cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Jedžiotų piliakalnis
Piliakalnis
Piliakalnis įrengtas aukštumos kyšulyje, Luobos dešiniajame krante. Iš šiaurės, rytų, ir pietų jį juosia upelio slėnis. Aikštelė beveik trikampė, orientuota rytų – vakarų kryptimi, 43 m ilgio, 43 m pločio vakariniame gale. Joje 1930–1935 m. ariant rasta pora akmeninių kirvių, žalvarinių dirbinių. Čia supiltas 0,8 m aukščio, 7,5 m pločio pylimas, kurio išorinis 2 m aukščio šlaitas leidžiasi į 56 m ilgio, 5 m pločio, 0,7 m gylio griovį. Šlaitai statūs, 15 m aukščio. Už griovio yra priešpilis.
Karolina Zabolotnaja
FC Gintra
Nuo 2013 m. rungtyniavo Šiaulių „Gintroje“. Žaidė Lietuvos moterų futbolo A lygoje. Atstovavo ir Šiaulių Futbolo akademijos ekipai.
Jedžiotų piliakalnis
Piliakalnis
Priešpilio aikštelė lenkto keturkampio formos, orientuota rytų – vakarų kryptimi, 6,5 m ilgio, 70 m pločio. Vakarinėje jos pusėje supiltas 0,7 m aukščio, 5 m pločio pylimas, kurio išorinis 1,6 m aukščio šlaitas leidžiasi į 75 m ilgio, 3 m pločio, 0,5 m gylio griovį.
Karolina Zabolotnaja
LSU-Žara
Nuo 2016 m. vasaros rungtyniavo Kauno „LSU-Žara“ gretose.
Jedžiotų piliakalnis
Piliakalnis
Piliakalnis ir priešpilis labai apardyti arimų, priešpilio pylimas centrinėje dalyje anksčiau iš išorės nukastas. Apaugęs lapuočių mišku, pomiškis nuo priešpilio iškirstas. Piliakalnis datuojamas I tūkstantmečiu pr. m. e. – XIII a.
Karolina Zabolotnaja
MFA Žalgiris
Nuo 2017 m. rungtyniavo „Kauno Žalgiris“ gretose.
Jedžiotų piliakalnis
Tyrimai
Piliakalnio žvalgomuosius archeologinius tyrimus 1966 m. atliko Lietuvos istorijos institutas.
Istorija
Piliakalnyje lokalizuojama 1253 m. minimos kuršių Luobos vietovės pilis.
Liuksemburgo futbolo varžybos 2014–2015 m.
Liuksemburgo futbolo varžybos 2014–2015 m.
Plikiškis
Plikiškis – buvęs viensėdis Pasvalio rajono savivaldybėje, 2 km į vakarus nuo Kyburių.
Mikkel Damsgaard
Mikelis Krogas Damsgordas (, g. 2000 m. liepos 3 d.) – futbolininkas, Danijos rinktinės saugas (vingeris); atstovauja Brentford FC.
Karjera
Gimė ir augo Jilingėje. Futbolo paslapčių mokėsi Jyllinge FC, o vėliau FC Nordsjælland jaunimo ekipose.
Profesionalo karjerą pradėjo FC Nordsjælland ir jame žaidė nuo 2017 m.
Palimšiai
Palimšiai (dar žinomas kaip Palimšys II, Kruonio Palimšiai) – kaimas Kaišiadorių rajono savivaldybėje, 7 km į šiaurės rytus nuo Kruonio, prie Limšiaus ir jo intako Vajos. Praeina kelias.
Mikkel Damsgaard
Rinktinė
Nacionalinėje komandoje žaidžia nuo 2020 m.
Euro 2020 čempionate grupės etape pelnė įvartį rungtynėse prieš Rusiją. Tai buvo pirmasis rungtynių įvartis, kurios baigėsi 4:1 danų naudai.
Palimšiai
Istorija
1744 m. Žiežmarių parapijos gyvenviečių sąraše minimas Palimšių dvaras. 1863 m. gegužės 19 d. prie Palimšių dvaro įvyko mūšis tarp Trakų apskrities karinio viršininko M.Černiako vadovaujamos sukilėlių rinktinės ir ją persekiojusių generolo majoro Vedemejerio vadovaujamo carinės kariuomenės dalinio. Mūšio metu žuvo 16 sukilėlių, apie 20 pateko į nelaisvę, taip pat sukilėlių žiniomis, žuvo arba buvo sužeisti 24 kareiviai.
Gyventojai
1866 m. Kruonio valsčiaus Palimšių palivarke gyveno 27, šlėktų užusienyje 6 ir valstybiniame užusienyje 18 gyventojų.
San Ignasijus (Paragvajus)
San Ignasijus arba San Ignasio Gvasu  – miestas pietryčių Paragvajuje, Misjoneso departamente, 226 km į pietryčius nuo Asunsjono. Tai didžiausias departamento miestas. Kelių mazgas: praeina Ruta 1 (Asunsjonas–Enkarnasjonas), prasideda Ruta 4 (link Pilaro). Žemės ūkio regiono centras (soja, kukurūzai, sorgai, gyvuliai). Mieste išlikę daug barokinės architektūros statinių, veikia Jėzuitų meno muziejus, karo muziejus, kultūros namai. Veikia keleto universitetų padaliniai. Apylinkėse įsikūrusi Kanados menonitų kolonija.
Istorija
San Ignasijų 1609 m. kasiko Arapysandu žemėse įkūrė jėzuitai Marsialis de Lorensana ir Fransiskas de San Martinas. 1610 m. misija pavadinta San Ignasio Guasu („didysis San Ignasijus“), idant atskirti nuo San Ignasijo misijos Argentinoje. Ši misija tapo svarbiu apaštaliniu centru – iš San Ignasijaus misionieriai keliavo po aplinkines žemes ir ten steigė naujas misijas.
Bea Mountain FC
Bea Mountain Football Club, o trumpai Bea Mountain FC – profesionalus Liberijos futbolo klubas, rungtyniavęs aukščiausioje šalies lygoje. Klubas įkurtas Kinžortaune.
Namų rungtynes žaidė Kindžoro aikštyne, talpinančiame 1 tūkst. žiūrovų. Gali rungtyniauti ir Tusos aikštyne, Grinvilyje.
Istorija
2016 m. vasario 11 d. įkurtas klubas. Nuo 2019–2020 m. rungtyniavo aukščiausioje lygoje.
Pasiekimai
Futbolo taurė
Yuma Suwa
Juma Suva (Yuma Suwa; g. 2000 m. rugpjūčio 29 d.) – Japonijos futbolininkas, centro saugas.
Karjera
Žaidėjas kilęs iš Japonijos. Futbolą žaidė gimtinėje: aukštosios mokyklos futbolo komandoje, o vėliau SC Sagamihara rezervinėje ekipoje.
Profesionalo karjerą pradėjo 2020 m. Austrijoje, kurioje atstovavo „Schwaz“ klubui.
FK Kauno Žalgiris
2021 m. vasarą persikėlė į FK Kauno Žalgiris.
2021 m. liepos 3 d. debiutavo Kauno Žalgiris B ekipoje ir sužaidė Pirmos lygos rungtynėse prieš kazlųrūdiškių „Šilą“.
Statistika
Spalvų reikšmės:
Plunksniniai debesys
thumb|250px|Plunksniniai debesys
Plunksniniai debesys  – aukščiausi viršutinio aukšto debesys. Jie susigrupavę, bet tarpusavyje nutolę, ploni, pavieniai, balti. Gali turėti plunksnų išvaizdą. Šie debesys yra skaidrūs, todėl puikiai praleidžia Saulės šviesą. Driekiasi 7-16 km aukštyje. Sudaryti iš ledo kristalų, iš šių debesų krituliai nekrenta. Būtent šiuose debesyse susiformuoja optinis atmosferos reiškinys – halas.
Didelis plunksninių debesų kiekis danguje gali pranašauti besiartinantį atmosferos frontą.
