasidėjus vikingų žygiams, buvo tik 3 pilys, o XI a. – jau 39. Panašiai buvo visoje Europoje. Pilys galėjo būti pastatytos labai greitai – jų statyba užtrukdavo nuo 1 iki 20 metų.
Pilį sudarė griovio juosiama kalva ar pylimas su mediniu bokštu viršūnėje. Pilies kieme už aptvaro stovėdavo gyvenamieji pastatai, arklidės, svirnai ir daržinės. Ankstyvąsias pilis saugojo aukšta medinė statinių tvora.
Panašūs statiniai Rusijoje (Kremlius) ir Japonijoje (Širo) taip pat laikomi pilimis.
Pagrindiniai pilies bruožai
Pagrindiniai pilies bruožai, skiriantys jas nuo kitų gynybinių statinių yra šie:
Šie trys bruožai skiria pilis nuo kitų įtvirtinimų, kurie paprastai turėjo tik gynybines funkcijas (citadelės ir gynybinės sienos), bei karinių stovyklų, kurios buvo statomos karinio žygio metu. Pilys, kurių pagrindinė funkcija buvo rezidencinė, paprastai vadinamos rūmais.
Akmeninės pilys
Maždaug nuo XI a. 8 deš. didesnėse Vakarų Europos pilyse imta statyti akmeninį bokštą, vadinamą donžonu. Londono Taueris, pirmasis donžonas Anglijoje, buvo pradėtas statyti 1078 m. Bokšte laikytos maisto atsargos ir ginklai, jame gyveno didikas su tarnais. Kalinius uždarydavo į pilies požemius.
Bokštai ir sienos
Nuo XII a. pradėti statyti akmeniniai aptvarai, supantys donžoną. Prie sienų buvo statomi išsikišę bokštai, kad užpuolikus būtų galima apšaudyti iš visų pusių. Maždaug XIII a. 8 deš. kai kuriose pilyse atsirado antroji išorinė siena, kad jas būtų sunkiau pulti. Tokios pilys, dažnai statytos kryžininkų Artimuosiuose Rytuose, vadinamos koncentrinėmis, nes jų aptvarinės sienos buvo kelios.
Puolimas
Pilis buvo puolama, naudojantis katapultomis, taranais ir pristumiamais apgulties bokštais. Į ją lėkdavo akmenys ir degančios strėlės, puolėjai kasdavosi po jos pamatais. Jei pilies nepavykdavo greitai paimti, ji būdavo apgulama. Daugumą pilių įveikė papirkinėjimai, ligos ir badas.
Apie XV a. vidurį patrankos ir parakas įgijo galią griauti sienas. Pilyse pasidarė nebesaugu. Dauguma pilių sugriuvo, kai kurios perstatytos į rūmus arba prabangius namus.
Osobnė
Osobnė  – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, Šniadovo valsčiuje, Lomžos apskrityje, Palenkės vaivadijoje. Kaimas yra apie 10 km į šiaurę nuo Šniadovo, apie 10 km į pietvakarius nuo Lomžos ir apie 81 km į vakarus nuo vaivadijos centro Balstogės.
Nikolajus Andrejevas
Nikolajus Andrejevas:
Kertuojai
left|120px
Kertuojai – ežeras rytų Lietuvoje, Molėtų rajone, apie 12,5 km į rytus nuo Molėtų, Labanoro regioniniame parke. Ežero ilgis iš šiaurės vakarų į pietryčius – 3,22 km, didžiausias plotis – 2,71 km. Altitudė 146,3 m. Forma primena ovalą. Ežeras susidarė ledo lūstavietėje. Didžiausias gylis – 5,9 m. Krantai daugiausia žemi, pelkėti, tik šiaurinis aukštesnis. Ežerą supa Lakajų, Inturkės, Kerijos ir Vyžintų miškai. Ežere vakarinėje dalyje yra 0,41 ha miškinga Gedimino sala.
Į Kertuojų ežerą pietuose įteka Vaikštėnų upė iš Išnarų ežero, rytuose išteka Kertuoja (į Juoduosius Lakajus). 1974 m. ežeras patvenktas. Ežero pratakumas 272 %. 1984 m. ant Kertuojos upelio įrengta žuvų pralaida. Vakarinė ežero dalis apžėlusi vandens augmenija.
