cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Libijos demografija
Religija
Apie 97% gyventojų išpažįsta islamą, yra krikščionių (2005 m.).
Girnikų piliakalnis
Šikšto kalnas (arba Girnikų piliakalnis, Šventkalnis) – 183,1 m aukščio virš jūros lygio kalnas arba piliakalnis Šiaulių rajone, Bubių seniūnijoje, 22 km į pietvakarius nuo Šiaulių, 4 km į šiaurę nuo Kurtuvėnų, 1 km į šiaurės vakarus nuo Girnikų. Pietinėje kalno papėdėje iškastas Ventos–Dubysos kanalas.
thumb|left|Rodyklė į Girnikų kalną thumb|left|Vaizdas nuo Girnikų piliakalnio 2013 gegužės mėn.
Kalnas mažai tyrinėtas, todėl nėra įrodymų, kad jame yra stovėjusi pilis. Pasak legendos milžinas Anculis nukovęs tiek daug priešų, kad susidaręs visas lavonų kalnas. Tada nuėjęs į pajūrį, prisėmęs batus smėlio ir užbėręs ant nukautųjų. Taip ir susidaręs kalnas. Greta buvęs 140 m aukščio Arvydiškių kalnas jau baigiamas nukasti dėl statyboms tinkančios kokybės smėlio.
Nuo kalno matosi Šatrijos kalnas (Pašatrijos piliakalnis, Telšių raj.), Kalniškių piliakalnis (Kelmės raj., Užvenčio seniūnija) bei kiti kalnai, tačiau matomumą riboja užaugusios pušys. Į šiaurę nuo kalno tyvuliuoja Bulėnų ežeras.
Istorija
thumb|left|[[Pirmasis pasaulinis karas|Pirmojo pasaulinio karo vokiečių karių kapinės kalno papėdėje]]
1905 m. balandžio 24 d., minint metines, kai buvo panaikintas spaudos draudimas, kunigo J. Vizbaro iniciatyva ant kalno pastatytas paminklas. Paminklo statybą rėmė grafas Pliateris, grafienė organizavo aikštelės sutvarkymą, buvo pastatyti suoliukai, kad galima būtų gėrėtis apylinkių panorama, nes kalnas tada dar nebuvo apaugęs mišku. Paminklą pašventino kunigas Juozas Tumas-Vaižgantas, iškilmėse dalyvavo rašytojas Jonas Biliūnas, dailininkas Mikalojus Konstantinas Čiurlionis ir kiti visuomenės veikėjai. Paminklas neišliko, tačiau 1990 m. Romuvos bendrija pastatė naują kryžių. Šalia jo stovi paminklinis stulpas „Varpinė“ (skulptorius Vitalijus Lukošaitis). Ant kalno arba prie jo net ir sovietiniais laikais būdavo švenčiamos Rasos.
Kasmet, rugsėjo 21 d., kai 1236 m. įvyko Saulės mūšis, ant kalno uždegamos Baltų vienybės ugnys – laužų sąšauka su kitais Lietuvos piliakalniais.
Prie kalno 1915 m. vyko nuožmūs mūšiai. Kritę apie 240 vokiečių karių palaidoti šiaurinėje prieškalnėje.
Legendos
Pasakojama, kad piliakalnį supylęs milžinas Kuršis, eidamas iš Kuršėnų pas savo motiną į Kurtuvėnus. Pakeliui į klumpes pribyrėję smėlio. Tad sustojęs milžinas ir iškratęs klumpę – taip ir atsirado kalnas…
Kryžius ant piliakalnio pastatytas minint spaudos atgavimo metines.Ji atstatė ne Romuva,bet Šiaulių rajono laikraščio redakcija ir žuvininkystės ūkio darbuotojai.Atidengime dalyvavo didelė grupė Lietuvos žurnalistų.
Rimvydas Turčinskas
Rimvydas Turčinskas (g. 1956 m. vasario 25 d. Kazlų Rūdoje) – gydytojas, Lietuvos politinis bei visuomenės veikėjas.
Biografija
1974 m. baigė Kazlų Rūdos vidurinę mokyklą. 1974–1980 m. studijavo Kauno medicinos institute, įgijo gydytojo ortopedo traumatologo kvalifikaciją.
1981–1983 m. Marijampolės rajono centrinės ligoninės gydytojas chirurgas. 1983–1985 m. ligoninės vyriausiojo gydytojo pavaduotojas rajono gyventojų aptarnavimui. 1985–1989 m. vyriausiojo gydytojo pavaduotojas gydymo reikalams. 1989–1998 m. Marijampolės rajono centrinės ligoninės vyriausiasis gydytojas. 1998–2004 m. Marijampolės ligoninės direktorius.
2004–2008 m. Seimo narys, 2004 m. Darbo partijos frakcijos, 2006 m. gegužės 2 d. – 2008 m. Pilietinės demokratijos frakcijos narys. 2006–2008 m. keturioliktosios Vyriausybės sveikatos apsaugos ministras.
1990–2000 m. ir 2002–2004 m. Marijampolės savivaldybės tarybos narys. Marijampolės Lions klubo narys.
Nuo 2008 m. LSDP narys.
Žmona Loreta (1955 m.), vaikai Monika Kučinskienė, notarė (g. 1978 m.) ir Zigmantas Turčinskas (g. 1982 m.).
Trišalis paktas
Trišalis paktas arba Berlyno paktas – karinė-politinė sutartis tarp Vokietijos, Italijos ir Japonijos, pasirašyta Berlyne 1940 m. rugsėjo 27 d. Paktą pasirašė Japonijos ambasadorius Vokietijoje Saburō Kurusu, Vokietijos reichskancleris Adolfas Hitleris ir Italijos užsienio reikalų ministras Galeazzo Ciano. Tai buvo gynybinė karinė sąjunga, prie kurios vėliau prisijungė Vengrija (1940 m. lapkričio 20 d.), Rumunija (1940 m. lapkričio 23 d.), Bulgarija (1941 m. kovo 1 d.) ir Jugoslavija (1941 m. kovo 25 d.), taip pat ir Vokietijos valdoma Slovakija (1940 m. lapkričio 24 d.). Jugoslavijos įstojimas po dviejų dienų išprovokavo karinį perversmą Belgrade. Italija ir Vokietija atsakė įsiveržimu į Jugoslaviją (su parama iš Bulgarijos, Vengrijos ir Rumunijos) ir jos padalijimu. Atsiradusi italo-vokiška Nepriklausoma Kroatijos valstybė prie pakto prisijungė 1941 m. birželio 15 d.
thumb|left|175px|Japonijos plakatas Trišalis paktas iš esmės buvo nutaikytas į Jungtines Amerikos Valstijas. Jo poveikis buvo ribotas, nes italų-vokiečių ir japonų veikimo zonos buvo skirtingose pasaulio vietose ir galingos sutarties valstybės turėjo skirtingus strateginius interesus. Bendradarbiavimas vis dėlto vyko ir japonai paskelbė karą Jungtinėms Amerikos Valstijoms, nors tam nereikėjo panašaus pareiškimo iš visų kitų Trišalio pakto signatarių šalių.
