cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Didžioji Saluva
Istorija
Notangos žemės kaimo pavadinimas Salavs prūsiškos kilmės. 1339 m. minimi Salow. 1818–1871 m. Prūsijos karalystės Rytų Prūsijos provincijos, 1871–1918 m. Vokietijos imperijos, 1918–1933 m. Veimaro respublikos, 1933–1945 m. Trečiojo reicho Karaliaučiaus apygardos Frydlando apskrities (nuo 1927 m. Barštyno apskritis) dvaras, nuo 1874 m. birželio 11 d. valsčiaus centras. 1910 m. valsčiuje, kurį sudarė Blekyčių palivarkas, Koskiemis, Mažoji Saluva ir Garbininkai buvo 267 gyventojai. Priklausė Dumnavos parapijai. 1946 m. balandžio 7 d. – rugsėjo 6 d. Frydlando rajono, vėliau Pravdinsko rajono kaimas, 1947 m. birželio 25 d. – 2008 m. birželio 30 d. Porečjės apylinkės kaimas.
Algimantas Butnorius
Algimantas Butnorius (1946 m. vasario 20 d. Kaune - 2017 m. spalio 30 d. Kaune) – Lietuvos šachmatininkas, didmeistris.
Biografija
1968-1975 m. Kauno radijo gamyklos „Banga“ sporto klubo leidinių redakcijos darbuotojas. 1975-1989 m. LTV šachmatų laidų vedėjas, žurnalo „Jaunimo gretos“, laikraščių „Komunizmo vėliava“ ir „Kauno tiesa“ šachmatų skyrių vedėjas. Nuo 1990 m. „Lietuvos aido“, „Kauno dienos“, „Vakarinio Kauno“ šachmatų apžvalgininkas. 1993-2017 m. Kauno šachmatų klubo „Margiris“ vadovas.
1967 m. užėmė 58 vietą iš 126 SSRS šachmatų čempionate. Tapo Lietuvos čempionu: 1967, 1970, 1973, 1975, 1976, 1980, 1982, 1993 m., užėmė antrąją vietą: 1968, 1969, 1972, 1984, 2006 m., trečiąją vietą: 1962, 1981, 1986 m.
2007 m. tapo pasaulio senjorų šachmatų čempionu ir įvykdė tarptautinio didmeistrio normą. Atstovavo Lietuvai šachmatų olimpiadose: 2000, 2004 ir 2006 m. 2007 ir 2009 m. laimėjo sidabro medalius Europos senjorų šachmatų čempionate.
Lietuvos žurnalistų sąjungos narys. Žmona Dalija (1944-2017), gydytoja. Vaikai: Sonata (1970-2017), Beata (g. 1976). Palaidotas Petrašiūnų kapinėse.
Vodinių valsčius
Vodinių valsčius  – kaimietiškas valsčius šiaurės rytų Lenkijoje, Mazovijos vaivadijoje, Sedlcių apskrityje. Centras – Vodiniai. Ribojasi su Borovių, Domanicės, Latovičo, Mrozų, Skužeco, Stoček Lukovskų ir Kotuno valsčiais.
Paviršiaus struktūra
Pagal 2002 metų duomenis valsčiaus plotas yra 115,66 km², iš kurių: Valsčius sudaro 7,21 % apskrities teritorijos.
Administracinis suskirstymas
Borkai, Brodkai, Budai, Čajkuvas, Helenuvas, Jedlina, Kačorai, Kamenecas, Kochanai, Kolodzionžas, Lomnica, Mlinkai, Olešnica, Ruda Volinska, Rudnik Dužai, Rudnik Malai, Seročinas, Sočki, Šostekas, Tokai, Vodiniai, Vola Serocka, Vola Vodinska, Žebračka.
Angliavandeniai
Angliavandeniai būtini gyviesiems organizmams. Organizmuose jie veikia kaip energijos šaltiniai, sudėtingesnių organinių junginių dalys (pvz., deoksiribozė DNR molekulėse), atraminės molekulės (pvz., celiuliozė), atpažįstami komponentai (pvz., glikokalikso oligosacharidai veikia kaip antigenai) ir kt.
Polimerinės sandaros angliavandeniai vadinami polisacharidais. Angliavandenius sintetina visi organizmai. Fotosintezėje atmosferos anglies dioksido anglies atomai įjungiami į angliavandenių molekules.
Skirstymas
Pagal struktūrą angliavandeniai skirstomi į:
Monosacharidų molekulėse gali būti nuo keturių iki dešimties anglies atomų. Visų monosacharidų pavadinimai baigiasi galūne „-ozė“. Pagal anglies atomų skaičių molekulėje jie skirstomi į tetrozes, pentozes, heksozes ir t. t. Didžiausią reikšmę turi heksozės ir pentozės.
Disacharidai, oligosacharidai ir polisacharidai yra sudaryti iš monosacharidų ir hidrolizės metu skaidosi.
Maistinė vertė
Žmogaus maiste angliavandeniai nėra būtini, nes organizme baltymai gali būti verčiami angliavandeniais. Kai kurių žmonių dietoje angliavandenių kiekis artimas 0 %, bet jie išlieka sveiki. Tačiau angliavandenių įsisavinimui reikia mažiau vandens nei baltymų ar riebalų įsisavinimui, todėl jie išlieka svarbiu energijos šaltiniu.
Angliavandeniai sudaro 80 % sausosios augalų masės ir 2 % sausosios gyvūnų masės. Angliavandeniai labai paplitę gamtoje ir labai svarbūs gyvųjų organizmų ir žmogaus biologiniams procesams.
Kai maiste yra mažai arba visai nėra angliavandenių, dažnai pastebimi ilgalaikiai efektai – sumažėjęs atletiškumas, žala smegenims, nefrotoksikacija. Smegenys gali įsisavinti tik angliavandenius, o baltymų gali nepakakti angliavandenių gamybai. Be to, mintant vien tik baltyminiu maistu organizmas aminorūgštis verčia angliavandeniais, ir šio proceso metu pasigamina daug amonio, kurį organizmas perdirba į šlapalą. Tačiau per ilgesnį laiką perteklinis amonio kiekis pakenkia žmogaus organizmui.
Angliavandenių apykaita
Organizmas gali tiesiogiai pasisavinti tiktai gliukozę ir fruktozę, kurių yra augalų sultyse ir kai kuriuose vaisiuose. Daugelis kitų angliavandenių iš pradžių turi būti suskaidyti į monosacharidus, o egzotiškesni monosacharidai – paversti gliukoze.
Gyvūnų organizmai nesugeba sintetinti angliavandenių iš anglies dioksido. Tik augalai geba juos sintetinti iš atmosferos CO2 ir H2O, vykstant sudėtingai reakcijai – fotosintezei. Sudėtingesni angliavandeniai suskyla į gliukozę, kuri įsiurbiama į kraują. Gliukozės lygis kraujyje visada pastovus (0,10–0,12 %). Jos kiekį reguliuoja insulino ir gliukagono sistema. Gliukozės perteklius kraujyje virsta gyvūniniu krakmolu – glikogenu, kuris kaupiasi kepenyse ir raumenyse. Kai gliukozės trūksta, ją atskelia iš glikogeno. Kai organizme trūksta insulino, susergama sunkia liga – cukriniu diabetu.
Siunikas
Siunikas (, dar žinomas kaip Siunia, Sisakanas, azerbaidžaniečių vadinamas Zangezuru) – istorinis Didžiosios Armėnijos regionas, esantis dab. Armėnijos pietinėje dalyje ir gretimose teritorijose Azerbaidžane (Arcacho Respublikoje). Iki pat dabar jį savo istoriniu regionu laiko tiek armėnai, tiek azerbaidžaniečiai.
Geografija
Siunikas buvo kalnuotas kraštas, geografiškai sutampantis su Zangezuro kalnagūbriu. Nuo Arcacho (Kalnų Karabacho) šiaurės rytuose jį skyrė Hekerio upė ir retai gyvenamas Karabacho kalnynas. Lygumų kraštas pietvakariuose priklausė istorinei provincijei Airaratui (dabar ten yra Nachičevanė). Didžiausia krašto upė yra Vorotanas, o pietuose regioną apriboja Araksas. Šiaurinė riba nėra aiški, kadangi senovėje Siunikas apėmė ir Sevano ežero teritorijas, o vėliau tik teritorijas į pietus nuo jo.