Prie Kertuojų ežero įsikūrę Vaikštėnų, Vyžinių, Kertuojos kaimai, rytinėje pakrantėje stūkso Kertuojos piliakalnis. Šiaurrytinėje pakrantėje veikia poilsiavietė. Šiaurine ir rytine pakrantėmis eina kelias. Ežeras patenka į Kertuojų hidrografinį draustinį.
Ežerėvardis Kertuojaĩ greičiausiai kilęs nuo žodžio kertė („kampas“).
Puerto Kabeljas
Puerto Kabeljas  – miestas šiaurės Venesueloje, Karabobo valstijoje, uostamiestis prie Karibų jūros. Puerto Kabeljo uostas yra didžiausias ir svarbiausias šalyje – per jį išvežama nafta ir jos produktai, kava, kakava, mediena, vaisiai, odos, mėsa ir kt. Miestą pasiekia geležinkelio linija. Maisto, tekstilės, odų apdirbimo, medienos apdirbimo pramonė. Greta veikia naftos chemijos gamykla. Vystomas turizmas.
Mieste yra 1766 m. pastatyta Solano pilis, San Felipės tvirtovė, išlikusi kolonijinė miesto architektūra. Apylinkėse įkurtas San Estebano nacionalinis parkas.
Istorija
Puerto Kabeljas įkurtas 1589 m. Uostamiestis buvo nuolat atakuojamas piratų, todėl pakrantėje įrengti masyvūs fortai. XVIII a. tai buvo labiausiai įtvirtintas Venesuelos pakrančių miestas. Vėliau Puerto Kabeljas tapo paskutine rojalistų tvirtove, kurią Chosė Antonijus Paesas užėmė 1823 m.
Genesis
Genesis gali reikšti:
Angelė Rupšienė
A. Rupšienė daugiausiai žaidė Vilniaus „Kibirkšties“ komandoje. Tarptautinėse varžybose ji žaidė Sovietų Sąjungos moterų krepšinio rinktinės sudėtyje ir laimėjo Monrealio 1976 m. vasaros olimpinių žaidynių ir Maskvos 1980 m. vasaros olimpinių žaidynių aukso medalius, iškovojo auksą trijuose Europos čempionatuose (1972, 1976, 1978 m.), dviejuose Pasaulio čempionatuose (1971, 1975 m.).
Ylakaičių senosios kapinės
Ylakaičių senosios kapinės, vadinamos Kapeliais, Maro kapeliais – neveikiančios kapinės rytinėje Skuodo rajono savivaldybės teritorijos dalyje, Ylakaičiuose (Ylakių seniūnija), 3,3 km į pietryčius nuo Ylakių, kelio kairėje pusėje.
Kapinės
Teritorijos plotas – 0,01 ha.
Istorija
Veikė XVI a. – XVIII a. pab., laidoti Ylakaičių gyventojai, daugiausia maro aukos. Pradėjus mirusiuosius laidoti Ylakių kapinėse, kapeliuose XIX a. – XX a. pr. retsykiais buvo pakasami savižudžiai, nekrikštyti mirę kūdikiai, užkrečiamų ligų epidemijų aukos.
Mirusiems atminti nuo seno stovėjo koplytėlė ir keletas monumentalių kryžių. Prie koplytėlės per gegužines pamaldas kaimo gyventojai rinkdavosi pagerbti mirusiųjų, giedodavo giesmes. XX a. pab. pastatyta koplyčia (aut. Kazimieras Krapauskas) ir atnaujintas kryžius. Saugotinas kultūros paveldo objektas.
Komendantas
Komendantas ( – vadas) gali reikšti:
Maccabi Haifa FC
Haifos „Maccabi“ – Izraelio futbolo klubas iš Haifos.
Istorija
Klubas įkurtas 1913 m.