Nusivylimas
Nusivylimas – nepasitenkinimo jausmas, kuris pasireiškia neišsipildžius lūkesčiams. Artimas apgailestavimo jausmui. Skirtingai nei frustracija, nusivylimas sukelia ne pyktį, bet silpnumo, nesėkmės, beviltiškumo jausmą. Nusivylimas gali būti streso priežastis, taip pat žlugdo motyvaciją. Nusivylimo priežastys būna labai įvairios (nusiviliama kitais žmonėmis, idealais, savo gebėjimais, prastais rezultatais ir t. t.).
Kžemiankos miškų draustinis
Kžemiankos miškų draustinis - draustinis, esantis šiaurės rytų Lenkijoje, Palenkės vaivadijoje, Balstogės apskrityje, Čarna Bialostockos ir Dobžinevo Dužės valsčiuose. Draustinio plotas 230,91 ha. Draustinis įkurtas 1987 metais Knišino girioje.
Šalčininkėlių pagrindinė mokykla
Šalčininkų rajono Šalčininkėlių pagrindinė mokykla – buvusi dieninė, savarankiško mokymosi bendrojo lavinimo mokykla Šalčininkų raj., Šalčininkėliuose, vykdžiusi priešmokyklinio, pradinio, pagrindinio ir papildomo ugdymo programas lenkų kalba. Įstaigos kodas 191415039. Steigėjas Šalčininkų rajono savivaldybės taryba. Dabar tai Šalčininkų J. Sniadeckio gimnazijos skyrius.
Filialas – Šalčininkėlių pagrindinės mokyklos Zavišonių skyrius.
Istorija
miniatiūra|left|Mokykla 2016 m.
2005 m. mokykla dalyvavo Mokyklų tobulinimo programoje. Mokyklos pastatas buvo renovuotas: pakeisti langai, dalinai atnaujintos klasės, sporto salė, įkurta biblioteka, skaitykla, kompiuterinė klasė. 2006 m. ant mokyklos sienos atidengta atminimo lenta Lenkijos pilotui Tadeusz Góra (1918–2010). 2019 m. mokykla prijungta prie Šalčininkų J. Sniadeckio gimnazijos.
Rugby Park
Rugby Park – futbolo stadionas Kilmarnoke, Škotijoje. Nuo 1899 m. namų rungtynes žaidžia Škotijos Premier lygos klubas Kilmarnock FC. Po 1994–1995 metų rekonstrukcijos stadione yra 18 128 sėdimos vietos. Rugby Park stadione du kartus buvo žaidžiamos tarptautinės varžybos, tuo metu kai buvo remontuojama Hampden Park pietinė tribūna.
Vasil Levski nacionalinis stadionas
Vasil Levski nacionalinis stadionas yra įvairios paskirties stadionas Sofijoje, Bulgarijoje. Pavadintas Bulgarijos revoliucionieriaus Vasil Levski vardu ir yra vienas didžiausių šalies stadionų. Talpina 43 632 žiūrovus. Stadionas yra Sofijos centre, Borisovatos gradinos parke. Oficialiai atidarytas 1953 m. Buvo rekonstruotas 1966 ir 2002 m. Stadione namų varžybas žaidžia Bulgarijos vyrų futbolo rinktinė, taip pat žaidžiamas Bulgarijos futbolo taurės finalas, vyksta atletikos rungtys. Stadionas buvo naudojamas PFK Levski Sofiâ UEFA Čempionų lygos varžyboms.
Žutautų Medsėdžių senosios kapinės
Žutautų Medsėdžių senosios kapinės, vad. Maro kapinėmis, yra pietrytinėje Kretingos rajono savivaldybės teritorijos dalyje, Žutautų Medsėdžiuose (Žalgirio seniūnija), 2,8 km į pietryčius nuo Žutautų kaimo ir 1,8 km į rytus nuo kelio Kartena–Mikoliškiai. Saugotinas kultūros paveldo objektas. thumb|250px|left|Paminklas Žutautų Medsėdžių kaimui atminti
Kapinės
Teritorijos plotas – 0,02 ha, perimetras – 60 m.c thumb|left|250px|Koplytstulpis su Marijos Maloningosios skulptūra
Paminklinis akmuo
Paminklas rausvo, statmenai pastatyto granito, kurio priekyje yra šlifuota plokštuma su iškalinėtu Nukryžiuotojo siluetu ir užrašu: „Čia buvo / Žutautų Medsėdžių / 16 sodybų kaimas / Stalinizmo pasekėjų sunaikintas 1944 – 1978 / Pastatytas maro kapinėse 1990“. Aukštis apie 2,5 m.
thumb|left|300px|Senosios Marijos Maloningosios ir Šv. Roko skulptūros
Istorija
Veikė XVII–XIX a. Vadinamos Maro kapinėmis, pasakojama, kad jose palaidoti nuo maro mirę Žutautų Medsėdžių gyventojai.
Kapinėse nuo seno stovėjo keli ąžuoliniai kryžiai, XX a. pradžioje pastatytas koplytstulpis su Švč. Marijos Maloningosios ir Šv. Roko skulptūromis (registrinis kultūros paveldo objektas). Seniau kapines juosė statinių tvora, palei kurią pakraščiuose XX a. I pusėje pasodinti medžiai.
1990 m. buvusių gyventojų lėšomis pastatytas paminklinis akmuo sovietmečiu sunaikintam Žutautų Medsėdžių kaimui atminti.