Istorija
thumb|150px|left|Arcacho ir Siuniko provincijų rajonai Armėnų karalystėje Siuniko provinciją (nachangą) sudarė 12 rajonų (gavarų): Erndžakas, Čagukas, Vajoc-dzoras, Gelakunis, Sotkas, Agachečkas, Cgakas, Gabandas, Bagkas, Dzorkas, Arevikas ir Kusakanas.
IV a. panaikinus Armėnijos karalystę, Siunikas atsidūrė tiesioginėje Sasnidų Persijos valdžioje. Nuo VII a. regioną kontroliavo Kalifatas. IX a. Kalifatui byrant, armėnų kunigaikščiai sukūrė čia dvi karalystes: Vakarų ir Rytų Siuniką, formaliai buvusias Bagratidų Armėnijos dalimi. Būdamos pasienio teritorijoje, valstybės buvo ne kartą užkariautos musulmoniškų dinastijų: čia valdė Sadžidai, Salaridai.
XI a. regioną užkariavo Seldžiukai, vėliau čia valdė kitos musulmoniškos dinastijos: Eldegizidai, Ilchanidai, Timūridai, Kara Kojunlu, Ak Kojunlu, Safavidai. Timūridų laikais regioną valdė atskira vasalinė dinastija – Orbeliai.
Miešolkai
Miešolkai – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, Staviskų valsčiuje, Kolno apskrityje, Palenkės vaivadijoje. Kaimas yra apie 5 km į rytus nuo Staviskų, apie 20 km į rytus nuo Kolno ir apie 70 km į šiaurės vakarus nuo vaivadijos centro Balstogės.
ATR-Rusijos karas (1605–1618)
Priešistorė ir suirutė Rusijoje
Livonijos karas baigėsi 1582 m. sausio 15 d., kai tarp Abiejų Tautų Respublikos ir Rusijos buvo sudarytos Jam Zapolės taikos sutartis 10 metų laikotarpiui. Pagal ją, Abiejų Tautų Respublika gavo Livoniją, Polocką ir Veližą, bet įsipareigojo grąžinti Velikije Lukus. Vėliau paliaubos pratęstos.
Rusijos caro Ivano IV Rūsčiojo sūnus Fiodoras buvo ligotas ir silpnaprotis. Šiam paveldėjus sostą faktinis šalies valdovas buvo jo žmonos brolis Borisas Godunovas. Fiodoro jaunesnysis brolis Dimitrijus neaiškiomis aplinkybėmis žuvo, o pats Fiodoras mirė bevaikis, tad po jo mirties nutrūko Riurikaičių dinastija, o 1598 m. caru buvo išrinktas pats Godunovas.
Lenkijos ir Ukrainos pasienyje atsirado kažkoks jaunikaitis, kuris skelbėsi esąs laimingai išsigelbėjęs caraitis Dmitrijus, taigi teisėtas sosto įpėdinis. Jį parėmė kai kurie ATR ponai, karalius Zigmantas jį taip pat maloniai priėmė. Tokiu būdu Dmitrijui Apsišaukėliui pavyko suburti karinę rinktinę, kurią sudarė kai kurių ATR didikų daliniai ir 1604 rudenį Dmitrijus įsiveržė į Rusiją. Jį pripažino ir jo būrius papildė sukilę kazokai, valstiečiai ir net kunigaikščiai. .
Karo eiga
thumb|left|200px|Maskvos žemėlapis 1610 m. B. Godunovo pajėgos sustabdė Dmitrijaus veržimąsi, bet Borisas Godunovas 1605 balandį mirė. Jo sūnus Fiodoras nesugebėjo užsitikrinti sau sosto ir 1605 m. birželio 20 d. – įvykus perversmui Dmitrijaus Apsišaukėlio I karinė rinktinė įžengė į Maskvą. Liepos mėn. Dmitrijus karūnuotas caru. Tačiau jo elgesys ir politika sukėlė gyventojų nepasitenkinimą. Iždo pinigus leido rūmams ir samdomai kariuomenei, daugiausia sudarytai iš lenkų ir vokiečių, išlaikyti; vedė katalikę Mariną Mniszek. Netrukus buvo suregztas sąmokslas. 1606 gegužę miestas sukilo ir Dmitrijus Apsišaukėlis I buvo nužudytas. Perversmui vadovavo bajoras Vasilijus Šuiskis, kuris tuoj pat ir buvo paskelbtas caru. Tačiau ir jam nepavyko atstatyti tvarkos. Kaip ir B. Godunovui, jam trūko legitimumo. Vis dar buvo tikima, kad Ivano IV Rūsčiojo sūnus yra gyvas. Krašte prasidėjo nauji sukilimai ir atsirado naujas apsišaukėlis Dmitrijus. Šis skelbėsi, kad laimingai išsigelbėjo per Maskvos sukilimą. 1607 m. Dmitrijus Apsišaukėlis II iš ATR įsiveržė į Rusiją. Maskvos valdose įsivyravo chaosas ir painiava.
200px|thumb|left|[[Klušino mūšis 1610 m.]]thumb|left|200px|[[Klušino mūšis 1610 m.]] 1609 m. į kovas įsimaišė Švedija. Faktas, kad ATR, nors ir ne savo karaliaus vardu, šeimininkauja didelėse rusų teritorijose, neatitiko Karolio IX interesų. Jis pasiūlė paramą Vasilijui Šulskui. Tada ATR jau oficialiai paskelbė karą Rusijai. 1609 m. rugsėjį ATR kariuomenė, vadovaujama Zigmanto Vazos, įsiveržė į Rusiją ir apgulė Smolenską. Vasilijus Šuiskis Smolenskui gelbėti suorganizavo žygį (apie 30 000 žm.), kurį rėmė J. de la Gardie vadovaujami švedai (apie 5000 žm.), bet ATR priešininkui sulaikyti pasiuntė apie 7000 karių, vadovaujamų Stanislovo Žolkievskio. 1610 m. birželio 4 d. – kariuomenės susirėmė ties Klušino kaimu. Mūšis pasibaigė įspūdinga Respublikos pergale, nors rusų pusė ir turėjo didžiulę kiekybinę persvarą. Kelias į Maskvą tapo laisvas. Šulskio pajėgoms išsisklaidžius, Žolkievskis triumfuodamas įžengė į sostinę. Prasidėjo Abiejų Tautų Respublikos okupacija Maskvoje. Grupė bajorų pripažino Zigmanto Vazos vyriausią sūnų, Vladislovą, caru. 200px|right|thumb|Medalis, skirtas [[Smolenskas|Smolensko paėmimui 1611 m.]]
1611 m. birželio 13 d. net po 20 mėnesių apsiausties Smolenskas buvo užimtas.
Respublikos kariuomenės būriai užėmę Maskvą ėmė valdyti karalaičio Vladislovo vardu. Nors Kremliuje įsitvirtinę dvejus metus, nuo 1610, svetimšalių valdžia neturėdama
populiarumo, nesugebėjo surinkti žymesnių pajėgų įtvirtinti Vladislovo valdžiai. Okupantų ir betvarkės išvarginti valstiečiai ėmė organizuotis ir priešintis. Į pagalbą Maskvos įgulai Zigmantas pasiuntė Joną Karolį Chodkevičių. 1612 m. rugsėjo 1 - rugsėjo 3 d. – Maskvos mūšis. Chodkevičius bandė prasibrauti iki Kremliuje įsitvirtinusios lenkų įgulos, tačiau nesėkmingai. Po poros mėnesių įgula iš bado buvo priversta pasiduoti. 1612 m. spalio 26 d. – Kremliaus įgulos kapituliacija.