Jungtinių Amerikos Valstijų prezidentas
Jungtinių Amerikos Valstijų prezidentas – Jungtinių Amerikos Valstijų valstybės ir vyriausybės vadovas. Prezidentas vadovauja vykdomajai federalinės valdžios šakai. Prezidentas taip pat yra vyriausiasis Jungtinių Valstijų ginkluotųjų pajėgų vadas.
JAV prezidentas yra renkamas JAV piliečių netiesioginiuose rinkimuose per Rinkikų kolegiją ketverių metų kadencijai. Jis yra vienas tik iš dviejų federalinių pareigūnų, renkamų visos tautos, antrasis yra JAV viceprezidentas. Nuo 1951 m. dvidešimt antroji JAV Konstitucijos pataisa leidžia prezidentams eiti tik dvi kadencijas. Iš viso 43 asmenys ėjo 55-ias ketverių metų JAV kadencijas kadencijas. 2021 m. sausio 20 d. Joe Biden tapo 46-uoju ir dabartiniu JAV prezidentu.
Vaidmuo įstatymų leidyboje
thumb|left|[[JAV prezidento vėliava]] Pirmoji galia, kurią JAV konstitucija suteikia prezidentui, yra įstatymų vetavimo teisė. Pagal JAV Konstituciją, kiekvienas Kongreso išleistas įstatymas (prieš jam įsigaliojant) privalo būti pateiktas prezidentui. Gavęs įstatymo projektą, JAV prezidentas turi tris galimybes:
1996 metais Kongresas bandė sustiprinti prezidento veto galią. Kongreso išleistas įstatymas suteikė prezidentui teisę pasirašyti bet kurį papildomų išlaidų reikalaujantį įstatymo projektą, išbraukus tam tikrą įstatymo punktą, susijusį su išlaidomis. Kai prezidentas išbraukia tą punktą ir pasirašo įstatymą, Kongresas gali vėl svarstyti ir išleisti įstatymą kartu su prezidento išbrauktuoju punktu. Jei prezidentas vetuotų įstatymą, Kongresas galėtų atmesti veto remdamasis bendrąja tvarka. Tačiau toks įstatymas galiojo neilgai – iki kol JAV Aukščiausiasis teismas nepaskelbė, kad toks veto galios pakeitimas prieštarauja Konstitucijai.
Karinės galios ir užsienio politika
thumb|16-asis JAV prezidentas [[Abraomas Linkolnas JAV pilietinio karo metu sėkmingai išsaugojo Sąjungą.]]
Kongresas, remdamasis Karinių galių rezoliucija, privalo sankcionuoti bet kokį ilgesnį nei 60 dienų pajėgų dislokavimą. Be to, Kongresas kontroliuoja prezidento karinių galių vykdymą, tikrindamas karines išlaidas ir reglamentų laikymąsi.
JAV prezidentas taip pat vadovauja šalies užsienio politikai. Per JAV Valstybės ir gynybos departamentus, prezidentas yra atsakingas už amerikiečių apsaugą užsienyje ir užsienio piliečių apsaugą Jungtinėse Valstijose. Prezidentas sprendžia, ar pripažinti naujas valstybes ir vyriausybes, derasi dėl sutarčių su kitomis valstybėmis, kurios įsigalioja tik ratifikavus jas Senate (jei sutartims pritaria du trečdaliai senatorių).
Nors Konstitucijoje nenumatyta, prezidentai kartais gali sudaryti sutartį su užsienio valstybe ir be Kongreso pritarimo.
Administracinės galios
JAV prezidentas yra aukščiausias JAV pareigūnas, turintis vykdomąją valdžią. Vykdomoji valdžia su prezidentu priešakyje yra atsakinga už skaidraus įstatymų vykdymo užtikrinimą. Kad galėtų įvykdyti šią pareigą, prezidentui suteikta 4 milijonų federalinės vykdomosios valdžios darbuotojų kontrolė.
Prezidentas paskiria daugelį vykdomosios valdžios pareigūnų. Prieš pradėdamas oficialiai eiti pareigas prezidentas pakeičia iki 6 000, o per savo kadenciją iki 8 000 pareigūnų. Ambasadoriai, Kabineto nariai ir kiti pareigūnai Senato daugumos pritarimu yra paskiriami prezidento. Paskyrimai atlikti Senato darbo pertraukos metu yra laikini ir galioja iki kitos Senato sesijos pabaigos.