Landsat
thumb|230px|right|„Landsat-7“ palydovas Landsat – ilgiausiai (nuo 1972 m. iki dabar) trunkanti Žemės stebėjimams skirtų palydovų kūrimo ir pritaikymo programa, vykdoma bendradarbiaujant NASA, JAV geologijos tarnybai (USGS) ir kitoms agentūroms. „Landsat“ palydovai yra vieni pagrindinių geros raiškos Žemės paviršiaus palydovinių nuotraukų šaltinių. Iš jų gauti duomenys naudojami įvairiose moksliniuose tyrimuose, kartografijoje, meteorologijoje, gamtinių išteklių matavime ir kitose srityse.
Palydovai
Landsat programai priklauso aštuoni palydovai:
The Supremes
The Supremes – viena populiariausių ir sėkmingiausių JAV merginų muzikos grupių istorijoje, gyvavusi XX a. septintajame ir aštuntajame dešimtmečiuose. Net dvylika grupės kūrinių yra tape Nr.1 hitais Jungtinėse Valstijose.
Sugrįžimas į Zalės valdą
Sugrįžimas į Zalės Valdą (angl. A Return to Salem‘s Lot) – 1987 metais JAV sukurtas siaubo filmas pagal Stepheno Kingo romane Zalės valda veikiančius herojus.
Trumpa santrauka
Antropologas Joe Weber su sūnumi Jeremy grįžta į gimtąjį miestelį, kur jis ketina įsikurti paveldėtame name. Netrukus jis supranta, kad Zalės Valdą yra užvaldę vampyrai, o keli likę gyvieji žmonės jiems tarnauja. Kartu su nacių medžiotoju Van Meer‘u jis kovoti su vampyrais, siekdamas išgelbėti jiems įkliuvusį savo sūnų.
Altūna
Altūna  – miestas Jungtinių Valstijų šiaurės rytuose, Pensilvanijoje, Apalačų papėdėje. Yra geležinkelių mazgas. Mašinų gamybos, trikotažo pramonė.
Istorija
Altūna įkurta 1849 m., nutiesus geležinkelį. XIX a. miestas sparčiai augo, buvo svarbus geležinkelių pramonės centras. XX a. antroje pusėje Altūna išgyveno ekonominį nuosmukį.
G̃
Šią raidę naudoja gvaranių kalba. Tai 7-oji raidė gvaranių abėcėlėje. Taip pat naudojama ir kitose tupių-gvaranių kalbose.
Šilgaliai
Šilgaliai – kaimas Pagėgių savivaldybėje, 3 km į pietryčius nuo Rukų, dešiniajame Vilkos krante, į vakarus nuo kaimo ji įteka į Gėgę. Seniūnaitijos centras. Veikia Šilgalių pagrindinė mokykla, biblioteka (nuo 1964 m.), medicinos punktas, kultūros namai. Yra žirgynas „Nemunas“, mėsos perdirbimo įmonė. Pro kaimą eina geležinkelis Šilutė–Pagėgiai, yra stotis – „Žirgynas“. Kaimo šiaurėje eina kelias. Stovi XIX a. antros pusės dvaras.
Istorija
XX a. 2 pusėje Habedankai pastatė dvaro rūmus. LTSR metais Šilgaliai buvo Nemuno valstybinio žirgyno centrinė gyvenvietė.
Cesária Évora
Sezarija Evora (1941 m. rugpjūčio 27 d. – 2011 m. gruodžio 17 d.) – Žaliojo Kyšulio salų dainininkė, atliekanti tradicinę salų muziką morna (artimą fado ir bliuzui). Garsi Europoje, Lotynų Amerikoje.
Būdama 16 metų Sezarija iš vieno žvejo išmoko mornos muzikos. Pradžioje koncertavo baruose, viešbučiuose, naktiniuose klubuose. Netrukus ji jau turėjo daug gerbėjų ir buvo žinoma visame Žaliajame Kyšulyje. Vėliau šaliai paskelbus nepriklausomybę, pablogėjo ekonominė padėtis ir Sezarija Evora nutraukė muzikinę karjerą. Tik po 10 metų ji vėl pradėjo dainuoti Portugalijoje, o 1988 m. Paryžiuje išleido savo pirmąjį albumą.
2004 m. Sezarija Evora laimėjo Grammy apdovanojimą už geriausią pasaulio muzikos albumą.
Keltų sukilimas Šiaurės Italijoje
Keltų sukilimas Šiaurės Italijoje vyko 200–190 m. pr. m. e., kai prieš romėnus sukilo šiaurės Italijos keltų gentys bojai ir insubrai, kuriuos rėmė Kartaginos belaisviai. Iki 190 m. pr. m. e. romėnams pavyko sukilimą numalšinti ir įtvirtinti savo valdžią.
Deivydas Zvonkus
Deivydas Zvonkus (g. 1977 m. lapkričio 6 d. Klaipėdoje) – kompozitorius, dainų autorius, aranžuotojas, muzikos prodiuseris, klavišininkas, grupės „B'Avarija“ narys, Lietuvos muzikos akademijos kompozicijos magistras.
Biografija
Gimė 1977 m. lapkričio 6 d. Klaipėdoje. 1984–1992 m. mokėsi Klaipėdos K. Donelaičio vid. mokykloje (dabar Vytauto Didžiojo gimnazija), lankė J. Karoso muzikos mokyklos klarneto klasę. 1992 m. pradėjo studijas S. Šimkaus konservatorijoje, o nuo 1996 m. jas tęsė Lietuvos muzikos ir teatro akademijos kompozicijos klasėje. 1994–1995 m. dalyvavo muzikiniu projektų „Impostor“ ir „Avarija“ veikloje. 1996 metų pradžioje tapo susikūrusios popmuzikos grupės „B'Avarija“ nariu. Buvo vienu pagrindiniu jos repertuaro autoriumi. Sukūrė tokias populiarias dainas, kaip „Noriu lėkt”, „Prie švyturio ugnies”, „O man gera čia!”, „Mes čia!”, „Angelai”, „Mylėk karštai – gyvenk linksmai”, „Labai labai”, „Kažkam čia pragaras, kažkam čia rojus”, „Dabar arba niekada”, „Aš tavo” ir kt.