Plunksniniai kamuoliniai debesys
thumb|250px|Plunksniniai kamuoliniai debesys
Plunksniniai kamuoliniai debesys  – žemiausi viršutinio aukšto debesys. Būna susigrupavę, bet yra gana smulkūs, tarp jų pastebimi tarpai. Ploni, balti garbanėlių ar dribsnių formos. Driekiasi 7-13 km aukštyje. Sudaryti tiek iš ledo kristalų, tiek iš vandens lašelių. Gali sudaryti virga (kritulius, nepasiekiančius žemės paviršiaus).
Halis
Halis arba Tirolio Halis  – miestelis Insbruk Lando apskrityje, Tirolyje, Austrijoje. Ino upės slėnyje. Nutolęs apie 5 km nuo Insbruko. Populiacija – 13 693 (2016 m. sausio 1 d. duomenys).
1232 m. pirmą kartą paminėta druskos gavybos vieta, esanti šalia Tauro pilies. Dabartinis miestelio pavadinimas, kilęs iš keltų kalbos žodžio, reiškiančio „druską“, datuojamas 1256 m. Nuo XIII a. druskos gavyba buvo svarbus ekonomikos faktorius. Halis buvo svarbus Habsburgų monarchijos miestelis. XV–XVI a. pastatytos bažnyčios, vienuolynai. Iki šių dienų yra išlikęs nepakitęs senamiestis.
Ajolasas
Istorija
Gyvenvietė įkurta 1899 m. ir pavadinta ispanų keliautojo Chuano de Ajolaso vardu. 1983 m. pradėjus Jasiretos užtvankos statybą, miestas ženkliai išaugo.
Dominykas Aleksandras Kazanovskis
Dominykas Aleksandras Kazanovskis (1605–1648) – ATR valstybinis ir karinis veikėjas, Karūnos didysis raštininkas (1637–1646), Braclavo vaivada (1646–1648), Boguslavo ir Zvenigrodo seniūnas.
Biografija
Lenkijos magnatų Kazanovskių giminės atstovas, herbo „Gžimala“ savininkas. Podolės vaivados ir Karūnos lauko etmono Martyno Kazanovskio (1563–1636) ir Katerinos Staržickos vyresnysis sūnus.
Dalyvavo Smolensko kare, kurio metu 1633 metų rugsėjį buvo sužeistas. 1636 metais Dominykas Aleksandras Kazanovskis nuo tėvo gavo valdyti Zvenigorodo seniūniją ir du dvarus Černigovo seniūnijoje. 1637 metais tapo Karūnos lauko raštininku.
1637 metais Dominykas Aleksandras Kazanovskis dalyvavo Karūnos armijos, vadovaujamos Karūnos dižiojo etmono Mikalojaus Potockio, žygyje prieš sukilusius Ukrainos kazokus, vadovaujamus Karpo Skidano ir Pavelo Pavliuko. Vadovavo pulkui, susidedančiam iš 4 kazokų, 4 husarų ir 2 dragunų vėliavų. 1637 m. gruodžio 16 d. dalyvavo ir išsiskyrė Kumeiko mūšyje, kur buvo sunkiai sužeistas. 1638 metais dalyvavo Lenkijos armijos žygyje prieš sukilėlių būrius, vadovaujamus Ukrainos etmonų Jakovo Ostrinico ir Dimitrijaus Gunios. 1646 metų lapkritį Dominykas Aleksandras Kazanovskis gavo Braclavo vaivados pareigybę.
1648 metais nuo Karūnos seimo gavo leidimą katalikų bažnyčios Boguslave statybai.
Šeima
1640 metais vedė Aną Potocką (m. 1695), Braclavo vaivados Stefano Potockio (1568–1631) ir Marijos Amalijos Mogiliankos (1591–1638) dukterį. Vaikai:
Po savo vyro mirties Ana Potocka buvo ištekėjusi du kartus. Jos antruoju vyru tapo Boguslavas Jurgis Sluška (apie 1620–1658). Trečią kartą ištekėjo už Sadecko kašteliono ir Kijevo vaivados Mykolo Stanislavskio (m. 1668).
Ana Jablonovska (1660–1727), Stanislavo Jano Jabloniovskio ir Marianos JKazanovskos duktė, 1676 metais ištekėjo už Karūnos didžiojo iždininko Rafalio Leščinskio (1650–1703) ir tapo Lenkijos karaliaus Stanislovo Leščinskio (1677–1766) motina.
Ina Kartašova
Ina Kartašova (g. 1951 m. spalio 23 d. Kaune) – lietuvių teatro ir kino aktorė.
Biografija
1976 m. baigė aktorystės studijas LTSR Valstybinėje konservatorijoje (kurso vadovai – Vlada Mikštaitė, Gintas Žilys ir A. Savickaitė). Kursas buvo rengiamas Muzikiniam teatrui, kartu mokėsi Jūratė Onaitytė, Valentinas Masalskis, Robertas Vaidotas, Remigijus Sabulis, Rimantas Bagdzevičius, Nina Radaitytė ir kiti.
1976 – 1981 m. buvo Kauno dramos teatro aktorė, nuo 1981 m. dirba Valstybiniame Jaunimo teatre. Atliko Aldonos-Julijos vaidmenį televizijos filme „Raudonmedžio rojus“ (1981 m., rež. Bronius Talačka).
Plunksniniai sluoksniniai debesys
thumb|250px|Plunksniniai sluoksniniai debesys
Plunksniniai sluoksniniai debesys  – antri pagal aukštį viršutinio aukšto debesys. Susigrupavę ir lengvai praleidžiantys Saulės šviesą. Permatomi balkšvo šydo debesys. Šviečiant Saulei arba Mėnuliui susidaro drignė arba halas. Jie sudaryti iš smulkių ledo kristalėlių, kritulių visiškai neduoda. Driekiasi 7-13 km aukštyje.
Palimšys
Istorija
1744 m. Žiežmarių parapijos gyvenviečių sąraše minimas Palimšių dvaras (arba Chomontovščiznos dvaras), kuris priklausė M. Chomontovskiui. 1841 m. Palimšių dvaras priklausė S. Berlinskiui. XIX a. pabaigoje Palimšių palivarkas pateko į Trakų apskrities Kruonio valsčių, Kairiškių seniūniją, Darsūniškio parapiją.
Palinkuvė (Pakruojis)
Palinkuvė – kaimas Pakruojo rajono savivaldybėje, 2 km į pietryčius nuo Guostagalio.
Poterna
Poternoms statyti naudojamas betonas, gelžbetonis, mūras, mediena. Jos gali būti įrengiamos iškasant gruntą atviruoju būdu arba tiesiant požeminį tunelį.
Nuorodos
Schlupftür
Straupėnai
Straupėnai – buvęs kaimas Pasvalio rajono savivaldybėje, 2 km į šiaurę nuo Ratkūnų, prie pat sienos su Latvija.
Kalvių piliakalnis (Lenkimai)
Kalvių piliakalnis, Pilalė (registro kodas iki 2005 m. balandžio 19 d. A473P, Lietuvos Respublikos kultūros paminklų sąrašo Nr. AR965) – piliakalnis Skuodo rajono savivaldybės teritorijoje, prie Lenkimų gyvenvietės, Lenkimų seniūnija. Pasiekiamas iš kelio Lenkimai – Kalviai už Šventosios pavažiavus 400 m, pasukus į dešinę pietų kryptimi, už 100 m lieptu perėjus Šventąją – yra kitame jos krante.
Piliakalnis
Piliakalnis įrengtas aukštumos pakraštyje, Šventosios kairiajame krante. Aikštelė trikampio lenkta kraštine formos, pailga šiaurės – pietų kryptimi, 58 m ilgio ir 50 m pločio Šiauriniame, pietiniame ir vakariniame jos kraštuose supiltas lenktas 102 m ilgio, 1 m aukščio, 5-8 m pločio pylimas, kurio išorinėje pusėje iškastas 3 m pločio, 1,5 m gylio griovys, aptiktas tyrimų metu. Už griovio supiltas antras 0,2 m aukščio, 4 m pločio pylimas ir iškastas antras 0,5 m gylio, 4 m pločio griovys, jo liekanos matyti pietrytiniame šlaite. Šlaitai statūs, 5 m aukščio.