1613 naujuoju caru buvo išrinktas Michailas Romanovas, kuris pradėjo naują - Romanovų - dinastiją. Naujoji valdžia atstatė šiokią tokią tvarką ir prasidėjo lėtas Maskvos atsigavimas.
Karalaitis Vladislovas 1617 dar žygiavo į Maskvą atsiimti jam bajorų anksčiau pripažinto caro sosto. Kariuomenei vadovavo Chodkevičius. Maskva buvo pasiekta, bet jos paimti nepavyko.
Paliaubos
1618 m. gruodžio 11 d. – Deulino paliaubos. Didžiausias ATR teritorijos išsiplėtimas – atkovotas Smolenskas. Sutarties terminas - 14,5 metų laikotarpis, kuriam pasibaigus, Rusijos bajorai nutarė skelbti karą ATR ir prasidėjo Smolensko karas.
Kasparai
Kasparai – kaimas Kaišiadorių rajono savivaldybėje, 1 km į šiaurės vakarus nuo Zūbiškių, prie kelio.
Abručiovka
Abručiovka – kaimas Kupiškio rajono savivaldybėje, 10 km nuo Šimonių.
Aviacinis kulkosvaidis
Aviacinis kulkosvaidis  – kulkosvaidis, skirtas naudoti lėktuvuose ir sraigtasparniuose.
Aviacinių kulkosvaidžių ypatumai:
Vytautas Jasulaitis
Vytautas Jasulaitis (1929 m. gegužės 8 d. Kaunas – 2003 m. spalio 2 d. Vilnius) – Lietuvos inžinierius, visuomenės veikėjas, technologijos mokslų daktaras.
Dangerutis Čebelis
Dangerutis Čebelis (1927 m. sausio 30 d. Kaunas – 1978 m. rugsėjo 21 d. Vilnius) – Lietuvos pedagogas, kalbininkas, romanistas, filologijos mokslų daktaras.
Vytautas Jasulaitis
Biografija
Tėvas pulkininkas Vincas Jasulaitis. 1962 m. baigė Kauno politechnikos institutą. 1969 m. technikos mokslų kandidatas.
Dangerutis Čebelis
Biografija
Nuo 1944 m. studijavo Vytauto Didžiojo universitete, 1946 m. pašalintas už antisovietines pažiūras. 1947-1950 m. dirbo mokytoju Kauno 8-oje gimnazijoje, dėstė lotynų ir prancūzų kalbas. 1950 m. suimtas klasėje už ryšius su Lietuvos antisovietinio pasipriešinimo judėjimu, iki 1953 m. kalintas Sibire. 1955 m. baigė Vilniaus pedagoginį institutą. 1975 m. filologijos mokslų daktaras.
Vytautas Jasulaitis
Biografija
1962–1963 m. dirbo „Lietkelprojekte“. 1963–1969 m. Kauno politechnikos instituto, 1969–1993 m. – Vilniaus inžinerinio statybos instituto dėstytojas, 1987–1993 m. Kelių katedros vedėjas, nuo 1973 m. docentas. 1993–1995 m. – Vilniaus miesto meras.
Dangerutis Čebelis
Biografija
Nuo 1955 m. Vilniaus universiteto dėstytojas, nuo 1978 m. profesorius. Parašė pirmąją romanistikos Lietuvoje apžvalgą. Ištyręs senovės prancūzų kalbos paminklus nustatė, kaip sintetinė kalbos sandara virsta analitine. Darbai svarbūs kalbų tipologijai ir lietuvių kalbotyrai.
Vytautas Jasulaitis
Biografija
Lietuvos kariuomenės kūrėjų savanorių sąjungos vienas atkūrėjų, 1993–1994 m. – jos centro valdybos pirmininkas. 1998–2003 m. Lietuvos kariuomenės karių, nukentėjusių nuo sovietinio ir nacistinio genocido, artimųjų sąjungos pirmininkas. Visuotinės lietuvių enciklopedijos straipsnių apie Lietuvos kariuomenę autorius.
Pentagonas
thumb|Pentagonas Pentagonas  – JAV Gynybos departamento centrinė būstinė, Arlingtone, Virdžinijos valstijoje. Tai didžiausias pasaulio biurų pastatas.
Janas Jaščaninas
Janas Jaščaninas (g. 1940 m. sausio 4 d. Vilniuje) – Lietuvos biologas, habilituotas biomedicinos mokslų daktaras, lengvaatletis.
Biografija
1964 m. baigė Vilniaus pedagoginį institutą. 1983 m. biologijos mokslų daktaras.
Pentagonas
Pastatas suprojektuotas amerikiečių architekto George Bergstrom (1876–1955). Pastatytas 1943 m. Pentagoną sudaro 5 aukštai ant žemės ir 2 po žeme. Bendras koridorių ilgis – 28 km, pastate yra 7754 langai. Pentagone dirba apie 26 tūkst. žmonių. Pastato pavadinimas reiškia penkiakampį — šis žodis į anglų kalbą atėjo kaip skolinys iš senovės graikų kalbos πέντε pente(penki) ir γωνία gonia (kampas).
Janas Jaščaninas
Biografija
1957–1967 m. Lietuvos lengvosios atletikos rinktinės narys, 10 kartų Lietuvos kūjo metimo čempionas ir daugkartinis rekordininkas, 1957 m. ir 1958 m. – TSRS kūjo metimo jaunių čempionas ir rekordininkas.
Pentagonas
Rugsėjo 11-oji
2001 m. rugsėjo 11 d. per teroristų išpuolį į Pentagoną rėžėsi teroristų užgrobtas lėktuvas. Žuvo visi skridusieji lėktuvu ir 125 žmonės, buvę Pentagone.
Janas Jaščaninas
Biografija
1968–1981 m. dėstė Vilniaus inžineriniame statybos institute. Nuo 1981 m. Lietuvos kūno kultūros instituto (nuo 1999 m. Lietuvos kūno kultūros akademija) dėstytojas, 1981–1986 m. Kūno kultūros teorijos ir metodikos, 1986–1991 m. Fiziologijos ir biochemijos katedros vedėjas. Nuo 1991 m. profesorius. 1985 m. įkūrė Žmogaus motorikos laboratoriją. Nuo 1991 m. dar ir Ščecino universiteto (Lenkija) profesorius.
Mokslinė veikla
Paskelbė daugiau kaip 200 mokslo darbų apie žmogaus motorikos neurofiziologinius ypatumus, griaučių raumenų bioelektrinį aktyvumą, sportininkų raumenų funkcijos adaptacinius kitimus, specializuotų treniruotės krūvių bioenergetikos ypatumus ir involiucinius žmogaus organizmo senėjimo pokyčius. 4 išradimų autorius.
Milžemiai
Milžemiai – kaimas Kėdainių rajono savivaldybėje, Lančiūnavos miško apsuptyje, 3 km į pietryčius nuo Lančiūnavos, prie Sulevos aukštupio. Kasamas žvyras. Yra naudojami ir jau iškasti karjerai.
Gyventojai
Kaime gimė Stasys Padalevičius (1940–2017), fotomenininkas.
Meškauskienė
Meškauskienė – lietuviška moteriškos giminės pavardė (ištekėjusi moteris).
Šios pavardės kita moteriškosios giminės forma yra: Meškauskaitė (mergautinė pavardė).
Ši pavardė kilusi iš vyriškos giminės pavardės Meškauskas.
Pavardę turi šie garsesni asmenys:
Johann Martin Schleyer
thumb|Johann Martin Schleyer, 1888 m. Johann Martin Schleyer (1831 m. birželio 18, Oberlaudoje – 1912 m. rugpjūčio 16 d. Konstancoje) – katalikų kunigas, poetas ir filantropas. 1880 m. sukūrė dirbtinę kalba volapiuką.
Gimė mokytojo šeimoje, buvo ketvirtas vaikas.
Jonas Gediminas Marčiukaitis
Jonas Gediminas Marčiukaitis (1932 m. rugpjūčio 29 d. Kalnynuose, Gudelių valsčiuje – 2022 m. rugpjūčio 2 d. Vilniuje ) – Lietuvos statybos inžinierius.