Su kitu „B’Avarijos” su nariu Juozu Liesiu 1999 m. įkūrė ir prodiusavo popgrupę „Omega”. 2005 m. iširus „B’Avarijai” bendradarbiavo su merginų vokaline grupe „Yva”. Buvo jos pagrindiniu repertuaro autoriumi. Po ketverių metų grupei nutraukus veiklą dirbo įvairių muzikinių TV projektų prodiuseriumi, dalyvavo popgrupės „Čilinam” veikloje. Šiuo laikotarpiu sukūrė dainas „Per vėlai” (grupei „Studentės”), „Nes jau pavasaris”, „Širdyje žiemą”, „Tik naktis”, „Ruduo” (grupei „Pop Ladies”), dainininkėms Liepai Mondeikaitei („Man liks tik muzika”, „Nepasiduok“, „Čia mano namai“), Katažinai Nemycko („Lietuva mūsų širdyje”, „Nemoku meluot”, „Mums skirta tik tiek”).
TV veikla
„Žvaigždžių duetai“, 6-8 sezonai (2012, 2016, 2017) – muzikos redaktorius
nacionalinės Eurovizijos konkurso atrankos (2014, 2015) – muzikos redaktorius
„X faktorius“, 1, 2, 5, 6 sezonai (2012–2014, 2017–2019) – aranžuotojas
„Chorų karai“, 2-4 sezonai (2011–2013) – aranžuotojas
„Muzikinė kaukė“, 1-7 sezonai, (2012–2019) – muzikos redaktorius
„Dainuok mano dainą“, 1-3 sezonai (2015–2016) – muzikos redaktorius
„2 balsai - 1 širdis“, 1, 2 sezonai (2018) – muzikos redaktorius
2010 m. vasario – gegužės mėn. kartu su aktore Egle Jackaite dalyvavo LNK muzikiniame projekte „Žvaigždžių duetai 4“ (pasiekė pusfinalius).
2011 m. kartu su Telšių miesto „Smaragdiniu“ jaunimo choru dalyvavo TV3 muzikiniame projekte „Chorų karai 2“ (užėmė 5-ą vietą).
Asmeninis gyvenimas
2005 m. rugpjūčio 12 d. vedė savo prodiusuojamos grupės „Yva“ narę Nataliją Ivanovą, kuri po vedybų pasirinko Zvonkės pavardę. 2010 m. birželio mėn. paskelbė apie skyrybas. 2014 m. susituokė su dainininke Katažina Nemycko. 2016 m. porai gimė dvynukai.
Tabariškių mokykla-daugiafunkcis centras
Šalčininkų rajono Tabariškių mokykla-daugiafunkcis centras – dieninė, savarankiško mokymosi bendrojo lavinimo mokykla Šalčininkų raj., Tabariškėse, vykdanti ugdymo programas lenkų kalba. Įstaigos kodas 191414656. Steigėjas Šalčininkų rajono savivaldybės taryba. Nuo 2008 m. spalio centre veikia tautodailininkės Anos Krepštul muziejus. miniatiūra|250px|left|Mokykla nuo stadiono pusės
Čaesono nacionalinis parkas
Čaesono nacionalinis parkas  – nacionalinis parkas šiaurės Tailande, Lampango provincijoje, garėjantis kalnų miškais, kriokliais ir šaltiniais. Parkas įkurtas 1988 m. liepos 28 d.
Vieta
Parkas užima 768 km² plotą ir įsikūręs Pepannamo (Pee Pan Nam) kalnų vakarinėje dalyje, apima Muangbahno (Muang Bahn) ir Jehomo (Jae Hom) apylinkėse, 68 km į šiaurę nuo provincijos centro Lampango.
Flora ir fauna
Čaesono nacionaliniame parke vyrauja: Iš retų augalų parke sutinkama: Afzelia xylocarpa, paprastoji skėtra (Chukrasia tabularis), raudonasis indenis (Toona ciliata), juodmedis (Diospyros pubicalyx), krausva (Lagerstroemia calyculata), aukštasis sparnenis (Dipterocarpus alatus), bukalapis sparnenis (Dipterocarpus obtusifolius), Vietnaminė pušis (Pinus merkusii), gleivingoji pušis (Pinus kesiya), stambiavaisis koralmedis (Pterocarpus macrocarpus), rudoji šorėja ir shorea siamensis. Parke gyvena: Indijos muntjakas, Indinis elniukas, šernas, Teminko katė (Catopuma temminckii), Birminis kiškis (Lepus peguensis), Sumatros goralas (Nemorhaedus sumatraensis), Malajinis kaguanas, įvairios beždžionės (langūrai, makakos), dygliatriušis, Malajinis lokys ir kt. Sutinkami paukščiai: baltastrėnė šama (Copsychus malabaricus), bankivinė višta, suopis, geninių, vanaginių, biulbiulinių, ūsinių šeimos paukščių ir kt.
Karin Schubert
Karina Šubert (,g. 1948 m. lapkričio d. Hamburgas) – vokiečių kino aktorė.
Biografija
Karina aktorės karjerą pradėjo Italijoje 1967 m. Vaidino kriminaliniuose filmuose, vesternuose, taip pat komedijose. Tuo laikotarpiu ji filmavosi pas tokius režisierius kaip Sergio Corbucci ir Mariano Laurenti kartu su Louis de Funes ir Yves Montand („Didybės manija“ 1971 m.), Raquel Welch ir Virna Lisi („Mėlynbarzdis“ 1972). Vėliau ji pasirodė juostose su Edwige Fenech („Ubalda, nuoga ir karšta“ 1972) ir Laura Antonelli („Dieve mano, kaip žemai aš puoliau!“, tačiau šie vaidmenys buvo antrojo plano.
8 dešimtmečio viduryje susipažino su režisieriumi Joe D’Amato bei ėmė dažniau filmuotis erotiniuose filmuose, iš kurių žinomiausias – „Juodoji Emanuelė“ (1975). Pamažu prarasdama paklausą kaip aktorė, ji persikėlė į Ispaniją, tačiau ir čia nepavyko įsitvirtinti. Prie karjeros problemų prisidėjo ir asmeninės: iširo jos santuoka, o nuo narkotikų priklausomas sūnus ėmė vis dažniau kelti ranką prieš motiną. Norėdama uždirbti pinigų šio gydymui, Karina pradėjo pozuoti pornografiniams žurnalams, o 1985 m., sulaukusi 40, – ir filmuotis ir pornografiniuose filmuose. Ji pasirašė sutartį su kino kompanija, kuri mokėjo jai metinį užmokestį (180 tūkst. markių), o filmavimai dažniausiai vyko Italijoje ir Vakarų Vokietijoje.