Piliakalnis labai apardytas arimų, aikštelėje pastatyta medinė skulptūra. Apaugęs eglėmis ir beržais, pomiškis iškirstas. Piliakalnis datuojamas XIII a.
Tyrimai
Piliakalnio žvalgomuosius archeologinius tyrimus 1966 m. atliko Lietuvos istorijos institutas. 1988 m. Gintautas Zabiela pietrytinėje pylimo vietoje padarė jo išorinio šlaito pjūvį - iš viso 8 m². Nustatyta, kad pylimas piltas per vieną kartą iš molio, o jo išorėje yra užslinkęs griovys.
Istorija
Piliakalnyje lokalizuojama 1253 m. minimos kuršių Kalvažemės vietovės pilis.
Karel Appel
Karelas Apelis (, 1921–2006 m.) – XX a. antros pusės Nyderlandų tapytojas, grafikas, skulptorius.
Biografija
Karelas Apelis gimė 1921 m. balandžio 25 d. Amsterdame. 1942−1944 m. jis mokėsi valstybinėje Amsterdamo dailės akademijoje. K. Apelio pirmoji personalinė paroda įvyko 1946 m. Groningene. Jis buvo paveiktas P. Pikaso, A. Matiso ir vėliau − Ž. Diubufė kūrybos. 1947−1948 m. jis sukūrė tapytų reljefų įtraukęs į juos medžio žievės ir medienos gabaliukų bei vaikų piešinius imituojančios kūrybos − taip vadinamus asambliažus. K. Apelis įkvėpimo sėmėsi iš vaikų kūrinių ir P. Klė, Ch. Miro kūrybos. 1948 m. jis tapo Olandų eksperimentinės grupės Amsterdame vienu iš įkūrėjų, kuri tais pačiais metais persitvarkė į tarptautinę COBRA grupę. 1949 m. jis sukūrė freską Amsterdamo rotušėje, kuri sukėlė skandalą ir buvo uždengta dešimčiai metų.
1964 m. K. Apelis įsigijo ir vėliau renovavo Château de Molesmes netoli Osero Prancūzijoje, kur gyveno iki 1976 m. Jo parodos įvyko Paryžiuje, Amsterdame, Bazelyje, Utrechte. Pagrindinės retrospektyvinės parodos 1972 m. parodytos JAV ir Kanadoje. Po 1970-ųjų metų K. Apelis intensyviai dirbo tiek tapybos, tiek skulptūros srityje, į kūrinius pradėjo įtraukti peizažo vaizdavimą. Jis kūrė skulptūras iš medžio, poliesterio, aliuminio. Po 1980 m. daugiau nei 10 metų bendradarbiavo su JAV poetu Allen Ginsberg. Yra dirbęs teatro dailininku.
Pagrindinės K. Apelio parodos įvyko:
Palinkuvė (Panevėžys)
Palinkuvė – kaimas Panevėžio rajono savivaldybėje, 8 km nuo Petriškių.
Senieji Dziatlavičai
Senieji Dziatlavičai – kaimas pietryčių Baltarusijoje, 35 km į pietvakarius nuo Gomelio. Veikia pradinė mokykla, kultūros namai, biblioteka, vaistinė, girininkija.
Epperly
Epperly – buvusi Formulės 1 ekipa iš JAV. Ji dalyvavo Formulės 1 Indianapolis 500 lenktynėse 1955, 1957, 1958, 1959 ir 1960 m. sezonuose. 1957 ir 1958 m. šiose lenktynėse ji nugalėjo.
Andreas Christensen
Andreasas Biodtkeris Kristensenas (, g. 1996 m. balandžio 10 d.) – futbolininkas, Danijos rinktinės gynėjas; atstovauja FC Barcelona.
Karjera
Gimė ir augo Lilerede. Futbolo paslapčių mokėsi Skjold Birkerød, o vėliau Brøndby IF ir Chelsea FC jaunimo ekipose.
Profesionalo karjerą pradėjo Chelsea. Priklausė klubui nuo 2013 m. Nuomos pagrindais 2015–2017 m. atstovavo Borussia Mönchengladbach (Vokietija).
2022 m. perėjo į FC Barcelona.
Rinktinė
Nacionalinėje komandoje rungtyniavo nuo 2015 m.
Euro 2020 čempionate grupės etape pelnė įvartį rungtynėse prieš Rusiją, kurios baigėsi 4:1 danų naudai.
Čerkšbalė
Čerkšbalė – buvęs viensėdis Pasvalio rajono savivaldybėje, 1 km į rytus nuo Vaškų.
Julia Ormond
Džiulija Ormond (g. 1965 m. sausio 4 d. Epsomas) – anglų aktorė.
Biografija
Ormond gimė Sario grafystėje esančiame Epsome.
1989 m. ji debiutavo televizijos seriale „Traffik“, o vėliau pradėjo sėkmingą kino karjerą – Peter Greenaway juosta „The Baby of Mâcon“ (1993), „ Legends of the Fall“ su Brad Pitt ir Anthony Hopkins (1994), „First Knight“ su Sean Connery ir Richard Gere (1995).
10 dešimtmetyje ji daugiausia filmavosi televizijoje bei nepriklausomų režisierių filmuose, o didelio biudžeto juostose paprastai pasirodydavo antrojo plano vaidmenyse („Keista Bendžamino Batono istorija“ (2008) ar „My Week with Marilyn“ (2011)).
2011 m. buvo Kanų kino festivalio žiuri nare.
Ormond buvo ištekėjusi 2 kartus:
Aktorė yra aktyvi kovotoja už žmonių teises, nuo 2005 m. yra Jungtinių Tautų Organizacijos Geros valios ambasadorė. Jos įkurta nepriklausima kino kompanija „Indican Productions“ yra sukūrusi dokumentinių filmų, nukreiptų prieš žmonių išnaudojimą.
Kuzma
thumb|right|200px|[[1957 m. Formulės 1 sezonas|1957 m. Kuzma bolidas]] Kuzma - buvusi Formulės 1 ekipa iš JAV, kurią įkūrė Eddie Kuzma. Ji dalyvavo Indianapolis 500 lenktynėse nuo 1951 iki 1960 m. Ekipos trumpoje istorijoje buvo vos viena pergalė, kurią 1952 m. pelnė Troy Ruttmanas.
Markavičai
Markavičai – kaimas pietryčių Baltarusijoje, 40 km į pietryčius nuo Gomelio, pasienyje su Ukraina. Apylinkės centras.
Lirema
Lirema – pirmoji privačią akių chirurgijos klinika Vilniuje, pirmųjų Lietuvoje.
Dabar valdo didžiausią akių chirurgijos klinikų tinklą Lietuvoje. Lietuvoje veikia trys „Lirema“ akių chirurgijos klinikos – Vilniuje (nuo 2003 m.), Kaune (nuo 2011 m.) ir Klaipėdoje (nuo 2007 m.). Taip pat „Lirema“ įkūrė ir valdo tris akių chirurgijos klinikas Švedijoje – Stokholme (nuo 2015 m. ), Malmėje (nuo 2018 m.) ir Geteborge (nuo 2019 m.), vieną – Danijoje, Kopenhagoje (nuo 2019 m. ).
Marijampolio akmuo
Marijampolio akmuo su „Velnio pėda“ – mitologinis akmuo Vilniaus rajone, Marijampolio seniūnijoje, Marijampolio kaime, 0,5 km į rytus nuo kelio.
Marijampolio akmuo nuo 1992 m. yra regioninės reikšmės archeologinis paminklas (unik. kodas ). Apie akmenyje iškaltus ženklus pasakojama, kad tie ženklai esanti velnio pėda, kurią įspaudė per akmenį bėgdamas kipšas. Vietiniai gyventojai šį akmenį praminė „Velnio“ akmeniu.