Prezidento teisė atleisti federalinės vykdomosios valdžios pareigūnus ilgai buvo ginčytina politinė problema. Paprastai, prezidentas gali grynai savo nuožiūra pašalinti vykdomosios valdžios pareigūnus. Tačiau Kongresas remdamasis statutu gali apriboti prezidento įgaliojimus atleisti nepriklausomų kontrolės agentūrų komisarus ir tam tikrus vykdomosios valdžios pavaldinius.
Prezidentas turi galimybę vadovauti didžiajai daliai vykdomosios valdžios, leisdamas vykdomuosius įsakymus, pagrįstus federaliniu statutu ir vykdomąja valdžia, garantuota JAV Konstitucijoje. Tokie prezidento įsakymai turi įstatymo galią. Tačiau vykdomieji įsakymai gali būti peržiūrimi federaliniuose teismuose arba įstatyminiais statuto pakeitimais padaryti negaliojančiais.
Juridinės galios
Prezidentas taip pat turi teisę paskirti federalinius teisėjus, įskaitant JAV apeliacinio teismo ir JAV Aukščiausiojo teismo teisėjus. Tačiau visiems tokiems paskyrimams reikalingas Senato pritarimas. Senato pritarimo užsitikrinimas gali būti didele kliūtimi tiems prezidentus, kurie nori nukreipti teismo organų sistemą link kokios nors ideologinės pozicijos palaikymo. Paskirdamas JAV apygardos teismo teisėjus, prezidentas pagal ilgai galiojančią tradiciją dažnai turi gauti palaiminimą iš vyriausiojo senatoriaus, į kurio gimtosios valstijos apygardos teismą skiriamas teisėjas. Prezidentai taip pat gali suteikti malonę ir atidėti mirties bausmės vykdymą, bet tai dažnai daroma pačioje prezidento kadencijos pabaigoje. thumb|left|300px|JAV prezidentas [[Barakas Obama sako Sąjungos padėties kalbą (metinį pranešimą) JAV Kongrese. Jam už nugaros: viceprezidentas Džo Baidenas ir JAV Atstovų rūmų pirmininkė Nensi Pelosi.]]
Vykdomosios valdžios privilegijos leidžia prezidentui neinformuoti Kongreso ir federalinių teismų nacionalinio saugumo klausimais. Džordžas Vašingtonas pirmasis pasinaudoja šia privilegija, kai Kongresas paprašė pamatyti JAV generalinio prokuroro Džono Klėjaus užrašus iš nepopuliarių derybų dėl sutarties su Didžiąja Britanija. Nors nei Konstitucijoje, nei jokiame kitame įstatyme apie tokią privilegiją neužsimenama, Vašingtonas sukūrė precedentą tokios privilegijos sukūrimui. Kai Votergeito skandalo metu Ričardas Niksonas bandė pasinaudoti vykdomąja privilegija, kad Kongresui nebūtų perduoti pusiau slapti įrodymai, JAV Aukščiausiasis teismas paskelbė nutarimą, kuriame sakoma, kad prezidentas negali pasinaudoti vykdomąja privilegija tam, kad išvengtų baudžiamojo persekiojimo. Kai Bilas Klintonas bandė naudoti privilegiją Levinski skandalo atžvilgiu, JAV Aukščiausiasis teismas nusprendė, kad prezidentas negali naudoti privilegija norėdamas išvengti civilinių ieškinių. Šie atvejai suteikia precedentą tokios vykdomosios privilegijos teisėtumui, nors tikslios šios privilegijos naudojimo ribos nėra aiškiai apibrėžtos.