1994 m. 50-metė Karina paliko pornografiją, nusifilmavusi 24 šio žanro filmuose. 1994 m. bandė nusižudyti išgerdama vaistų su alkoholiu, tačiau ją išgelbėjo kaimynai. Dar po 2 metų nesėkmingai žudėsi antra kartą.
1996 m., dalyvaudama televizijos laidoje, ji pirmą kartą paaiškino priežastis, privertusias ją pasirinkti pornografiją, be to, pareiškė, kad vaikystėje buvo seksualiai išnaudojama tėvo.
Osova (Palenkės vaivadija)
Istorija
Nuo VIII a. pr. m. e. iki XIX a. šioje teritorijoje gyveno lietuviams artima baltų gentis – jotvingiai. Nuo XIII-XIV a. iki 1795 m. kaimas priklausė Lietuvos Didžiajai Kunigaikštystei. Pagal 1920 m. liepos 12 d. Lietuvos ir Tarybų Rusijos taikos sutartį kaimas buvo priskirtas Lietuvos Respublikai. 1975-1998 m. priklausė Suvalkų vaivadijai.
Mahikengas
Mahikengas (Mahikeng) – miestas Pietų Afrikos Respublikos šiaurėje, prie Molopo upės, 15 km nuo sienos su Botsvana. Šiaurės Vakarų provincijos administracinis centras. 49,3 tūkst. gyventojų (2001 m.).
Istorija
Miesto apylinkės nuo seno buvo apgyvendintos bantų genčių. 1880 m. čia įsikūrė britai. Pavadintas pagal tsvanų k. žodį, reiškiantį „akmenų vieta“. Tačiau per klaidą pavadintas Mafeking (ši klaida ištaisyta tik 1980 m.). Svarbus gyvulininkystės centras. Maisto, cemento pramonė. Iki 1965 metų buvo Bečuanalando kolonijos (dabartinės Botsvanos) administracinis centras.
Libijos ginkluotosios pajėgos
Libijos ginkluotosios pajėgos – Libijos, valstybės Šiaurės Afrikoje, prie Viduržemio jūros, ginkluotosios pajėgos.
Organizacija
Ginkluotosios pajėgos komplektuojamos iš savanorių ir šauktinių. Šaukiama pasirinktinai nuo 15 m., tarnybos trukmė – 2 metai. 2012 m. gegužės mėnesį ginkluotose pajėgose tarnavo 35 000 žmonių.
Naglio kalnas
Naglio kalnas – spėjamas 1425 m. minimas piliakalnis Palangos šiaurėje, kurį norėjo gauti kryžiuočiai ir jame statytis pilį. Tačiau kalnas ilgą laiką, iki apželdinant kopas, buvo pustomas vėjo, todėl piliakalnio požymių jame nepastebėta.
Su Birutės kalnu laikomas Palangos piliakalnio dalimi.
Istorija
Ilgą laiką Naglio kalnas buvo judri smėlio kopa, supustyta ant senovinės Litorinos jūros terasos. XV–XVI a. tai buvo alka, šventvietė. Šalia kalno buvo kuršių žvejų gyvenvietė Senasis Uostas. 1926 m. ją apželdino ir taip pristabdė miškininkas Marijonas Daujotas. Apie tai primena pastatytas stogastulpis.
Legendos
Pasakojama, kad šis kalnas esąs narsaus karvedžio Naglio garbei, kurį jam supylusį žmona. Iš jos ašarų prasidėjęs greta tekantis upelis.
Kaplanas
Kaplanas  – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, Kliukovo valsčiuje, Mazovijos Vysokio apskrityje, Palenkės vaivadijoje. 1921 m. kaime buvo 26 namai ir 158 gyventojai. Nuo XIII–XIV a. iki 1569 m. Liublino unijos priklausė Lietuvos Didžiajai kunigaikštystei.
Kampinis
Kampinis tai:
David Silva (reikšmės)
David Silva:
Šilgaliai (Šakiai)
Šilgaliai – kaimas Šakių rajono savivaldybėje, 3 km nuo Girėnų, prie kelio.
Ĩ
Ĩ ir ĩ (i su tilde) – modifikuota lotyniškos abėcėlės raidė I.
Gvaranių kalboje (ir kitose tupių-gvaranių kalbose) žymi nosinį garsą i, kuris tariamas panašiai, kaip lietuvių dvigarsis in. Kikujų kalboje atitinka garsą [e], o vietnamiečių kalboje – kylantį nutrauktą garsą [i].
Tetėnų Šalčios pagrindinė mokykla
Šalčininkų rajono Tetėnų „Šalčios“ pagrindinė mokykla – buvusi dieninė, savarankiško mokymosi bendrojo lavinimo mokykla Šalčininkų raj., Tetėnuose, vykdžiusi priešmokyklinio, pradinio, pagrindinio ir papildomo ugdymo programas lietuvių kalba. 2007 m. uždaryta. Įstaigos kodas 191412833. Steigėjas Šalčininkų rajono savivaldybės taryba.
Energijos tvermės dėsnis
Energijos tvermės ir virsmo dėsnis nusako, kad visas energijos kiekis izoliuotoje fizikinėje sistemoje išlieka pastovus, tačiau energijos formos gali kisti. Plačiau šį dėsnį nusako pirmas termodinamikos dėsnis. Trumpai tariant tai reiškia, kad energija iš niekur neatsiranda ir niekur neišnyksta, o vienos rūšies energija gali virsti arba būti pakeista į kitos rūšies energiją.
Dėsnio atradimas yra priskiriamas J. Majeriui, Dž. Džauliui ir H. Helmholcui.