Biografija
Mokėsi Gudelių progimnazijoje, 1952 m. baigė Marijampolės vidurinę mokyklą, 1957 m. Kauno politechnikos instituto (KPI) Statybos fakultetą. 1957–1969 m. KPI dėstytojas, 1964–1968 m. Statybos fakulteto prodekanas. 1969 m. stažavo Ilinojaus universitete JAV. Nuo 1969 m. Vilniaus inžinerinio statybos instituto (VISI, nuo 1996 m. VGTU) dėstytojas, 1969–1991 m. mokslo reikalų prorektorius; nuo 1981 m. profesorius. 1981 m. technikos mokslų daktaras. 1993–1998 m. VGTU Gelžbetoninių, 1998–2002 m. Gelžbetoninių ir mūrinių konstrukcijų katedros vedėjas. Nuo 2001 m. profesorius emeritas.
1968–1971 m. ir 1976–1992 m. Lietuvos aukštųjų mokyklų statybos ir architektūros mokslo darbų rinkinių atsakingasis redaktorius. 1982–1991 m. Lietuvos mokslo ir technikos draugijų tarybos pirmininkas. 1994–1999 m. Lietuvos statybos inžinierių sąjungos pirmininkas. Nuo 1994 m. Statybos konstrukcijų standartizacijos Lietuvos technikos komiteto pirmininkas.
Brolis Sigitas Juozas Marčiukaitis.
Mokslinė veikla
Mokslinių darbų svarbiausios sritys: gelžbetonio ir sluoksniuotųjų konstrukcijų mechanika, kompozicinių medžiagų tyrimai, pastatų konstrukcijų projektavimas, jų patikimumo ir saugaus naudojimo vertinimas ir stiprinimo būdai. Parengė daugelio pastatų naujų arba remontuojamų konstrukcijų stiprinimo projektų. Su kitais sukūrė pirmąsias pagal ES standartus gelžbetonio ir mūrinių statybos konstrukcijų projektavimo normas – statybos technikos reglamentus: „Poveikiai ir apkrovos“ (2003 m.), „Gelžbetoninės konstrukcijos“ (2004 m.), „Mūrinės konstrukcijos“ (2004 m.). 7 monografijų autorius. Parengė mokomųjų priemonių, paskelbė apie 300 mokslinių straipsnių. Dviejų išradimų autorius.
UEFA taurių taurė 1978–1979 m.
UEFA taurių taurė 1978–1979 m. – 19-asis UEFA taurių taurės turnyras. Prasidėjo 1978 m. rudenį. Taurę laimėjo klubas, finale laimėjęs prieš  klubą.
Simas Urbonas
Simas Urbonas (1907 m. spalio 19 d. Ingavangis, Šilavoto valsčius, Marijampolės apskritis – 1968 m. lapkričio 18 d. Vusteris, JAV) – Lietuvos karininkas, žurnalistas, redaktorius.
Biografija
1929 m. baigęs Kauno karo mokyklą, tarnavo Lietuvos kariuomenėje. 1932 m. įsteigė ir iki 1937 m. redagavo žurnalą „Kariūnas“. Nuo 1936 m. kovo 19 d. iki 1940 m. liepos 5 d. žurnalo „Karys“ redaktorius. 1941 m. su žurnalistu Stasiu Butkumi atgaivino „Kario“ leidimą Vilniuje. 1944–1945 m. „Karį“ redagavo Berlyne. 1945–1948 m. su kitais redagavo leidinį „Tėviškės garsas“, leistą Vokietijoje. Į JAV atvyko 1949 m. Su S. Butkumi 1950 m. pradėjo leisti žurnalą „Karys“, jį redagavo iki 1953 m. Bendradarbiavo leidiniuose „Lietuvos kelias“, „Mūsų jūra“.
Buvo Lietuvos žurnalistų sąjungos narys.
Kazalekjo di Renas
Kazalekjo di Renas – Italijos miestas Emilijoje–Romanijoje, Bolonijos provincijoje.
Miesto pavadinimas kilęs nuo Casaliculum (mažų namų grupė) ir Reno upės pavadinimo. Čia buvo rasta neolito ir etruskų laikų radinių. 1402 m. birželio 26 d. įvyko Kazalekjo mūšis, kuriame Viskončių Milanas nugalėjo Boloniją su Florencija. Kazalekjo di Reną smarkiai subombardavo per Antrąjį pasaulinį karą.
Abugaliai
Abugaliai – kaimas Ignalinos rajono savivaldybėje, 5 km į šiaurės rytus nuo Vidiškių.
Balsienė
Šios pavardės kita moteriškosios giminės forma yra: Balsytė (mergautinė pavardė).
Pavardę turi šie garsesni asmenys:
Kaspariškės
Kaspariškėmis vadinami kaimai:
Jennifer Aniston
Jennifer Joanna Aniston (g. 1969 m. vasario 11 d. Los Andžele, JAV) – amerikiečių aktorė. Labiausiai išgarsėjo atlikusi Rachel Greene vaidmenį situacijų komedijoje „Draugai“, už kurį pelnė „Emmy“, „Auksinį gaublio“ ir Ekrano aktorių gildijos apdovanojimus.
Inta Celminia
Inta Celminia (, g. 1946 m. sausio 7 d. Ryga) – latvių tapytoja.
Kūryba
Kūriniai neapibrėžto žanro, turi portreto, figūrinės kompozicijos, natiurmorto elementų. Ankstyvasis stilius grįstas postimpresionistine ir kubistine stilizacija („Sėdinti moteris“ 1972 m., „Miestas“ 1978 m.), vėlesnysis – laisvesnio, improvizacinio pobūdžio („Nuotaika“ 1985 m., „Karmen“ 1989 m., „Lietus“ 1993 m.). Kūriniams būdinga nekonkreti erdvė, panašių tonų koloritas, apibendrintos moterų figūros, sąlygiški motyvai. 1975 m. ir 1978 m. dalyvavo Pabaltijo tapybos trienalėse, 1978 m. – laureatė.
Samara (Irakas)
Samara − miestas vidurio Irake, Saladino muchafazoje, Tigro dešiniajame krante, 125 km į šiaurę nuo Bagdado. Greta miesto įrengta užtvanka, sudarytas dirbtinis Tartaro ežeras, aplink yra drėkinamųjų kanalų sistema. Pats miestas nusidriekęs 41,5 km išilgai Tigro upės. Manoma, kad jo pavadinimas kilo iš arabiško posakio, reiškiančio „džiaugsmas reginčiajam“.
Istorija
Samaros teritorija gyvenama nuo gilios senovės, rasta V tūkstantmečio pr. m. e. archeologinių radinių, čia išsivystė Samaros kultūra − Ubaidų kultūros pirmtakė. Pats Samaros miestas iškilo gerokai vėliau − 690 m. pr. m. e. jį įkūrė Asirijos valdovas Sinacheribas. Persų valdovas Chosrovas I čia pastatė tvirtovę VI a. Bagdade kilus neramumams, 833 m. Abasidų dinastija savo sostinę perkėlė į Samarą, 892 m. ji vėl grąžinta į Bagdadą tačiau Samara išliko svarbiu prekybiniu centru. 847 m. pastatyta mečetė su spiraliniu minaretu, išlikusi iki šių dienų, daugybė kitų paminklų. Miestas tapo svarbiu šiitų religiniu centru. XX a. pr. įrengta užtvanka leido miestui sparčiai plėstis. Po 2003 m. Irako okupacijos Samaroje kilo ginkluoti konfliktai tarp sunitų daugumos ir šiitų mažumos, 2006−2007 m. susprogdinta Al Askario mečetė.
Paveldas
Samara pasižymi unikalia architektūra. Svarbiausias miesto objektas − IX a. spiralinis minaretas šalia Samaros didžiosios mečetės. Pastato aukštis − 52 m, plotis − 33 m. Kiti svarbūs objektai: Al Askarijos mečetė (pastatyta 852 m., dabar dalinai sugriauta), dveji rūmai (plotas 125 ir 211 ha), dar 42 įvairūs dvarai, 4 susirinkimų mečetės, trijų kalifų mauzoliejai ir kt.