Duomenys
Marijampolio akmuo yra stambus natūralus riedulys: akmuo pilko stambiagrūdžio granito, netaisyklingo ovalo formos, iki 2 m aukščio, 3 m ilgio rytų-vakarų kryptimi ir iki 2,5 m pločio. Akmens pietryčių nuolaidžioje plokštumoje yra 26 cm ilgio, 7-10 cm pločio ir iki 10 cm gylio, natūralus įdubimas, vadinamas Velnio pėda.
Footwork Arrows
thumb|left|200px|Taki Inoue bolidas Footwork Arrows – buvusi Formulės 1 komanda iš Jungtynės Karalystės. Formulėje 1 ji dalyvavo nuo 1991 iki 1996 m. Per šiuos metus ji vieną kartą užkopė ant pakylos, 1995 m. Australijos GP užėmusi 3 vietą.
Ekipos istorija prasidėjo, kai Japonijos verslininkas Wataru Ohashi 1990 m. investavo dideles sumas pinigų į Arrows ekipą. Po metų jis perpirko šią ekipą ir ją pervadino Footwork Arrows. Įpusėjus 1996 m. sezonui japonas pasitraukė iš ekipos, o kitais metais ji vėl dalyvavo lenktynėse kaip Arrows.
Horketa
Horketa  – miestas Paragvajuje, Konsepsjono departamente, 50 km į rytus nuo Konsepsjono, prie plento Ruta 3. Verčiamasi žemės ūkiu (saldžioji stevija, medvilnė, kukurūzai, manijokai), gyvulininkyste, ruošiama mediena, matė, apdirbama medvilnė, oda.
Istorija
XVIII a. pastatyta koplyčia, o 1793 m. įkurtas Horketos miestelis.
Palionė
Palionė – viensėdis Širvintų rajono savivaldybėje, 7 km nuo Gelvonų.
Mindaugas Peleckis
Mindaugas Peleckis (1975 m. rugsėjo 12 d. Šiauliuose – 2023 m. balandžio 17 d. Vilniuje ) – lietuvių poetas, prozininkas, publicistas, religijos ir mitologijos tyrinėtojas, vertėjas ir filosofijos doktorantas.
Rašyti pradėjo dar būdamas paauglys ir pirmą savo kūrybos knygą „Vienaragis: eilėraščiai, pasakos, fantastika“ išleido penkiolikos. Parašė iš viso 15 knygų, dar šešias – kartu su kitais autoriais. Liko neužbaigtos trys knygos – poezijos rinkiniai „Nuliūdę, nušvitę, nuėję“, „Žmogus už brūkšnio“ bei studija „Kalbų ekologija. Kalba ir žmogus XXI a.: poliglotai, nykstančios kalbos ir jų gaivintojai“. Buvo poliglotas, Tarptautinės hiperpoliglotų asociacijos narys.
Biografija
Gimė rašytojų Leono Peleckio-Kaktavičiaus ir Silvijos Peleckienės šeimoje.
Neapolio piranijos
Neapolio piranijos – 2019 m. Italijoje sukurtas trileris, kurio pagrindinė tema – paauglių nusikalstamumas.
Siužetas
Filmo centre – Neapolio paaugliai, trokštantys lengvo ir nerūpestingo gyvenimo. Jie mato kaip gyvena miesto gaujų nariai ir patys nori tokiais tapti. Jie ieško kelių pas gaujų lyderius, kad taptų jų pasiuntiniais, reketuotų paprastus parduotuvėlių savininkus, o vėliau, įgiję pasitikėjimo, toliau kiltų „karjeros“ laiptais. Kai pagrindiniai gaujos nariai suimami, ginkluoti paaugliai mėgina užimti jų vietą, tačiau jų rimtai nevertina nei kitos gaujos, nei kai kurie reketuojami verslininkai. Įtampa kaista, tačiau kai prasideda ginkluoti susirėmimai, kriminalinė romantika baigiasi.
Mindaugas Peleckis
Biografija
2008 m. įstojo į Lietuvos rašytojų sąjungą, nuo 2008 m. buvo Kultūros, filosofijos ir meno instituto, nuo 2010 m. – Lietuvos kultūros tyrimo instituto, o nuo 2014 m. – filosofijos Vytauto Didžiojo universiteto doktorantas. Buvo „Literatūros ir meno“, „Kultūros barų“, „Metų“, „Balsas.lt“, „Ekspertai.eu“ bendradarbis. 2012 m. įkūrė kultūros žurnalo „Radikaliai!“ (Radikaliai.lt) interneto svetainę.
Burtniekai
Burtniekai  – miestelis šiaurės Latvijoje, Valmieros savivaldybėje, šalia Burtniekų ežero. Valsčiaus centras. 418 gyventojų (2021 m.). Veikia vidurinė mokykla, vaikų darželis, kultūros namai, medicinos punktas, vaistinė. Yra 1284 m. vokiečių pastatytos pilies liekanos, XVIII a. dvaro rūmai su XIX a. parku, 1688 m. pastatyta liuteronų bažnyčia, 1941 m. įsteigtas žirgynas.
Istorija
XIII a. Burtniekai buvo gyvenvietė ant Talavos (latgaliai) ir Sakalos (estai) žemių ribos. Burtniekų pavadinimas (Burtneck) minimas nuo 1357 m. 2009–2021 m. buvo Burtniekų savivaldybės administracinis centras.
Kurugvati
Kurugvati, pilnas pavadinimas San Isidro Labrador de Kurugvati (San Isidro Labrador de Curuguaty) – miestas šiaurės rytų Paragvajuje, Kanindeju departamente, Mbarakaju aukštumoje, prie Kurugvati upės. Praeina plentas Ruta 10. Verčiamasi žemdirbyste (soja, kviečiai, saulėgrąžos, sezamas, medvilnė, stevija), gyvulininkyste, išvežama mediena, matė. Yra karo muziejus, apylinkėse yra Trigubo Aljanso karo paminklų. Kurugvati apylinkėse gyvena mbijų gvaranių ir ačų.
Istorija
1716 m. Kurugvati upės pakrantėse Chuanas Gregorijus de Bazanas de Pedrasa įkūrė gyvenvietę, kurią pavadino Villa de San Isidro Labrador de los Reyes Católicos de Curuguaty. Trigubo Aljanso karo metu Fransiskas Solanas Lopesas paskelbė Kurugvati šalies sostine. 1869 m. miestą sugriovė brazilai. 1901 m. Kurugvati miestas atkurtas.
Upės ir miesto pavadinimas kilo nuo gvaranių žodžio kurugua, reiškiančio kvapiojo sausmino (Sicana odorifera) augalą.
Hardas
Hardas  – miestelis Forarlberge, Austrijoje. Įsikūręs ant Bodeno ežero, į kurį prie pat miestelio įteka Reinas. Populiacija – 13 205 žmonės (2016 m. sausio 1 d. duomenys).
Kalno Grąžčiai
Kalno Grąžčiai – buvęs viensėdis Pasvalio rajono savivaldybėje, 2 km į pietus nuo Kyburių. Pietryčiuose buvo Slėnio Grąžčiai.
Nasovičai
Nasòvičai – agromiestelis pietryčių Baltarusijoje, 21 km į pietus nuo Dobrušo. Apylinkės centras.
Edesos grafystė
Edesos grafystė  – kryžininkų valstybė, gyvavusi 1098–1144 m. Artimuosiuose Rytuose (dabartinė pietryčių Turkija ir šiaurės Sirija). Sostinė – Edesa (dabartinė Šanliurfa).
Nasovičai
Istorija
XIX a. pabaigoje buvo privatus miestelis, Gomelio apskrities Nasovičų valsčiaus centras.
Edesos grafystė
Nors Edesos grafystė buvo viena didžiausių kryžininkų valstybių, tačiau retai gyvenama. Vienintelis didelis miestas čia buvo Edesa, o kitur – kaimai ir tvirtovės. Dauguma krašto gyventojų buvo daugiausia armėnai ir sirai ortodoksai, taip pat būta graikų ir arabų musulmonų. Katalikų populiacija buvo nedidelė, bet Edesa sudarė atskira vyskupiją. Edesos grafystė buvo svarbus sirų ortodoksų kultūrinis centras. Jos gyvavimo metu daug senovės graikų filosofinių tekstų buvo išversta į sirų kalbą ir vėliau perimta arabų.