Pirmasis termodinamikos dėsnis
Termodinaminės sistemos vidinės energijos pokytis, atsiradęs keičiantis sistemos būsenai, lygus išorinių jėgų atliekamo darbo ir sistemai suteikto šilumos kiekio sumai:
Termodinaminei sistemai perduotas šilumos kiekis naudojamas jos vidinei energijai pakeisti ir sistemos darbui atlikti įveikiant išorines jėgas:
Matematinis požiūris
Šiuolaikinėje fizikoje energijos tvermės dėsnis grindžiamas Neter (Noether’s) teorema, kuri teigia, kad visi tvermės dėsniai atitinka tam tikroms simetrijoms fizikinėse teorijose. Energijos tvermės dėsnis šiuo požiūriu susijęs su fizikinių dėsnių simetrija laiko atžvilgiu (t. y. fizikiniai dėsniai nesikeičia bėgant laikui). Dėl to, pavyzdžiui, sistemose, kuriose potencinė energija priklauso nuo laiko, energija nėra tvarus dydis. Tačiau šiuo atveju mes visada galime nagrinėti didesnę fizikinę sistemą, su kuria keičiamasi energija ir tuo būdu sistema vėl tampa invariantiška (simetriška) laiko atžvilgiu.
Pakruojo rajono savivaldybės taryba 2000–2003 m.
Pakruojo rajono savivaldybės taryba – Pakruojo rajono savivaldybės atstovaujamoji institucija, išrinkta 2000 m. kovo 19 d.
Veikla
Rajono meru išrinktas Jonas Juozapaitis.
Chris Norman
Asmeninis gyvenimas
Yra vedęs žmoną Lindą (jis vedė 1970 m. kovo 16 d.). Turi šešis vaikus: Brian, Sharon, Paul, Michael, Steven ir Susan Jane. Turi keturis anūkus: Danielle, Jack, Tom ir Ben. Norman su žmona Linda gyvena Meno saloje.
Mutantas (Marvel Comics)
Mutantas Marvel visatoje - asmuo, turintis vadinamąjį X geną, kuris įgalina asmenį išreikšti antžmogiškas galias. Dažniausiai mutantai minimi X-Menų serijos komiksuose. Teigiama, kad mutantai yra sekanti žmonijos evoliucijos grandis. Terminas "mutantas" galioja tik tiems, kas nuo gimimo turi X geną. Tie, kas savo galias įgijo dėl kažkokios išorinės jėgos, vadinami "mutatais".
Apžvalga
Visi mutantai turi X geną, kuris gali būti perduodamas per keletą kartų, tačiau nepasireikšti jokiame žmoguje. Tačiau genui pasireiškus, žmogus įgyją antžmogiškų galių. Galios būna įvairios ir nenuspėjamos. Jos pasireiškia asmeniui lytiškai subrendus. Tačiau žinomi atvejai, kai galios paisreikšdavo ir vaikystėje ar net būnant gimdoje.
Klasifikacija
OMEGA: Omega lygio mutantai turi aukščiausio lygio galias. Jie yra galingesni už Alfa lygio mutantus.
ALFA: Alfa lygio mutantai turi labai galingas ir naudingas mutanto galias ir jokių trūkumų, tokių išvaizdos pakitimai.
BETA: Beta yra taip galingi kaip alfa, bet jie turi tam tikrus fizinius pokyčius.
GAMA: Gama yra taip pat galingi mutantai, bet jie turi žymius fizinius pokyčius. Šitie pakeitimai daro jų gyvenimą labai komplikuotu, nes labai lengva pasakyti, kad asmuo yra mutantas.
DELTA: Delta lygio mutantai turi nedidelio lygio antžmogiškas galias. Kaip Alfa, jie neturi jokių fizinių pokyčių. Dauguma Deltų net nežino, kad jie yra mutantai.
EPSILON: Epsilon turi smulkias antžmogiškas galias ir žymius fizinius trūkumus. Juos lengva pažinti vien pažvelgus.
Teodora Urszula Piłsudska
Teodora Uršulė Butlerytė-Pilsudska (Teodora Urszula Piłsudska z Butlerów; g. 1811 m. – m. 1886 m. spalio 5 d.) – lenkų grafaitė, Juzefo Pilsudskio senelė.
Biografija
Gimė iš Butlerių giminės kilusio pakamario Vincento Butlerio ir Mogilų giminės kilusios Malgožatos Bilevič šeimoje. Jos tėvui priklausė Repšėnų, Leliūnų ir kt. Anykščių krašto palivarkai, kurių bendras plotas siekė 4000 hektarų. Uršulė mokėsi Vilniuje, Šv. Marijos lankytojų ordino vienuolyne. Išmoko vokiečių, prancūzų kalbas, groti fortepijonu. 1832 m. susituokė (Paringyje) su 16 metų vyresniu Petru Pavelu Pilsudskiu. Tada su juo persikėlė gyventi į Lyduvėnus, vėliau – į Pašušvį. 1857 m. iš Pašušvio dvaro atkėlė Švč. Mergelės Marijos, Liūdinčiųjų Guodėjos, bažnyčią.
1862 m. fundavo Pajieslio bažnyčios statybą. 1885 m. atliko piligriminę kelionę iš Kauno iki Aušros vartų. Mirė 1886 m. Pašušvyje, palaidota Pajieslio bažnyčios šventoriuje.
Šaltiniai
thumb|left|200px|Kapas Pajieslio bažnyčios šventoriuje
Gaižiūnienė
Gaižiūnienė – lietuviška moteriškos giminės pavardė (ištekėjusi moteris).
Šios pavardės kita moteriškosios giminės forma yra: Gaižiūnaitė (mergautinė pavardė).
Ši pavardė kilusi iš vyriškos giminės pavardės Gaižiūnas.
Pavardę turi šie garsesni asmenys:
Mefedronas
Mefedronas (kiti pavadinimai: 4-metilmetkatinonas (4-MMC), 4-metilefedronas; dar žinomas kaip Miau miau, dronas arba MCAT) – amfetaminų ir katinono klasių sintetinė stimuliuojanti medžiaga.
Chemiškai panašus į katinoną, randamą Rytų Afrikos arabiniame dusūne. Platinamas tablečių ar miltelių pavidalu, kuriuos naudotojai gali nuryti, uostyti ar švirkšti. Suteikia panašų poveikį kaip MDMA, kokainas ir amfetaminas.
Teisės recepcija
Teisės recepcija – praeities visuomenės ar valstybės teisės normų, principų, teisinių formų perėmimas ir pritaikymas vėlesnėje visuomenėje ar valstybėje. Žymiausia teisės recepcija pasaulyje – Romėnų teisės recepcija. Lietuvoje – TSRS teisės recepcija po Nepriklausomybės atkūrimo.