2007 m. Samara įtraukta į UNESCO pasaulio paveldo sąrašą, bet dėl karo veiksmų mieste yra pavojaus grupėje.
Furjė transformacija
Furjė transformacija – tam tikras tiesinis operatorius, transformuojantis funkcijas į dažnių dedamąsias, tai yra dažnių spektras. Pavyzdžiui, muzikinio akordo transformacija yra matematinis kiekvienos natos, kurios sudaro akordą, amplitudžių (ir fazių) pavaizdavimas. Bangos forma priklauso nuo laiko, tai vadinama laiko srities pavaizdavimu. Dažnio spektras yra dažnio funkcija ir tai vadinama dažnio srities pavaizdavimu. Kiekviena funkcijos vertė yra kompleksinis skaičius (kompleksinė amplitudė), kuri koduoja ir gylį ir fazės komponentę. Furjė transformacija apima ir transformavimo operaciją ir kompleksinės reikšmės funkcijas, kurias sukuria. Tai užrašoma:
Egzistuoja keletas Furjė transformacijos variantų:
Čia i – menamasis vienetas, o \pi – pi. Jei t reiškia laiką, tai f – dažnį, o  – kampinį dažnį.
Atitinkamai esama įvairių atvirkštinės Furjė transformacijos variantų:
Pagojys (Kėdainiai)
Pagojys – kaimas Kėdainių rajono savivaldybėje, 5 km į šiaurę nuo Aristavos.
Istorija
Iki XX a. viduryje buvo Pridotkų (Padgojo) palivarkas.
2020 m. spalio 14 d. Pagojo viensėdis pervadintas kaimu.
Mianovskis
Mianovskis − lietuviška vyriškos giminės pavardė.
Šios pavardės moteriškosios giminės formos yra: Mianovskienė (ištekėjusi moteris) ir Mianovskytė (mergautinė pavardė).
Pavardę turi šie garsesni asmenys:
Poritė
Poritė – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, Staviskų valsčiuje, Kolno apskrityje, Palenkės vaivadijoje. Kaimas yra apie 6 km į vakarus nuo Staviskų, apie 12 km į pietryčius nuo Kolno ir apie 78 km į vakarus nuo vaivadijos centro Balstogės. Kaime stovi XIX a. pirmos pusės parapijinė ''Šv. Vojcecho'' bažnyčia, kuri yra įtraukta į Palenkės vaivadijos saugomų istorijos paminklų sąrašą. Per kaimą eina vaivadijos kelias Nr. 25px|DW648.
Šumas
Šumas – buvęs kaimas Varėnos rajono savivaldybėje, dabar pietvakarinė Krokšlio kaimo dalis kairiajame Ūlos krante, prie kelio. Auga du ąžuolai, pasodinti 1933 m., S. Dariaus ir S. Girėno žūties dieną jų skrydžiui įamžinti (sodino Kazimieraičių draugija). Vėliau skrydžiui atminti pastatytas ąžuolinis baublys.
Istorija
XIX a. kaimas priklausė Beržtų valsčiui.
Sofizmas
Sofizmas ( – vingrybė, prasimanymas) – retorikos metodas, sąmoningai klaidingas samprotavimas, kuris pateikiamas kaip teisingas.
Sofizmai sudaromi pažeidžiant silogizmo taisykles, vartojant žodžius perkeltine reikšme, pasinaudojant kalbos metaforiškumu, žodžių daugiaprasmiškumu (pavyzdžiui, Eubulidui priskiriamas sofizmas: ko nepametei – tą turi, ragų nepametei – reiškia, turi ragus).
Antikoje sofizmus nagrinėjo Platonas, sistemingai – Aristotelis. Sofizmai turėjo įtakos logikos raidai.
Libijos dinaras
thumb|left|100px Dinaras  – Libijos valiuta. ISO 4217 kodas – „LYD“. Dinaras padalintas į 1000 dirhamų (درهم). Atsirado 1971 m., kai pakeitė Libijos svarą. Pinigus išledžia Centrinis Libijos bankas, kuris taip pat valdo bankų sistemą Libijoje ir reguliuoja kreditą.
Kepaliai
Kepaliai – kaimas Joniškio rajono savivaldybėje, 4 km į pietryčius nuo Joniškio, prie kelio. Per kaimą teka Audruvės intakas Kiriena. Seniūnaitijos centras. Veikia medicinos punktas, biblioteka. Yra žemės ūkio bendrovė.
Etimologija
miniatiūra|220px|left|Kepaliai, biblioteka miniatiūra|220px|left|Kelias Joniškis–Linkuva
Spėjama, kad Kepaliai – asmenvardinis vietovardis, kilęs nuo asmenvardžio Kepalas arba Kepalis daugiskaitos.
Istorija
Buvęs Kepalių dvaras, kurio valstiečiai 1861 m. kovo mėn. atsisakė atlikti baudžiavines prievoles, dėl to į dvarą buvo pasiųstas kavalerijos eskadronas. 1905 m. liepos streikavo dvaro darbininkai. 1950–1992 m. buvo kolūkio centrinė gyvenvietė.
Kuršiai (reikšmės)
Kuršiai yra:
Eksovalis
Eksovalis – kaimas pietvakarių Andoroje, į pietus nuo Santa Kolomos miestelio. Yra nacionalinis stadionas „Estadi Communal d’Aixovall“, automobilių saugumo tikrinimo centras (kiekvienas senesnis nei 5 m. automobilis Andoroje kasmet turi pereiti saugumo patikrą). Veikia Šv. Filomenos bažnyčia.
Sportas
Kaime yra pagrindinis šalies stadionas „Estadi Communal d’Aixovall“, kuriame rungtyniauja ne tik šalies rinktinės, tačiau ir dauguma futbolo klubų:
Andrijauskiai
Andrijauskiai, Andrijauskai – žemaičių bajorų giminė, žinoma nuo XVII amžiaus.
Genealogija
Pranciškus Andrijauskis XIX a. valdė Kentralių dvarą netoli Luokės, Telšių apskr. 1821 m. vedė, žmona Gertrūda Opulskytė, jų sūnūs:
Mickis
Mickis − lietuviška vyriškos giminės pavardė.
Šios pavardės moteriškosios giminės formos yra: Mickienė (ištekėjusi moteris) ir Mickytė (mergautinė pavardė).
Pavardę turi šie garsesni asmenys:
Kerkasiai
Kerkasiai – kaimas Kelmės rajono savivaldybėje, 6 km į pietvakarius nuo Liolių, prie kelio. Kaime išteka Skirtinas.
Mickus
Mickus − lietuviška vyriškos giminės pavardė.
Šios pavardės moteriškosios giminės formos yra: Mickienė (Mickuvienė; ištekėjusi moteris) ir Mickutė (mergautinė pavardė).
Pavardę turi šie garsesni asmenys:
San Vinsentės kapitonija
San Vinsentės kapitonija  – Portugalijos kapitonija, Brazilijos kolonijos administracinis vienetas dabartinėje Pietų Brazilijoje, įkurta 1532 m. ir egzistavusi iki 1720 m. Nuo 1709 m. vadinosi San Paulo ir Minas de Ouro kapitonija. Tai buvo vienintelė pietinė kapitonija, kuri sėkmingai vystėsi ir vėliau tapo San Paulo valstija.
Raida
Kapitonija suformuota visas Portugalijos teritorijas pietų Amerikoje padalinus į 13 kapitonijų. Ji atiduota Martim Afonso de Sousa. Iš pradžių kapitoniją sudarė dvi atskiros dalys, kurias skyrė Santo Amaro kapitonija. Senieji šios teritorijos pakrantės gyventojai buvo indėnai tupinikimai.
Kapitonija kurį laiką buvo pavaldi Bahijos generalgubernatoriui, o 1572 m. tapo pavaldi naujai įkurtai Rio de Žaneiro generalgubernatorystei. 1578 m. kapitonija vėl grįžo į Bahijos pavaldumą, 1608 m. vėl grąžinta Rio de Žaneirui, o 1612 m. vėl priskirta Bahijos generalgubernatorystei.