Steve Jackson
Steve Jackson (Styvas Džeksonas) (g. 1953 m.) – Amerikos žaidimų kūrėjas. Kelerius metus dirbo stalo žaidimų kūrimo įmonėje „Metagaming Concepts“, prisidėjo kuriant tokius žaidimus kaip „Ogre“ ir „The Fantasy Trip“. Ankstyvais 1980-aisiais įkūrė savo bendrovę „Steve Jackson Games“ (SJ games). Jis sukūrė daugelį šios firmos žaidimų, tarp jų „Car Wars“, „GURPS“, „Munchkin“ ir daugelį kitų.
1990 m. bendrovė laimėjo bylą prieš JAV saugumo tarnybą dėl įvykdyto reido jos biure. Tuo metu įsikūrė „Elektorininių sienų fondas“ teikęs paramą panašiose bylose.
1974 m. baigė studijas Raiso universitetą (Hiustonas).
Dažnai maišomas su kitu Styvu Džeksonu – Britanijos knygų-žaidimų, video žaidimų siužetų kūrėjų ir vienų iš „Games Workshop“ savininkų. Tai įvyko dėl to, kad britas Styvas buvo vienas iš knygų-žaidimų „Fighting Fantasy serijos kūrėjų, o amerikietis Styvas taip pat yra parašęs tris šios serijos knygas (Scorpion Swamp, Demons of the Deep ir Robot Commando). Knygose nėra akcentuota, kad tai skirtingi Styvai Džeksonai.
Yra aistringas Lego kaladėlių piratų tematika kolekcionierius. Yra parašęs net miniatiūrų žaidimų scenarijų, kuriame naudojamos tokios kaladėlės ir vedęs pagal juos žaidimus keliuose žaidimų konventuose.
Joakim Mæhle
Joakimas Mėlė Pedersenas (, g. 1997 m. gegužės 20 d.) – futbolininkas, Danijos rinktinės gynėjas; atstovauja italų Atalanta BC.
Karjera
Gimė ir augo Iosrevro. Futbolo paslapčių mokėsi Østervrå IF, o vėliau AaB jaunimo ekipose.
Profesionalo karjerą pradėjo Aalborg BK ir jame žaidė nuo 2016 m.
2017–2020 m. žaidė Belgijoje ir atstovavo KRC Genk.
2020 m. gruodžio mėn. pasirašė sutartį su italų Atalanta BC.
Rinktinė
Nacionalinėje komandoje žaidžia nuo 2020 m.
Euro 2020 čempionate grupės etape pelnė įvartį rungtynėse prieš Rusiją, kurios baigėsi 4:1 danų naudai.
Vulturė
Vulturės ugnikalnis  – užgesęs ugnikalnis pietų Italijoje, Bazilikatos regione, 56 km į šiaurę nuo Potencos miesto.
Šis ugnikalnis išsiskiria iš kitų aukštų Italijos ugnikalnių tuo, kad yra atitolęs į rytus nuo Apeninų kalnų. Jo aukštis siekia 1326 m.
Patys pirmieji ugnikalnio išsiveržimai vyko maždaug prieš milijoną metų. Kiek vėliau prieš 830 000 metų ugnikalnis užgeso ir tapo neaktyvus.
Nuo 2017 m. šis ugnikalnis priklauso Vulturės regioniniam gamtos parkui.
Ant ugnikalnio šlaitų yra 1500 ha ploto Aljaniko vynuogynai. Aglianico del Vulture vynas laikomas vienu geriausiu raudonųjų vynų Italijoje.
Palionys
Palionys – kaimas Anykščių rajono savivaldybėje, 14 km nuo Anykščių.
2016 m. pasaulio šachmatų čempionatas
2016 m. pasaulio šachmatų čempionatas – mačas tarp pasaulio čempiono Magnuso Karlseno ir pretendento Sergejaus Karjakino. Jis vyko 2016 m. lapkričio 11 – lapkričio 30 d. Niujorke. Sąlygos: nugalėtoju tampa tas, kas pirmas iš 12-kos partijų surenka daugumą taškų. Pagrindinis 12-kos partijų mačas baigėsi lygiosiomis 6 : 6. Magnusas Karlsenas, nugalėjęs papildomų 4 greitųjų šachmatų partijų mače -3:1, laimėjo čempionatą ir išsaugojo pasaulio šachmatų čempiono titulą.
Pretendentas
Rusų didmeistris Sergejus Karjakinas, norėdamas žaisti pasaulio šachmatų čempionato mačą su Magnusu Karlsenu privalėjo išsikovoti teisę, žaisdamas su kitais kandidatais 2016 m. kovo 11–30 d. Maskvoje vykusiame Kandidatų turnyre. Jam tai pavyko: surinkęs 8½ taško iš 14 galimų, užėmė pirmąją vietą ir tapo pretendentu į pasaulio čempiono titulą.
Varžovų susitikimų rezultatai iki mačo
Iki mačo nuo 2005 m. iki 2016 m. Magnusas Karlsenas ir Sergejus Karjakinas, įskaitant ir greitąsias, buvo sužaidę 64 partijas. M. Karlsenas pirmavo visose kategorijose: (+21, =33, - 10), greitaisiais šachmatais (+16, =7, -8) ir klasikinės kontrolės partijose (+5, =26, - 2).
Mačo sąlygos
Varžovai negali sutikti lygiosiomis iki 30 ėjimo be vyr teisėjo leidimo nebent įvyktų pozicijos pasikartojimas tris kartus. Mačo nugalėtojas turi pirmas iš 12 partijų surinkti 6,5 taško, ar daugiau. Laiko kiekvienam skiriama 40-čiai ėjimų po 100 min., sekantiems 20-čiai – po 50 min., likusiems iki partijos pabaigos ėjimams – po 15 min. nuo pirmo ėjimo, pridedama po 30 sek.
Palnosų tvenkinys
Palnosų tvenkinys – tvenkinys Lietuvoje, Mažeikių rajone, 4,5 km į rytus nuo Viekšnių, Palnosų gyvenvietėje. Sudarytas užtvenkus Kerbeso upelį (Ventos intakas) 1 km nuo jo žiočių. Tvenkinio ilgis iš rytų į vakarus – 0,4 km, plotis – iki 0,07 km. Altitudė 62,2 m. Krantai neaukšti. Priešsroviui iškart telkšo nedidelis (0,15 ha) tvenkinėlis. Aplinkui tvenkinį plyti pievų ruožas su pavieniais medžiais. Žemiau užtvankos iškart prasideda Ventos regioninis parkas.
2016 m. pasaulio šachmatų čempionatas
Mačo sąlygos
Tvarkaraštis. Diena prieš pirmąją partiją dėl figūrų spalvos pirmojoje partijoje ištraukiami burtai. Žaidimas vyksta po vieną partiją per dieną, o po 2-jų, 4-ių, 6-ių, 8-ių, 10-ies, 11-kos ir 12-kos partijų skiriama po vieną poilsio dieną. Jei pasibaigus mačui, rezultatas būtų lygus, skiriama papildomų greitųjų šachmatų partijų diena.
Palnosų tvenkinys
Tvenkinys įrengtas 1976 m.
Pakaliubičai
Pakaliùbičai – agromiestelis pietryčių Baltarusijoje, 10 km į šiaurės rytus nuo Gomelio. Apylinkės centras.
2016 m. pasaulio šachmatų čempionatas
Mačo sąlygos
Jei mačas po 12-kos partijų baigtųsi lygiosiomis, po burtų traukimo, žaidžiamas 4 partijų greitųjų šachmatų mačas (25 min +10 sek po kiekvieno ėjimo) Jei ir vėl lygu – traukiami burtai ir žaidžiamas mačas iš dviejų žaibo partijų (5 min +3 sek po kiekvieno ėjimo), jei ir vėl lygu žaidžiamas sekantis 2-jų partijų žaibo mačas, jei ir vėl lygu naujas žaibo mačas ir t. t. Jei po 5-ių žaibo mačų vis dar lygu, traukiami burtai ir žaidžiamas „Armagedonas“, kur baltieji gauna 5 min. laiko, o juodieji 4 min. (nuo 61 ėjimo po kiekvieno ėjimo pridedama po 3 sek), bet baltieji privalo laimėti partiją, lygiųjų atveju, nugalėtoju skelbiamas juodosiomis figūromis žaidęs žaidėjas.