Romėnų teisės recepcija
Romėnų teisės recepciją palengvino jos universalumas. Viduramžių Europoje galiojo kanonų teisė, papročiai, prekybos teisė, miestų teisė ir kitos teisės sistemos. Romėnų teisė Italijoje taikyta jau nuo XI a. Lietuvos teisei romėnų teisė taip pat padarė įtaką. Didžiausią – Vokietijos teisei (žr. pandektistika, BGB).
Sovietinės teisės recepcija
Itin didelę įtaką Eurazijos teisei padarė TSRS teisė. Ji iki šiol veikia pokomunistinėse valstybėse (tiesa, recepuota, pakeista, atnaujinta). Po Nepriklausomybės atkūrimo Lietuvoje buvo recepuota sovietinė (Lietuvos TSR) teisė. Naujajai teisinei sistemai pagrįstai įstatymai parengti praėjus daugiau nei dešimtmečiui ir įsigaliojo įstojimo į ES išvakarėse (pvz., LR BPK, LR CPK). Ypač ilgai truko administracinės teisės srities reforma. Iki pat 2016 m. gruodžio 31 d. galiojo LR ATPK, kuris 2017 m. sausio 1 d. buvo pakeistas LR ANK (Administracinių nusižengimų kodeksu).
Tetėnų 1-oji pagrindinė mokykla
Šalčininkų rajono Tetėnų 1-oji pagrindinė mokykla – buvusi dieninė, savarankiško mokymosi bendrojo lavinimo mokykla Šalčininkų raj., Tetėnuose, vykdžiusi priešmokyklinio, pradinio, pagrindinio ir papildomo ugdymo programas lenkų kalba. 2007 m. uždaryta. Įstaigos kodas 191414841. Steigėjas Šalčininkų rajono savivaldybės taryba.
Ksantosoma
Ksantosoma (Xanthosoma) – aroninių (Araceae) šeimos Aroideae pošeimio augalų gentis.
Paplitę tropikinėje Amerikos dalyje.
Rūšys
Yra apie 50 rūšių:
Kultūrinės rūšys
Kai kurios ksantosomos rūšys (X. saggitifolium, X. atrovirens, X. violaceum, X. maffaffa), dar vadinamos kokojamsu, buvo prijaukintos Pietų Amerikoje, vėliau išplito į Antilus ir Centrinę Ameriką.
Mityba
Maistui vartojami bulvės dydžio maistingi šakniastiebiai. Jie dedami į sriubas, troškinius, grūdami, kepami.
Ksantosomos paplito ir Vakarų Afrikoje, Polinezijoje, Filipinuose, kur vartojamos kaip pakaitalas tradiciniams vietiniams šakniavaisiams – jamsui (dioskorėjai) ir taro (kolokazijai).
Wisła Kraków SSA
Krokuvos „Wisła“ – Lenkijos futbolo klubas iš Krokuvos.
Istorija
Keisti pirminį tekstą
Vata
Vata (iš ) – silpnai persipynusio pluošto masė. Dažniausiai susiduriama su medvilnine vata.
Medvilninė vata
Natūrali medvilninė vata pagal panaudojimą būna medicininė, drabužinė, baldinė, techninė (termoizoliacinė) ir kt.
Dažnai vatos pagalvėlės naudojamos kosmetikos priemonėms nuvalyti.
Kitokios vatos
thumb|right|250px|Vatos kuokšteliai Vata vadinamos iš kitokios vatos struktūros medžiagos. Pvz.:
Cotton
Stasys Pundzevičius
thumb|right|260px|St.Punzevičius sako kalbą per lakūnų [[Steponas Darius|Stepono Dariaus ir Stasio Girėno laidotuves Kaune, 1933 m.]] Stasys Pundzevičius (1893 m. rugsėjo 2 d. Laibiškiai, dab. Kupiškio raj. – 1980 m. spalio 20 d. Niujorkas) – Lietuvos karinis veikėjas, divizijos generolas.
Biografija
1913 m. baigęs Panevėžio realinę mokyklą, 1913–1915 m. studijavo Kijevo komercijos institute. 1916 m. mobilizuotas ir pasiųstas į Orenburgo karo mokyklą, kurią baigęs, tarnavo Rusijos imperijos kariuomenės pulkuose, dalyvavo I pasaulinio karo kovose Šiaurės fronte. 1918 m. pateko į vokiečių nelaisvę.
Galaunienė
Galaunienė – lietuviška moteriškos giminės pavardė (ištekėjusi moteris).
Šios pavardės kita moteriškosios giminės forma yra: Galaunaitė (mergautinė pavardė).
Ši pavardė kilusi iš vyriškos giminės pavardės Galaunė.
Stasys Pundzevičius
Biografija
1935 m. paskirtas Antrosios divizijos vadu, kartu ir Kauno įgulos viršininkas. Vėliau Trečiosios pėstininkų divizijos štabo viršininkas Šiauliuose, nuo 1935 m. rugpjūčio mėn. pirmosios pėstininkų divizijos vadas Panevėžyje. 1935 m. brigados generolas, nuo 1938 m. divizijos generolas. Nuo 1939 m. balandžio 1 d. iki 1940 m. birželio 15 d. Lietuvos kariuomenės paskutinis Generalinio štabo viršininkas. Daugelį kartų laikinai ėjo Lietuvos kariuomenės vado pareigas.
Galaunienė
Pavardę turi šie garsesni asmenys:
Stasys Pundzevičius
Biografija
1939 m. spalio 18 d. kartu su Lietuvos kariuomenės vadu generolu S. Raštikiu pasirašė Kariuomenės vado įsakymą Nr. 42 dėl Lietuvos karių įžengimo į Vilnių. Vykdamas į 1940 m. birželio 15 d. paskutinį Vyriausybės posėdį, S. Pundzevičius šifruota telegrama divizijų vadams perdavė įsakymą pasiruošti vykdyti gynybos planą R prieš rusus. Paskutiniame posėdyje Lietuvos Prezidentui A. Smetonai paklausus gen. S. Pudzevičiaus, ar mes pajėgūs apsiginti nuo sovietų okupacijos, atsakė taip: „Manau, kad būtų patartina priešintis, bet realiai, matant esamą situaciją šalyje ir Lietuvos kariuomenės apsupimą, tai būtų bergždžia, todėl praktiškai bet koks efektyvus pasipriešinimas kariniu požiūriu yra neįmanomas.“. Paskutinio posėdžio metu buvo priimtas sprendimas nesipriešinti. Kariuomenės vadas Vincas Vitkauskas išvyko į pasienį pasitikti raudonarmiečių, o S. Pundzevičius atšaukė direktyvą R, kad kariuomenė nepradėtų veikti savarankiškai ir priešintis raudonarmiečiams.