Įstatymų leidimo lengvata
Nors prezidentas negali tiesiogiai leisti įstatymų, tačiau jis vaidina svarbų vaidmenį formuojant įstatymų leidimo politiką Jungtinėse Valstijose, ypač jei prezidento politinė partija sudaro daugumą vienuose arba abiejuose JAV Kongreso rūmuose. Nors įstatymų vykdomosios valdžios pareigūnams yra draudžiama tuo pat metu dirti Kongrese, ir atvirkščiai, tie įstatymų vykdomosios valdžios pareigūnai dažnai paveda senatoriams ir atstovų rūmų nariams už juos išleisti jų suprojektuotus įstatymų projektus. JAV prezidentas Konstitucijos jam suteiktu įgaliojimu daryti periodinius pranešimus Kongresui gali daryti įtaką įstatymų leidžiamajai valdžios šakai. Tie pranešimai gali būti rašytiniai arba žodiniai. Šiais laikais pranešimas pateikiamas Sąjungos padėties kalboje, kurioje prezidentas dažnai apibrėžia savo ateinančių metų įstatyminius pasiūlymus.
Atrinkimo procesas
thumb|[[Džordžas Vašingtonas, pirmasis Jungtinių Amerikos Valstijų prezidentas]]
Tinkamumas
JAV Konstitucijos antrojo straipsnio pirmosios dalies penktajame skirsnyje nustatytos pagrindinės sąlygos, kurias privalo atitikti asmuo, kandidatuojantis į JAV prezidento postą. Prezidentas privalo:
Asmuo, atitinkantis viršuje pateiktus reikalavimus, vis tiek negali būti renkamas į šį postą, jei jam taikytinos šios aplinkybės:
Kandidato iškėlimas ir rinkiminė kampanija
Šiuolaikinės prezidento rinkiminės kampanijos prasideda dar prieš preliminarius rinkimus, kuriuos dvi didžiosios politinės partijos panaudoja, kad prieš nacionalines partijų kandidatų prezidento rinkimuose iškėlimo konvencijas būtų išsiaiškinti gali kandidatai. Partijų konvencijose sėkmingiausiai pasirodęs kandidatas yra oficialiai iškeliamas kaip tos partijos kandidatas į prezidentus. Paprastai, partijos kandidatas į prezidentus pasirenka kandidatą į viceprezidentus, kurį partijos konvencija patvirtina automatiškai.
Kandidatai dalyvauja visoje šalyje transliuojamuose politiniuose debatuose. Nors paprastai debatai vyksta tik tarp demokratų ir respublikonų partijos kandidatų, kiti kandidatai taip gali būti pakviesti juose dalyvauti, kaip, pavyzdžiui, į 1992 metų debatus buvo pakviestas Rosas Perotas. Kandidatai vykdo rinkiminę kampaniją visoje šalyje, išdėstydami savo nuomonę svarbiai klausimais, bandydami įtikinti rinkėjus balsuoti už juos. Šiais laikais partijų kandidatai rūpinasi savo pergale pakibusiose valstijose, kurias šie dažnai lanko ir rengia masiškesnes reklamines kampanijas.
Išrinkimas ir prisaikdinimas
Prezidentai Jungtinėse Valstijose yra renkami netiesioginiuose rinkimuose. Tam tikras skaičius rinkikų, kurie bendrai vadinami rinkikų kolegija, oficialiai išrenka prezidentą. Rinkimų dieną paprasti rinkėjai iš kiekvienos valstijos ir Kolumbijos apygardos balsuoja už šiuos rinkikus. Kiekvienai valstijai yra paskirtas atitinkamas rinkikų kolegijos narių skaičius, lygus tos valstijos delegacijos abiejuose Kongreso rūmuose dydžiui. Paprastai kandidatas, laimėjęs daugumą paprastų rinkėjų balsų kokioje nors valstijose, laimi ir visus rinkikų kolegijos narių balsus, priskirtus tai valstijai. Todėl dažnai išrinktasis prezidentas sužinomas kitą dieną po rinkimų, o rinkikų balsavimas yra simbolinis.
Rinkimus laimėję rinkikai, praėjus maždaug 6 savaitėms po rinkimų, gruodžio mėnesio pirmąjį pirmadienį po antrojo trečiadienio, susirenka balsuoti. Po to jie nusiunčia balsavimo rezultatus į Kongresą. Rinkikų kolegijos balsavimui pradžią duoda pareigas einantis viceprezidentas, savo kompetencijos ribose eidamas Senato prezidento pareigas, ir jungtinio JAV Kongreso posėdžio metu paskelbia, kas buvo išrinktas prezidentu.