1-oji partija
Mačo pirmąją partiją Magnusas Karlsenas, žaidęs baltosiomis figūromis, pradėjo Trompovskio ataka (A45) 1.d4 Žf6 2. Rg5, kuri nesuteikia baltiesiems didelės persvaros. Po 27.f4 h5 žaidimas artėjo prie lygiųjų, o ir S. Karjakino 31....a5 buvo tikslus. Po to, kai po 35 ėjimo nuo lentos išnyko pozicija bokštai, lygiosios tapo neišvengiamos. M. Karlsenas bandė spausti, bet S. Karjakinas solidžiai gynėsi, ir partija 42 ėjime baigėsi lygiosiomis.
2-oji partija
Antrojoje partijoje, kurioje S. Karjakinas žaidė baltaisiais buvo sužaista Ispaniškoji partija (C84). Joje M. Karlsenas 12. ėjimu nukrypo nuo savo prieš tai žaistos greitųjų varžybose su Veselinu Topalovu partijos, sužaisdamas 12...Be8. Į šį ėjimą, baltieji atsakė 12.Ba1. Po 19 ėjimų padėtis buvo apylygė ir po 32. Že2, juodieji, siekdami komplikuoti žaidimą vietoj 32....Ž:e4 pasirinko 32...Rb4, bet žaidimas dėl trijų pozicijos pakartojimų vis tiek 33 ėjime baigėsi lygiosiomis.
3-ioji partija
Trečiojoje partijoje po 7 val. žaidimo S. Karjakinas išsigelbsti. Šioje partijoje M. Karlsenas Ispaniškosios partijos Berlyno gynybos variante (C67) panaudojo ne visai naują, bet neįprastą idėją: 10.Be2 vietoj įprastinio 10.Be1, kas nuvedė į vidurio žaidimą be valdovių, kur Karlsenas jautėsi geriau už savo oponentą. Karjakinas pradžioje žaidė gerai, bet vėliau pasirinko netinkamą planą, sužaidęs 30....Ba2, žaidė netiksliai (31....c5? 32.Bg8!) tad po 35 ėjimo  prarado pėstininką, nors toliau žaisdamas atidžiai šansų  pasiekti lygiąsias.
Baltieji turėjo galimybę laimėti po 40 ėjimo, bet pozicija buvo sunkiai apskaičiuojama. 44.Ke4 ėjimas būtų geresnis už 44. Bd7+ po kurio Karjakinas įgijo šansų lygiosioms. Prieš pabaigą abi pusės padarė eilę klaidų: 64.... Re7? (64....Kf8), 70. Žc6 (70.Be5!) 70....K:f5? (7...Bc3!)71.Ža5 (nors ir laimi bet 71.Be1, ar 71. Be2 būtų geriau) ir paskutinė baltųjų klaida 72 Bb7? po kurios Karjakinas rado gerą ėjimą 72…Ba1!, atvedusį jį į 78 ėjime užfiksuotas lygiąsias.
Piribebujus
Piribebujus  – miestas Paragvajuje, Kordiljeros departamente, 72 km į pietryčius nuo Kaakupės, aukštumose, prie Piribebujaus upės. Plentai į Kaakupę, Paragvari. Verčiamasi žemės ūkiu, amatais, turizmu. Yra Pedro Pablo Kabaljero karo muziejus, paminklas didvyriams, bažnyčia. Miestas garsėja Poncho Para’i de 60 Listas šokių švente.
Pakaliubičai
Istorija
XIX a. pabaigoje buvo bažnytkaimis, Gomelio apskrities Pakaliubičų valsčiaus centras.
Piribebujus
Istorija
Piribebujus pradėjo kurtis dar XVII a., tapo parapijos centru. 1868 m., Trigubo Aljanso karo metu, į Piribebujų sostinę perkėlė Fransiskas Solanas Lopesas. 1869 m. miestą užėmė Aljanso pajėgos, netoliese įvyko žymus Akosta Nju mūšis, kuriame paragvajiečių veteranų ir vaikų kariauna bandė pasipriešinti įsiveržėliams. Oficialiai Piribebujaus savivaldybė įkurta 1900 m.
2016 m. pasaulio šachmatų čempionatas
4-oji partija
Ketvirtoje partijoje vėl buvo žaidžiama Ispaniškoji partija (C88), bet S. Karjakinas padarė klaidą, sužaidęs 19....̟Ž:c4?. Po jos M. Karlsenas kontroliavo žaidimą iki pat ėjimo 45....f4?!, po kurio, jis nors ir turėjo pranašumą, bet nepakankamą kad laimėtų partiją. Geresni ėjimai 45....Re6 ar 45.... g:f4, kurie būtų leidę išlaikyti persvarą. Pasaulio čempionas ilgą laiką bandė nugalėti, bet
Palioniškiai
Palioniškiai – kaimas Plungės rajono savivaldybėje, 12 km nuo Kulių.
Mokslinis žaidimas kortomis
Mokslinis žaidimas kortomis – 1972 m. Italijoje sukurta komedija.
Turinys
Kiekvienais metais turtinga pagyvenusi amerikietė atvyksta į Romą ir kiekvieną kartą ji susitinka su sutuoktiniais Pepino ir Antonija žaisti kortomis. Šie du visiški vargšai, tačiau bando apsimesti turtingais, tačiau žaidimo metu dėl įvairių priežasčių neturinčiais pinigų. Turtinga ponia jiems paskolina pinigų, o vėliau juos iš jų laimi. Taip tęsiasi eilę metų, tačiau Pepino su Antonija niekada nelaimi ir nuolat netenka paskolintų pinigų. Jų vaikai ir kaimynai vis laukia ir tikisi, kad vieną dieną jiems pasiseks.
Ir ta diena ateina: sutuoktiniai sugeba laimėti ir susižeria apvalią sumą. Tačiau pasitraukti su pinigais jie negali, nes turtingoji ponia reikalauja revanšo. Bėda ta, kad ji turtinga ir gali rizikuoti daug kartų. Sutuoktiniai laimi dar keletą kartų, tačiau iš jų vis reikalaujama galimybės atsilošti.
Pokacis
Pokacis – kaimas pietryčių Baltarusijoje, 15 km į pietryčius nuo Čačersko.
Istorija
XIX a. pabaigoje buvo bažnytkaimis, Pokacio valsčiaus centras Rahačovo apskrityje, 1913 m. valsčius buvo Gomelio apskrityje.
2016 m. pasaulio šachmatų čempionatas
4-oji partija
pretendentas, susikūręs tvirtovę, atsilaikė ir partija 94 ėjime baigėsi lygiosiomis.
5-oji partija
Penktojoje partijoje taip pat buvo užfiksuotos lygiosios, nors S. Karjakinas pirmą kartą mače turėjo galimybių siekti pergalės. Karlsenas žaidė baltaisiais. Buvo sužaista Itališkoji partija (C50). Po 19.d:e5, Karjakinas pasirinko: 19.... Vh4, nors galėjo ir 19....a5. Iki 38 ėjimo buvo apylygė paozicija tačiau čia M. Karlsenas pradeda žaisti netiksliai. Jo 41.Kg2 ėjimas sudarė juodiesiems galimybių žaisti per h vertikalę. Bet čempiono laimei S. Karjakinas tuo nepasinaudojo, nors po partijos teigė, kad jam vietoj 43....Rd5? vis tik geriau reikėjo žaisti 43....Bh8. Toliau įvykiai ant lentos klostėsi taip: 44.e6?!V:e6 45.Kg3 Ve7?! 46. Bh2! ir juodųjų persvaros neliko, tad partija 51 ėjime baigėsi lygiosiomis.