1621 m. šiaurėje iš Maranjano, Paros ir Searos kapitonijų buvo įkurta Maranjano valstija, o likusios Portugalijos kolonijos sudarė Brazilijos valstiją (su sostine Bahija), kuriai priklausė ir San Vinsentės kapitonija.
Tuo metu San Vinsentės kapitonija suklestėjo dėl bandeirantų ekspedicijų į žemyno gilumą ieškant vergų ir iškasenų, todėl tapo Brazilijos valstijos (dar vadinamos Brazilijos vicekaralyste) branduoliu. San Vinsentės ekspedicijos išplėtė Brazilijos kolonijos žemes, anksčiau apribotas Tordesiljo linijos. thumb|left|San Paulo ir Minas de Ouro kapitonija 1719 m. (geltona) 1709 m. kapitonija buvo pervadinta į San Paulo ir Minas de Ouro kapitoniją. 1720 m. San Paulo ir Minas de Ouro kapitonija suskaidyta į San Paulo kapitoniją ir Minas Žeraiso kapitoniją. Netrukus nuo San Paulo kapitonijos atskilo Santa Katarinos kapitonija.
John McKenna
John McKenna (1855 m. sausio 3 d. Monachano grafystėje Airijoje – 1936 m. kovo 22 d. Liverpulyje, Anglijoje) – buvęs verslininkas, bei regbio žaidėjas. Pirmasis Liverpool FC treneris, kartu su W. E. Barclay.
McKenna buvo pirmasis klubo sekretorius, telegrafavęs Anglijos futbolo lygą prašydamas klubą priimti į ją. Prašymas buvo atmestas ir Liverpulio klubas pirmame sezone žaidė Lankašyro lygoje. Pirmas varžybas klubas laimėjo Anfielde rezultatu 8-0 prieš Higher Walton klubą. Sezoną lygoje baigė pirmi, bei buvo perkelti į Anglijos futbolo lygą. 1893 m. rugsėjo 2 d. pirmas rungtines, futbolo lygoje, žaidė prieš Middlesbrough Ironopolis FC, kurias išvykoje laimėjo 2-0.
Vincas Jasulaitis
Vincas Jasulaitis (1898 m. rugsėjo 24 d. Majoriškiai, Vilkaviškio valsčius – 1988 m. lapkričio 11 d. Kaunas) – Lietuvos karinis veikėjas, pulkininkas.
Biografija
Vaikai: Vytautas Jasulaitis, Antanas Jasulaitis, Birutė Jasulaitytė – Tamaševičienė, Silvija-Marija Jasulaitytė. 1919 m. sausio mėn. Lietuvos kariuomenės savanoris. 1919 m. liepos mėn. baigė Karo mokyklą, paskirtas į Artilerijos pulką. 1919 m. rugpjūčio – spalio mėn. dalyvavo Nepriklausomybės kovose su Raudonąja armija, 1919 m. spalio 12 d. – su bermontininkais. 1925 m. rugpjūčio mėn. baigė Aukštųjų karininkų kursų Artilerijos skyrių. 1926–1928 m. studijavo Fontenblo Artilerijos karo mokykloje (École d’Artillerie de Fontainebleau), 1934 m. tobulinosi Artilerijos balistikos kursuose Prancūzijoje. 1934 m. gruodžio mėn. – 1940 m. birželio mėn. – Antrojo artilerijos pulko vadas. 1937 m. pulkininkas.
TSRS okupavus Lietuvą Trečiojo artilerijos pulko vadas, likvidavus Lietuvos kariuomenę – Raudonosios armijos 29-ojo šaulių teritorinio korpuso 184 šaulių divizijos artilerijos štabo viršininkas. 1941 m. birželio 13 d. išsiųstas tobulintis į Maskvą. Prasidėjus TSRS-Vokietijos karui birželio 28 d. Gorochovecko (Ivanovo sritis) poligone NKVD suimtas ir išvežtas į Gorkio kalėjimą. 1941 m. lapkričio 21 d. Ypatingojo pasitarimo nuteistas kalėti. Kalintas Krasnojarsko, vėliau Lamos lageryje Norilske (Krasnojarsko kraštas), Čeliabinsko, nuo 1944 m. – Mordovijos lageriuose. 1951 m. iš lagerio paleistas, buvo tremtyje Novosibirsko srityje. 1956 m. grįžo į Lietuvą. Dirbo Molupės plytinės netoli Ariogalos statyboje, vėliau – Kauno autokelių valdyboje.
Vilniaus prekyba
Vilniaus prekyba – stambi lietuviška skėtinė, Nerijaus Numos ir jo partnerių įmonė.
Istorija
1992 m. užregistruota bendrovė „Urdžia“. Tada alkoholio parduotuvė „Urdžia“ Vilniuje tapo pirmąja maisto mažmeninės prekybos parduotuve su savitarna.
1994 m. veikė 3 „Urdžios“ parduotuvės Vilniuje – viena Naugarduko g. ir dvi – Antakalnyje.
1995 m. parduotuvių tinklas pervadintas į „Vilniaus prekybą“. Priklausė 18 parduotuvių Lietuvoje. Įkurtos mažmeninės prekybos parduotuvės „Taupa“, „Saulutė“.
1998 m. pagal dydį pervadintos į „Minima“, „Media“ ir „Maxima“.
1998 m. įsteigtas vaistinių tinklas „Eurovaistinė“.
Rimšėnai
Rimšėnai – kaimas Ignalinos rajono savivaldybėje, 2 km į šiaurę nuo Vidiškių.
Vilniaus prekyba
Istorija
2016 m. „Vilniaus prekyba“ ir Maltos bendrovė „Relvit Ltd.“ įsigijo „Akropolis Group“, „Akropolis Real Estate B.V.“ ir „Nikola Mushanov projektas“. Sandoris sudarė >400 mln. €.
Rimšėnai
Istorija
thumb|left|240px|Šv. Kazimiero draugijos kryžius Rimšėnuose
Vilniaus prekyba
Istorija
2018 m. gruodžio 3 d. pranešė, kad ketina įsigyti mokėjimų įmonę „Sollo“. 2018 m. gruodžio 21 d. leista įsigyti mokėjimų platformą „Sollo“ tiesiogiai ir per UAB „Vestodija“. Ją valdo su „Vilniaus prekybos“ grupe susiję asmenys – Jolanta Bivainytė, Ignas Staškevičius ir Diana Dominienė.
2022 m. per antrines įmones – „Maxima grupė“, „Euroapotheca“, „Akropolis Group“ ir „Ermi group“ – valdo parduotuvių ir vaistinių tinklus bei prekybos centrus ir savo veiklą vykdo Baltijos šalyse, Lenkijoje, Bulgarijoje ir Švedijoje. 2022 m. „Vilniaus prekyba“ netiesiogiai valdė 2475 prekybos vietas (Lietuvoje – 538).
2022 m. pradžioje visas su „Vilniaus prekyba“ susijusių įmonių akcijas iš Mindaugo Marcinkevičiaus ir jo bendrovių įsigijo Nerijaus Numos Kipro įmonė „Bertona Holdings“.
Paramos fondai
2002 m. kovo 8 d. tada besivadinusi „VP Market“ įsteigė labdaros fondą „Vilties spindulys“ ir „Spindulys“, kuris 2002 m. dalyvavo finansinėje schemoje iš valstybės susigrąžinant >76 mln. litų (22 mln. eurų) pridėtinės vertės mokesčio (PVM), veiklą ir investavimo strategiją.
2002–2016 m. fondas paaukojo 4,8 mln. eurų. Fondo dalininkai yra „Vilniaus prekyba“ ir Nerijus Numa, fondui vadovavo „Vilniaus prekybos“ vidaus audito vadovė ir Ermitažo valdybos pirmininkė Elena Aleknavičienė.
Vadovai
2022 m., 2023 m. duomenimis valdybą sudaro - Evelina Černienė, Paulius Mencas, Greta Koraliovienė ir Dovidas Vainorius.