Remiant JAV Konstitucijos 20-ąja pataisa, naujai išrinkto prezidento kadencija prasideda sausio 20 dienos vidurdienį. Ši data yra vadinama JAV prezidento inauguracijos diena, kuria pažymima JAV prezidento ir viceprezidento ketverių metų metų kadencijos pradžia. Prieš pradėdamas eiti pareigas, naujai išrinktas prezidentas, pagal JAV Konstituciją, privalo prisiekti, sakydamas šiuos žodžius:
Prezidentai, nors tai ir nėra privaloma, prisiekdami tradiciškai padeda kairę ranką ant Biblijos ir priesaikos gale prideda frazę „Ir tepadeda man Dievas!” Nors jokiuose įstatymuose neapibrėžta, kas turi prisaikdinti prezidentą, tai tradiciškai daro JAV vyriausiasis teisėjas.
Kadencijos trukmė ir kadencijų skaičiaus apribojimai
thumb|Prieš 22-osios JAV Konstitucijos pataisos priėmimą [[Franklinas Ruzveltas buvo išrinktas keturioms prezidento kadencijoms.]] Prezidento ir viceprezidento kadencijos trukmė – ketveri metai. Pirmasis JAV prezidentas Džordžas Vašingtonas sudarė neoficialų precedentą tarnauti tik dvi prezidento kadencijas. Iki 1940 metų šio precedento laikėsi visi prezidentai. Prieš Frankliną Ruzveltą prezidentų Uliso Granto ir Teodoro Ruzvelto rėmėjai bandė skatinti prezidentus siekti trečiosios kadencijos, tačiau visi tokie bandymai buvo nesėkmingi. 1940 metais F. Ruzveltas atsisakė siekti trečiosios kadencijos, tačiau jis leido savo partijai iškelti jo kandidatūrą. Galiausiai jis buvo išrinktas trečiajai kadencijai. 1941 metais JAV įsitraukė Antrąjį pasaulinį karą, kas privedė prie to, kad rinkėjai 1944 metais išrinko Ruzveltą ir ketvirtajai kadencijai.
Po karo, kaip atsakas į dviejų prezidento kadencijų tradicijos sulaužimą, buvo priimta 22-oji JAV Konstitucijos pataisa. Pataisa uždraudė bet kam būti išrinktam prezidentu daugiau nei du kartus, arba vieną kartą, jei koks nors asmuo ėjo daugiau nei pusę kito prezidento kadencijos. Haris Trumenas, kuris buvo prezidentas pataisos priėmimo metu ir buvo atleistas nuo pataisos apribojimų, prieš pasitraukdamas iš 1952 metų rinkimų, taip pat siekė trečiosios kadencijos (antros pilnos kadencijos).
Po šios pataisos priėmimo penki prezidentai ištarnavo pilnas dvi kadencijas: Dvaitas Eizenhaueris, Ronaldas Reiganas, Bilas Klintonas, Džordžas V. Bušas ir Barakas Obama. Džimis Karteris ir Džordžas H. Bušas siekė antrosios kadencijos, tačiau pralaimėjo rinkimuose. Ričardas Niksonas buvo išrinktas antrajai kadencijai, tačiau jis atsistatydino nepasibaigus šiai kadencijai. Lindonas Džonsonas buvo vienintelis prezidentas, kuriam pagal šią pataisą buvo galima eiti daugiau nei dvi kadencijas. Jis išėjo 18 mėnesių Džono Kenedžio antrosios kadencijos ir galėjo siekti dviejų pilnų kadencijų, tačiau jis atsisakė siekti antros pilnos kadencijos taip nustebindamas daugelį amerikiečių. Išėjęs likusius Niksono kadencijos 2 metus ir 5 mėnesius Džeraldas Fordas siekė pilnos kadencijos, bet jam nepavyko būti išrinktam.