6-oji partija
Šeštojoje partijoje pasaulio čempionas žaidė juodaisiais. Buvo sužaista Ispaniškosios partijos Maršalo ataka (C88), kur juodieji už aktyvų žaidimą aukoja pėstininką. M. Karlsenas buvo giliai išstudijavęs šią ataką - vos ne iki 32. ėjimo, kur partneriai sutiko baigti partiją taikiai. Tai buvo pirmoji iš dviejų partijų, kurias pasaulio čempionas turėjo žaisti iš eilės juodaisiais.
7-oji partija
Septintojoje partijoje S. Karjakinas pakeitė savo pirmą ėjimą iš 1.e4 į 1.d4. M. Karlsenas atsakė Slaviškąja gynyba (D10). Tai nekėlė nuostabos nei vienam iš žaidėjų, bet dar kartą rodė, kad pasaulio čempionas yra gerai pasiruošęs. Pasaulio čempiono 10…..Žc6 buvo naujas, tik kartą žaistas ėjimas ir pretendento atsakymas – 11.Žd2 nebuvo iš geresnių, nes leido juodiesiems išlyginti padėtį bet ir įgyti nedidelį pranašumą. M. Karlsenas siekdamas anksti baigti partiją nerūpestingai sužaidė 16….Bc8? ir prarado pėstininką, nors tai nesudarė sunkumų susidariusioje lyginėje baigmėje. 19…Rf6 dar kartą parodė, kad pasaulio čempiono tikslas buvo baigti partiją lygiosiomis, kas ir buvo užfiksuota 33 ėjime.
8-oji partija
Aštuntojoje partijoje Pasaulio čempionas, žaisdamas baltaisiais, pasirinko Kolio-Cukertorto sistemą (D05), kuri nesuteikia pranašumo, bet leidžia išvengti detalaus debiutinio pasiruošimo ir išlaiko daug figūrų šachmatų lentoje. Vykstant partijai, atrodė, kad M. Karlsenas savo ėjimais provokuoja S. Karjakiną imtis veiksmų ir tai matėsi, artėjant pirmajai laiko kontrolei, kuo toliau tuo vis ryškiau.
Nepagrįstai agresyvus pasaulio čempiono žaidimas tęsėsi - 44. Vc6 (44.Vg6+ vedė į lygiąsias). Čempionas galbūt neįvertino pretendento ėjimo 49….Vc5, nors tik klaidingas 51. Ve6? (49.h4!) ir sekęs juodųjų ėjimas - 51…h5! lėmė neišvengiamą baltųjų pralaimėjimą 52 ėjime.
Po šios pergalės prieš pasaulio čempioną S. Karjakinas persvėrė mačo rezultatą savo naudai 4,5 : 3,5. Jo padėtis buvo jam palankesnė, nes iki mačo pabaigos buvo likusios tik 4 partijos ir jam pakako jas sužaisti lygiosiomis.
9-oji partija
Devintoji partija Joje pretendentas žaidė baltosiomis figūromis. Buvo sužaistas aštrus ispaniškosios partijos Archangelsko variantas (C78) Čempionas liko be pėstininko padėtyje, kurioje buvo išlikusių galimybių lygiosioms. S. Karjakino 33 Vc2?! ėjimas leido juodiesiems ėjimu 33….Bb4! išlyginti žaidimą, bet čempionas pasirinko 33….Ba8?! ir jo padėtis liko ir toliau kaboti ant plauko. Į juodųjų 38….Že7 pretendentas pasirinko 39.R:f7+,(kompiuterio rekomendacija - 39. Vb3!) ir žaidimas pakrypo lygiųjų pusėn, kur M. Karlsenui rimtų grėsmių nebeiškilo. Partija 74 ėjime baigėsi lygiosiomis. M. Karlsenui, kad išlygintų mačo rezultatą liko trys partijos - dvi iš jų baltosiomis figūromis.
10-oji partija
Dešimtojoje partijoje M. Karlsenas laimėjo įtemptą šešių su pusės valandos kovą ir išlygino mačo rezultatą 5 : 5.
Partijoje ilgą laiką atrodė, kad S. Karjakinas gali pasiekti lygiąsias, bet pasaulio čempionas, galiausiai pasitelkęs savo įgūdžius, laimėjo partiją. Karlsenas, žaisdamas baltaisiais Ispaniškąją partiją prieš Berlyno gynybą (C65) pasirinko ramų tęsinį 4. d3 tikėdamasis įveikti oponentą ilgoje pozicinėje kovoje. S. Karjakinas jautė nedidelį spaudimą iki M. Karlsenas išsikeitė rikiais ėjimu 19 B:e6. Po kurio kompiuteriai iš karto parodė, kad 20….Ž:f2 ar 21….Ž:f2 veda į lygiąsias. Bet pretendentas pasirinko 20…d5, o 21…Žg5. Po to susidarė baigmė, kurioje atrodė, kad M. Karlsenas, noredamas galėtų paspausti, o S. Karjakinui geriau laukti, kuris ir tikėjosi, kad jo pozicija yra nepralaužiama kaip tvirtovė.
Čia M. Karlsenas panaudoja savo didelę patirtį, laimint pabaigas, kuriose tenka laukti patogaus momento, šiuo atveju, prasiveržti ėjimu b5. Ir to jis sulaukė, S. Karjakinui sužaidus 56. Bhh7. Tad po antrosios laiko kontrolės, kai pretendentas dar rizikuodamas sužaidė 61. Bhc7, čempionas jau turėjo laimėtiną poziciją. kurią 75 ėjime privedė iki pergalės bei išlygino mačo rezultatą - 5 : 5.
11-oji partija
Vienuoliktoje partijoje M. Karlsenas į S. Karjakino baltaisiais  sužaistą Ispaniškąją partiją pasirinko ne Berlyno gynybą, bet klasikinį variantą su 3….a6 (C84).
Pretendentas buvo paruošęs naujovę 16.f5. bet čempionas po 18.h3 perėmė inciatyvą sužaidęs 18….c3 19.b:c3 d5!. S. Karjakinas prieš žaisdamas 20. Rg5 galvojo 25 minutes. Nors juodieji turėjo pėstininku mažiau, objektyviai pozicija buvo lygi. M. Karlsenas dar pagyvino padėtį, sužaidęs 24….e3, po kurio 34 ėjime partija pasibaigė lygiosiomis amžinu šachu, kurį skelbė baltieji. Mačo rezultatas likus vienai partijai buvo 5,5 : 5,5.
12-oji partija
Dvyliktojoje partijoje pasaulio čempionas aiškiai matėsi, kad buvo nusprendęs tą dieną neaštrinti padėties ir, atsakydamas į pretendento Ispaniškosios partijos Berlyno gynybą (C67), žaidė atsargų variantą. Figūros netrukus buvo iškeistos ir po 40 min 30-ame ėjime buvo užfiksuotos lygiosios. M. Karlsenas yra pragmatikas tad nenorėjo pervargti ir pradėjo ruoštis papildomam greitųjų partijų mačui, kuriame jis jautė turįs geresnes galimybes išlaikyti pasaulio čempiono titulą. Sužaidus 12-ką partijų, mačo rezultatas buvo lygus - 6 : 6.
Papildomas greitųjų šachmatų mačas
Pirmąją greitųjų partiją M. Karlsenas sužaidė lygiosomis be didelių nuotykių, o antrojoje įgijo didelę, momentais laimėtiną persvarą, bet kelią į pergalę ne taip lengva buvo rasti ir S. Karjakinas pasiekė lygiąsias.
Trečiojoje partijoje čempionas pasiekė pergalę. Jis Ispaniškojoje partijoje pasirinko radikalų sprendimą atakuoti karaliaus sparną juodosiomis figūromis. Pėstininko auka suteikė jam geresnę padėtį, kurioje S. Karjakinas gal ir galėjo čempionui apsunkinti laimėjimą, tačiau po keletos rizikingų jo ėjimų, kurie nepasiteisino ir baigiantis laikui laimėjo M. Karlsenas.