Vytautas Jašinskas
Vytautas Jašinskas (g. 1951 m. birželio 8 d. Kaune) – Lietuvos gydytojas oftalmologas, habilituotas biomedicinos mokslų daktaras.
Biografija
1974 m. baigė Kauno medicinos institutą, 1977-1982 m. mokėsi Maskvoje, I. Sečenovo I medicinos institute. 1989 m. medicinos mokslų daktaras.
Nuo 1974 m. dirbo Regos apsaugos laboratorijoje. Nuo 1982 m. Kauno medicinos instituto (1989-1998 m. Kauno medicinos akademija, nuo 1998 m. Kauno medicinos universitetas) dėstytojas, 1989-1991 m. Akių ligų katedros vedėjas, nuo 1991 m. – Akių ligų klinikos vadovas. Nuo 1993 m. profesorius.
Mokslinė veikla
Mokslinio darbo sritis – priekinio akies segmento mikrochirurgija. Paskelbė daugiau kaip 50 mokslinių straipsnių. 14 išradimų autorius. Endokapsulinės ir ambulatorinės kataraktos chirurgijos, fakoemulsifikacijos, sulankstomų dirbtinių lęšių, dirbtinų rainelių, akispūdį mažinančių šuntų panaudojimo pradininkas Lietuvoje.
Mieželis
Mieželis − lietuviška vyriškos giminės pavardė.
Šios pavardės moteriškosios giminės formos yra: Mieželienė (ištekėjusi moteris) ir Mieželytė (mergautinė pavardė).
Pavardę turi šie garsesni asmenys:
Laukinis šuo Dingo
thumb|right|Debiutinio albumo „Laukinis šuo dingo“ viršelis Laukinis šuo Dingo – Alinos Orlovos debiutinis, pirmasis studijinis albumas (2008 m.).
Dauguma dainų – lietuvių, dvi – rusų, 3 – anglų kalba (Twinkle, Twinkle Little Star; Love Song; Transatlantic Love).
2010 m. albumas „Laukinis šuo Dingo“ prancūzų leidybinės kompanijos „Fargo records“ išleistas Vakarų Europos ir Skandinavijos šalyse.
Pliupai (Kėdainiai)
Pliupai (arba Pliupiai) – kaimas Kėdainių rajono savivaldybėje, 2,5 km į pietvakarius nuo Lančiūnavos. Kaimas išsidėstęs prie Driganto upelio, iš rytų ir vakarų apsuptas Stebulių miško. Keliai į Stasinę rytuose ir Stuobrius šiaurėje.
Laimduotas Ceplytis
Laimduotas Ceplytis (, 1930 m. liepos 16 d. Ryga – 1992 m. kovo 6 d. ten pat) – latvių kalbininkas, habilituotas humanitarinių mokslų daktaras.
Biografija
1956 m. baigęs Latvijos universitetą dirbo Latvijos mokslų akademijos Kalbos ir literatūros institute; nuo 1964 m. mokslinių žodynų skyriaus vadovas. 1976 m. filologijos mokslų daktaras, 1990 m. Latvijos mokslų akademijos narys korespondentas.
Leopoldas Petras Andrijauskas
Leopoldas Petras Andrijauskas (, 1868 m. lapkričio 26 d. Kentralių dvaras, Telšių apskr. – 1947 m. spalio 10 d. Telšiai) – Lietuvos tapytojas, visuomenės veikėjas.
Biografija
Kilęs iš senos žemaičių bajorų Andrijauskių giminės. Tėvas Engelbertas Leopoldas Andrijauskas. 1882 m. įstojo į Mintaujos realinę mokyklą, mokyklos baigimo diplomą Nr. 300 gavo 1888 m. 1889-1890 m. studijavo Sankt Peterburgo dailės akademijoje, 1891-1897 m. – Miunchene. 1891 m. dalyvavo Miuncheno parodoje ir pelnė apdovanojimą. 1897 m. gyveno Paryžiuje, 1898-1906 m. Varšuvoje, grįžęs į Lietuvą – Palangoje, nuo 1907 m. Kentralių, nuo 1910 m. Siraičių dvare prie Telšių.
Domėjosi krašto materialinės ir dvasinės kultūros palikimu, archeologija, etnografija. Rėmė Alkos muziejaus statybą. 1913 m. įstojo į lenkų kraštotyrininkų draugiją (Varšuvoje).
Kūryba
Tapyboje vyrauja tik du žanrai – peizažas ir portretas. Peizažams turėjo įtakos realistinė peredvižnikų dailė („Masčio ežero pakrantė“), romantinė A. Kuindži tapyba („Naktis Ukrainoje“, „Burlaiviai įlankoje“), kai kurie jų siejasi su impresionizmo raiška ir neoromantikų pasaulėjauta („Peizažas su ąžuolu“, „Peizažas su beržu“). Vieni portretai akademistinės manieros („Tėvo portretas“, „Autoportretas“), kiti – puantilistinės tapysenos („Moters portretas“). Dalyvavo dailės parodose Miunchene, Paryžiuje, Varšuvoje, Telšiuose.
L. Andrijauskas daug tapė, tačiau jo paveikslų nėra gausiai išlikę. Paveikslų nepardavinėjo, dovanojo pažįstamiems, giminėms. Antrojo pasaulinio karo metais Siraičių dvare buvo apsistojusi kariuomenė. Dalis paveikslų galėjo dingti ir tada. Nėra išlikusių jo ankstyvųjų ir paskutiniųjų darbų. Trisdešimt septynis jo kūrinius turi Žemaičių muziejus Alka Telšiuose. Dailininkas išvengė tremties, gyveno Siraičiuose, paskutines dienas praleido vienišas Telšių ligoninėje.
Dujų konstanta
Dujų konstanta, arba universalioji dujų konstanta – Bolcmano konstantos ir Avogadro skaičiaus sandauga.
Domanicės valsčius
Domanicės valsčius  – kaimietiškas valsčius šiaurės rytų Lenkijoje, Mazovijos vaivadijoje, Sedlcių apskrityje. Centras – Domanicė. Ribojasi su Lukuvo, Skužeco, Stoček Lukovskų, Višnevo ir Vodinių valsčiais.
Paviršiaus struktūra
Pagal 2002 metų duomenis valsčiaus plotas yra 46,87 km², iš kurių: Valsčius sudaro 2,92 % apskrities teritorijos.
Gyventojai
Valsčiaus gyventojų sudėtis pagal 2004 metais surinktus duomenis:
Administracinis suskirstymas
Čachai, Domanicė, Domanice Kolonija, Emilianuvka, Kopciai, Olšic Folvarkas, Olšic Šlacheckai, Olšic Vlošcianskai, Penkai, Podzdrujas, Pživori Dužė, Pživori Malė, Šmiari Kolonija, Zaželazna.
Hieradsviotnas
Hieradsviotnas  – upė šiaurės Islandijoje. Prasideda Hofsjokutlio ledyne. Teka į šiaurės vakarus. Ties Sioudarkroukiuru įteka į Arkties vandenyno Skagafjordą.
Didžiausi intakai – Austari Jokulsa ir Vestari Jokulsa.
Kaspariškės (Palomenė)
Kaspariškės – kaimas Kaišiadorių rajono savivaldybėje, 2 km į šiaurės vakarus nuo Zūbiškių, prie kelio, Neries kairiajame krante (65 km nuo žiočių), prie santakos su Laukysta, Gaižiūnų miškų pakraštyje.
Etimologija
Kaspariškės – asmenvardinis vietovardis, kaimą XVI a. įkūrė Frydrichas Kasperavičius. Vėliau čia būta dvaro, kuris priklausęs Mikalojui Tolvaišai, paskui – viensėdija, kurioje gyveno Šilionių girios prižiūrėtojas (kaimas tada dar vadintas Užušiliais, ). Vėliau Kaspariškės tapo Zūbiškių dvaro valda.
Viekšnių seniūnija
Viekšnių seniūnija – administracinis-teritorinis vienetas Mažeikių rajono savivaldybės rytuose.