Nuorodos
Prezidant Stadoù-Unanet Amerika Presidenti di i Stati Uniti d'America Amerikanske præsidenter Uachtarán na Stát Aontaithe Presidentes dos Estados Unidos de América Daftar Presiden Amerika Serikat അമേരിക്കൻ ഐക്യനാടുകളുടെ പ്രസിഡണ്ടുമാരുടെ പട്ടിക Président d's Êtats Unnis Prisidenti dî Stati Uniti
Cherokee Phoenix
thumb|240px|Dirbtuvė Naujojoje Echotoje, kurioje buvo spausdinamas laikraštis The Cherokee Phoenix – pirmasis čerokių ir apskritai Amerikos čiabuvių laikraštis, pradėtas leisti 1828 metais ir ėjęs iki 1835 m., kuomet Džordžijos valdžia jį uždraudė. Laikraštis buvo leidžiamas čerokių ir anglų kalbomis, o jo redaktorius buvo Elias Boudinot.
Šiaulių naujienos (savaitraštis)
thumb|right|300px Šiaulių naujienos – savaitraštis pašvęstas Šiaulių miesto ir apylinkės gyventojų reikalams, visuomenės, politikos ir literatūros savaitraštis, ėjęs nuo 1923 m. gruodžio 21 d. iki 1928 m. gegužės 15 d. Šiauliuose.
Istorija
Leido „Kultūros“ bendrovė, vėliau „Šiaulių naujienų“ leidėjų ratelis, nuo 1926 m. vasario mėn. – Juozas Švambaris. Redakcijos adresas Bažnyčios g. 1, nuo 1924 m., pasikeitus adresui – Bažnyčios g. 58, nuo 1926 m. – Dvaro g. 83. Spausdino Savičiaus ir Šumkausko spaustuvė bei „Titnago“ spaustuvė Šiauliuose.
Informavo apie Šiaulių apskrities ir Lietuvos įvykius, svarstė politikos, ekonomikos, socialinius klausimus. 1926 m. gruodžio 19 d. Nr. 53 ir 1927 m. sausio 9 d. Nr. 2 buvo konfiskuoti, laikraštis uždarytas, vietoje jo buvo leidžiami leidiniai: „Šios dienos Šiaulių naujienos“ (sausio 14 d.), „Šių metų Šiaulių naujienos“ (sausio 23 d.) „Naujausios Šiaulių naujienos“, „Savaitinės Šiaulių naujienos“ ir kt. Nuo 1927 m. vasario 1 d. ėjo pavadinimu „Naujos Šiaulių naujienos“. Jos dažnai būdavo sustabdomos, vietoje laikraščio ėjo vienkarčiai leidiniai įvairiais pavadinimais: „Savaitinės Šiaulių naujienos“, „Mano Šiaulių naujienos“, „Kalėdų Šiaulių naujienos“, „100 Šiaulių naujienų“ ir kiti laikraščiai, pavadinime turėję žodžius „Šiaulių naujienos“.
1988 m. savaitraščio vardą skaitytojų pageidavimu nusavino Šiaulių miesto laikraštis „Raudonoji vėliava“.
Kapicė
Kapicė – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, Grajevo valsčiuje, Grajevo apskrityje, Palenkės vaivadijoje. Kaimas yra apie 18 km į pietryčius nuo Grajevo ir apie 60 km į šiaurės vakarus nuo vaivadijos centro Balstogės.
Karaiskakis stadionas
Karaiskakis stadionas yra futbolo stadionas Pirėjuje, Graikijoje. Pavadintas Georgios Karaiskakis, graikų nepriklausomybės karo herojaus, vardu. Namų rungtynes žaidžia Olympiakós SFP.
Karaiskakis stadionas turi keturių žvaigždučių UEFA sertifikatą, leidžiantį rengti UEFA Europos lygos finalą.
Medutė
Medutė (Maianthemum) – smidrinių (Asparagaceae) šeimos augalų gentis.
Lietuvoje auga viena rūšis:
thumb|left|190px|[[Dvilapė medutė]]
Konopkai (Grajevo valsčius)
Konopkai – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, Grajevo valsčiuje, Grajevo apskrityje, Palenkės vaivadijoje.