Po trijų greitųjų partijų čempionas pirmavo 2 : 1 ir 4-oje partijoje pretendentui, žaidžiant juodosiomis figūromis reikėjo pergalės. Bet žaisdamas siciliškąją gynybą S. Karjakinas pateko į pasyvią padėtį. Jis dėjo daug pastangų, rizikavo, kad susikurtų kontržaidimą, o tai leido M. Karlsenui perimti inciatyvą ir laimėti 4-ąją partiją, o kartu ir mačą efektinga valdovės auka.
Lentelė
2016 m. pasaulio šachmatų čempionato mačo eiga.
Jadvyga Katinaitė-Matuliauskienė
Jadvyga Katinaitė-Matuliauskienė (1924 m. balandžio 23 d. Didžialaukio kaime, Utenos rajone – 1971 m. kovo 26 d. Vilniuje) – Lietuvos muziejininkė ir dailėtyrininkė, XVI-XIX amžiaus Kontušo juostų ir senųjų Lietuvos koklių tyrinėtoja, Lietuvos dailės muziejaus Taikomosios dailės skyriaus vedėja.
Biografija
Jadvyga Katinaitė gimė Didžialaukio kaime, Utenos rajone. 1939–1945 m. mokėsi ir baigė Utenos „Saulės“ gimnaziją. 1945–1950 m. studijavo ir baigė Vilniaus universiteto, Istorijos ir filologijos fakulteto, Muzeologijos skyrių. Nuo 1950 iki 1971 m. Jadvyga Katinaitė-Matuliauskienė dirbo Lietuvos dailės muziejaus Taikomosios dailės skyriuje. Parengė ir publikavo menotyrinius straipsnius taikomosios dailės temomis, skaitė viešąsias paskaitas Vilniaus universitete, rengė taikomosios dailės parodas, dalyvavo mokslinėse muziejaus ekspedicijose meno paminklams tirti ir registruoti. Mokslinių ekspedicijų metu surinkti unikalūs taikomosios dailės objektai, buvo išsaugoti nuo išnykimo, suregistruoti, susisteminti ir papildė Lietuvos dailės muziejaus fondus. 1951–1959 m., 1968–1971 m. buvo Lietuvos dailės muziejaus Taikomosios dailės skyriaus vedėja. Nuo studijų laikų dailėtyrininkė palaikė draugiškus ir bičiuliškus ryšius su Zita Žemaityte ir Anastazija Kašinskaite. Mirė 1971 m. kovo 26 d. Vilniuje, palaidota Rokantiškių kapinėse.
Mokslinė veikla
Sistemino ir tyrinėjo lietuvių taikomosios dailės palikimą, daugiausia – Kontušo (Slucko) juostas ir senuosius Lietuvos koklius. 1949 m. katalogavo ir sistemino taikomosios dailės palikimą Vilniaus kraštotyros muziejuje. 1950 m. pradėjo dirbti Lietuvos dailės muziejaus Taikomosios dailės skyriuje. 1951–1959 m. Jadvyga Katinaitė ėjo skyriaus vedėjos pareigas, inventorino muziejuje saugomus eksponatus, tekstilės ir porceliano rinkiniams sudarė mokslines kartotekas. Nuo 1963 m. Jadvyga Katinaitė dirbo vyr. moksline bendradarbe, tyrinėjo keramikos ir tekstilės rinkinius Istorijos-etnografijos muziejuje (dabar Lietuvos nacionaliniame muziejuje), Vilniaus kraštotyros muziejuje, Kauno istoriniame ir Nacionaliniame Mikalojaus Konstantino Čiurlionio dailės muziejuje, Šiaulių bei Trakų kraštotyros muziejuose. Rinko archyvinius duomenis Lietuvos Mokslų Akademijos bibliotekos rankraščių skyriuje, Valstybiniame centriniame archyve, padarė kelis šimtus istorinių išrašų apie tekstilę ir keramiką, apie XVI-XVIII a. senuosius Lietuvos koklius ir amatininkų cechus. Padarė šios srities eksponatų piešinių ir fotografijų, dokumentavo ir katalogavo Katedros gobelenus bei liturginius rūbus, saugomus Lietuvos dailės muziejuje ir Lietuvos nacionaliniame muziejuje.
Muziejinė veikla
1956 m. muziejininkė parengė ir susistemino taikomosios dailės ekspoziciją Vilniaus paveikslų galerijoje, parašė išsamias mokslines anotacijas, 1958 m. parengė XVI-XIX amžiaus šilkinių audinių ir keramikos ekspozicijas, parašė jų aprašus. Rengė taikomosios dailės kilnojamąsias parodas, teikė konsultacijas. 1959 m. dalyvavo jungtinėje liaudies meno, vaizduojamosios ir taikomosios dailės apžvalginėje ekspedicijoje, registravo taikomosios dailės kūrinius. Ekspedicijų metu surinkti eksponatai papildė muziejaus taikomosios dailės ir liaudies meno rinkinius. 1960–1962 m. muziejininkė Jadvyga Katinaitė-Matuliauskienė vadovavo ir aktyviai dirbo jungtinėse Kultūros ministerijos ir dailės muziejaus etnografinėse ekspedicijose Lietuvos meno paminklams tirti ir registruoti. Parengė parodų katalogus „Senieji Lietuvos kokliai“(1960 m.) ir „Slucko juostos“ (1962 m.). 1968–1971 m. vadovavo Lietuvos dailės muziejaus Taikomosios dailės skyriui.
Skaitytos paskaitos
Muziejininkė Jadvyga Katinaitė-Matuliauskienė parengė ir skaitė viešasias paskaitas Vilniaus Universitete: „Rembrandtas, jo gyvenimas ir kūryba“, „Dailininkas Vasilijus Polenovas  (1844–1927)“, „Lietuvių taikomoji dekoratyvinė dailė“, „Taikomoji dailė ir buitis“, „Mūsų buitis turi būti graži“, „Taikomosios dailės sritys ir jų specifika“. Paskaitų metu buvo siekiama puoselėti Lietuvos kultūros paveldą, skatinti akademinės visuomenės susidomėjimą Lietuvos muziejuose saugomais etnografiniais, archeologiniais ir istoriniais eksponatais, populiarinti etnografinėse ekspedicijose surinktą lietuvių taikomosios dailės palikimą.
Muziejininkės šeima
1961 metais, per Šv. Kalėdas, Jadvyga Katinaitė ištekėjo už dailininko Adomo Matuliausko vyresniojo. Šeimoje gimė trys vaikai: sūnus Adomas Matuliauskas (1963), ir dvi dukros, Birutė (1965) ir Jūratė (1968).
Liuksemburgo futbolo varžybos 2015–2016 m.
Liuksemburgo futbolo varžybos 2015–2016 m.
Gero apetito (filmas)
Gero apetito – 2010 m. sukurtas filmas.
Turinys
Pradedantysis virėjas Danielius gauna darbą prestižinaime Ciuricho restorane. Čia jis susipažįsta ir įsimyli somelje Haną. Mergina atsako į jo jausmus, tačiau tuo pačiu metu ji susitikinėja su restorano savininku ir virtuvės šefu Tomu. Pastarasis yra vedęs ir neketina palikti šeimos net tada, kai Hana ima lauktis. Supratusi, kad Tomas nebus su ja, Hana išeina iš darbo ir grįžta į gimtąjį miestą. Negalėdamas jos pamiršti, Danielius vyksta iš paskos, norėdamas bet kokia kaina būti kartu su ja.
1974 m. Formulės 1 sezonas
'''1974 m. Formulės 1 sezonas''' buvo 25-iasis Formulės-1 sezonas. Jis prasidėjo sausio 13 ir baigėsi spalio 6 dieną po 15 lenktynių.
Lenktynininkų įskaita
Taškai už rezultatus buvo skirstomi taip – 9-6-4-3-2-1. Į bendrą įskaitą buvo skaičiuojami 7 geriausi rezultatai iš pirmų 8 lenktynių ir geriausi 6 rezultatai iš paskutinių 7 lenktynių.
Spąstai merginai
Spąstai merginai – 1974 m. Ispanijoje sukurta drama.