Viekšniuose yra aviacijos pradininko A. Griškevičiaus, brolių Biržiškų, vaistinės (1860 m.) muziejai, Vytauto Didžiojo paminklas. Seniūnijos teritorijoje yra Gudų vandens malūnas (1897 m.), Gyvolių piliakalnis, Santeklių buvusi smuklė (XIX a.), Juodasis, arba Meilės akmuo, Skleipių akmuo, buvę Pavirvytės ir Boguslavo dvarai, buvęs Kontrimo dvaras Birbiliškėje, taip pat Virvytės hidrografinis, Uogio kraštovaizdžio, Pavirvyčių botaninis draustiniai, Ventos regioninis parkas ir kt.
Istorija
LDK Viekšnių seniūnija minima 1661 m.
Dabartinė Viekšnių seniūnija 1995–1999 m. priklausė Akmenės rajono savivaldybei, o nuo 1999 m. priklauso Mažeikių rajono savivaldybei.
Seniūnai
XVIII a.
Gyvenvietės
Seniūnijos gyvenvietės (sąrašas sudarytas 2022-01-31 „Registrų centro“ ir 2011–2021 m. gyventojų surašymų duomenimis):
Seniūnaitijos
2009 m. įkurtos 6 seniūnaitijos:
Peltsama (upė)
Peltsama  – upė centrinėje Estijoje; Pedjos dešinysis intakas. Prasideda Pandiverės aukštumoje, 5 km nuo Tamsalu, teka į pietus. Maitinama Endlos ežero vandeniu per Regu kanalą. Įteka į Pedją 4,3 km nuo jos žiočių. Prie upės įsikūręs Peltsamos miestas.
Nuorodos
Peltsama keskkonnainfo.ee registre (estų k.)
Juozapas Vytas Urbonas
Juozapas Vytas Urbonas (g. 1939 m. gruodžio 6 d. Viešnagiai, Alytaus apskritis) – Lietuvos filologas, žurnalistas, pedagogas, humanitarinių mokslų daktaras.
Biografija
1958 m. baigė Kauno politechnikumą, 1967 m. – Vilniaus universiteto Istorijos ir filologijos fakultetą, įgydamas filologo specialybę. 1985 m. Maskvos universitete apgynė žurnalistikos specialybės disertaciją „Periodinė spauda kaip mokslinės-techninės pažangos spartinimo veiksnys (Lietuvos žurnalinių leidinių pagrindu)“.
1965–1972 m. Lietuvos informacijos instituto skyriaus vedėjas, 1972–1987 m. – žurnalo „Mokslas ir technika“ vyriausiojo redaktoriaus pavaduotojas. Nuo 1987 m. Vilniaus universiteto Radijo ir televizijos žurnalistikos katedros Periodinės spaudos mokslinio tyrimo laboratorijos, nuo 1991 m. – Žurnalistikos instituto vyresnysis mokslinis bendradarbis, dėstytojas, 1994 m. docentas. 2000–2009 m. Klaipėdos universiteto Komunikacijos katedros vedėjas, profesorius.
Nacionalinės žurnalistų kūrėjų asociacijos narys, Lietuvos žurnalistų sąjungos narys.
Paskelbė per 300 mokslinių-techninių ir publicistinių straipsnių šalies ir užsienio laikraščiuose bei žurnaluose. Vienas Žurnalistikos enciklopedijos sudarytojų, vyr. redaktorius. Visuotinės lietuvių enciklopedijos straipsnių apie laikraščius ir žurnalus bei visų pasaulio valstybių žiniasklaidą autorius.
John Steinbeck
thumb|right|John Steinbeck
John Ernst Steinbeck, Jr. (Džonas Steinbekas, 1902 m. vasario 27 d. – 1968 m. gruodžio 20 d.) – JAV rašytojas. 1962 m. apdovanotas Nobelio literatūros premija.
Biografija
Išmėginęs daugybę profesijų, pradėjo rašyti. Steinbekas pasižymėjo nenuoseklia pasaulėžiūra. Jis nepriklausė jokiai partijai, visos simpatijos buvo proletariato pusėje. Ir dėl to netikėta buvo jo reakcinga pozicija Vietnamo karo ir JAV agresijos atžvilgiu.
Kūryba
„Apie peles ir žmones“ – pirmasis romanas išgarsinęs Steinbeką ir už Amerikos ribų, skirtas žmogaus susvetimėjimo, vienatvės visuomenėje temai. Savo kūriniuose rašytojas atspindi nuskurdusių amerikiečių fermerių likimą, juntamos aštrios kritinės tendencijos. Geriausiuose veikaluose jis pasirodo kaip puikus pasakotojas, giliai suprantąs esmines socialinio gyvenimo problemas. Steinbekas mėgo novelės žanrą. Greta šedevrų jis yra parašęs ir vidutinės vertės kūrinių.
Sigitas Juozas Marčiukaitis
Sigitas Juozas Marčiukaitis (1936 m. kovo 25 d. Kalnynuose, Gudelių valsčiuje – 2019 m. gegužės 26 d. Vilniuje ) – Lietuvos inžinierius statybininkas, ekonomistas.
Biografija
Brolis Jonas Gediminas Marčiukaitis. Kauno politechnikos institute 1961 m. baigė Hidrotechnikos, 1967 m. – Statybos fakultetą. 1991 m. ekonomikos mokslų daktaras.
1969–1980 m. Statybos ministerijos Valdymo tobulinimo ir kompiuterinių sistemų diegimo skyriaus vadovas. 1978–1991 m. Liaudies ūkio specialistų tobulinimosi instituto (1988–1990 m. Liaudies ūkio vadovaujančiųjų darbuotojų ir specialistų kvalifikacijos kėlimo institutas), 1990–1992 m. Lietuvos vadybos akademijos, 1992–2000 m. Vilniaus Gedimino technikos universiteto (iki 1996 m. Vilniaus technikos universitetas), nuo 1995 m. Kauno technologijos universiteto, 1998–1999 m. Lietuvos žemės ūkio universiteto, nuo 2001 m. Klaipėdos universiteto dėstytojas, nuo 1993 m. profesorius.
Mokslo pritaikymo plėtrai 1990 m. inicijavo piliečių judėjimą „Talka tėviškei“, nuo 1992 m. valdybos pirmininkas. Nuo 2000 m. Mokslininkų sąjungos instituto Intelektinių investicinių projektų centro vadovas. 2007 m. Laisvės kovų (intelektinio pasipriešinimo) dalyvis.
Mokslinė veikla
Mokslinių darbų pagrindinės sritys: funkcinių tinklų teorijos modifikavimas ir taikymas kuriant šiuolaikinį būstą, mokyklą, universitetą, ugdant bendruomenių intelektinį potencialą, jų darnią aplinką, didinant vietinių energijos išteklių vartojimo efektyvumą, modernizavimo programų ir projektų vadyba bei rezultatų stebėsena. Paskelbė daugiau kaip 100 mokslinių straipsnių. Taikomojo mokslinio tyrimo darbai:
Džalakudukas
1975 m. Sufi-Kišlako gyvenvietė gavo miesto teises ir buvo pervadinta į Achunbabajevą. J. Achunbabajevas (1885−1943) buvo sovietų Uzbekijos valstybės veikėjas.
Oikoumene
„Oikoumene“ (iš 🇬🇷 – „vieta, kur gyvena žmonės“) – 2012 m. išleistas Rusijos eksperimentinės muzikos grupės „Theodor Bastard“ albumas. Vasario–kovo mėnesiai atlikėjai pristatė albumą koncertuose Sankt Peterburge, Maskvoje ir Žemutiniame Naugarde.
Albumas „Oikoumene“ nuo ankstesnių grupės darbų skiriasi savo labiau akustiniu, egzotišku skambesiu, panaudotu etninių instrumentų gausumu. Prie albumo kūrybos taip pat prisidėjo kviestiniai atlikėjai – britų etninės elektronikos grupė „Fun-Da-Mental“, zulų choras „The Mighty Zulu Nation“, indų sarodo atlikėjas Rampur Rani, afrikiečių kilmės Prancūzijos dainininkas Julien Jacob ir kiti.