TSRS okupavus Lietuvą, 1940 m. gruodžio 16 d. iš kariuomenės atleistas. Buvo sekamas NKVD. Prasidėjus Birželio sukilimui, nuo 1941 m. birželio 24 d. krašto gynybos tarybos narys. 1944 m. su šeima per Vieną pasitraukė į Vokietiją, 1949 m. apsigyveno JAV, Niujorke. Emigracijoje visą laiką pagrinde pradirbo sodininku ir slaugė sergančią žmoną. 1947–1955 m. buvo paieškomas KGB.
Mokėjo lietuvių, rusų, lenkų, čekų, vokiečių, prancūzų ir anglų kalbas.
Mirė 1980 m. spalio 20 d. Niujorke, Great Neck. Kartu su žmona palaidotas Saint Charles kapinėse Niujorke.
Apklausa JAV Kongreso komitete
thumb|right|160px|S. Pundzevičiaus kapas Generolo S. Pundzevičiaus 1953-09-21 apklausa JAV Kongreso House Baltic Committee dėl Lietuvos okupacijos aplinkybių. Apklausos protokolo vertimą į lietuvių kalbą žr. čia
Valstybė (žurnalas)
thumb|right|150px|Žurnalo viršelis, 2008 m. Valstybė – Lietuvos mėnesinis žurnalas apie ekonomiką, politiką, laisvalaikį. Žurnalas skirtas aktyviems visuomenės nariams, veikiantiems versle, politikoje, kultūriniame gyvenime ir suvokiantiems, kad jų verslo bei kūrybos sėkmė priklauso nuo valstybės vystymosi. Daugiausia pastangų žurnalo kolektyvas deda aiškindamasis kryptis, kurias plėtodama mūsų valstybė ir jos piliečiai galėtų džiaugtis ekonomine bei socialine gerove, demokratijos teikiamais privalumais ir taip kurti darnią bendruomenę.
Žurnalą leidžia VŠĮ „Demokratijos plėtros fondas“. Vyr. redaktorius – Eduardas Eigirdas. Tiražas apie 10 000 egz.
Antanas Jakobas
thumb|240px|Antanas Jakobas (dešinėje) liudija [[Globkės teisme. VDR, 1963 m. liepos 13 d.]] Antanas Jakobas (1897 m. spalio 7 d. Laižuva – ?) – Lietuvos teisininkas, advokatas.
Biografija
Baigęs Mintaujos gimnaziją studijavo ekonomiką Charkovo prekybos institute. 1920–1924 m. Lietuvos kariuomenės savanoris, pulko teismo narys, pirmininkas. 1924 m. kapitonas.
1924 m. Lietuvos universitete baigė teisę. 1925 m. ir 1927 m. Vidaus reikalų ministerijos Piliečių apsaugos departamento direktorius ir laikraščio „Policija“ redaktorius. 1926 m. Kauno apygardos teismo prokuroro padėjėjas. 1927–1928 m. Eltos direktorius. 1928–1940 m. Vidaus reikalų ministerijos ir Darbo rūmų juriskonsultas, nuo 1933 m. dar vertėsi privačia advokato praktika.
Tarptautinė aplinkos teisė
Tarptautinė aplinkos teisė – visuma tarptautinės teisės normų, principų, reguliuojančių visuomeninius aplinkos (jos apsaugos, gamtos išteklių naudojimo ir kt.) santykius; aplinkos teisės šaka. Tarptautinės teisės normas šioje srityje kuria tarptautinės teisės subjektai – valstybės, tarptautinės organizacijos. Tikslai – apsaugoti ne tik nacionalinės, bet ir tarptautinės reikšmės objektus (pvz., kaip Antarktida, arktis).
Istorija
Modernios tarptautinės aplinkos teisės istorija gali būti suskirstyta į keturis periodus. Pirmasis prasideda XIX a. antroje pusėje, kada buvo pasirašyti pirmieji tarpvalstybiniai susitarimai dėl laukinės gamtos apsaugos (ypač žvejybos išteklių), ir baigiasi 1945 m., susikūrus Jungtinių Tautų Organizacijai. Šiuo periodu atsirado supratimas, kad industrializacija ir vystymasis daro ženklų poveikį aplinkai ir išaugo būtinybė ieškoti teisinių jos apsaugos priemonių. Pirmieji tarptautiniai susitarimai buvo sporadiški ir palyginti riboto pobūdžio. Vienas žinomiausių šio laikotarpio aukšto lygio susitikimų yra 1902 metų Paryžiaus konvencija, skirta paukščių apsaugai. XX a. pradžioje buvo įkurtos ir pirmosios tarptautinės organizacijos, dirbančios išskirtinai tarptautinės aplinkos apsaugos sferoje, o teismuose pasirodė pirmosios tarpvalstybinės su aplinka susijusios bylos (žymiausia iš jų yra ginčas tarp JAV ir Kanados dėl pastarojoje veikusių metalo liejyklų sukeltos oro taršos, padariusios žalą JAV teritorijoje; sprendimas buvo priimtas JAV naudai ir įtakojo vėlesnius ginčus dėl tarpvalstybinės taršos).
Antrasis periodas prasideda Jungtinių Tautų įkūrimu ir baigiasi didelio masto tarptautinės aplinkos konferencijos surengimu 1972 m. birželį Stokholme. Šiuo laikotarpiu aplinkos klausimai buvo plačiau įtraukti į tarptautinių organizacijų veiklą; prasiplėtė tarptautinių aplinkos susitarimų sąrašas, įtraukiant ne tik gamtos resursų panaudojimo klausimus, bet ir industrinės taršos problemas; matomos diskusijų užuomazgos apie aplinkos apsaugos ir ekonominio vystymosi suderinamumą. Su UNESCO pagalba 1948 metais buvo įsteigta pirmoji didesnio masto tarptautinė aplinkos klausimais besirūpinanti institucija – Pasaulinė gamtos apsaugos organizacija. Po metų Jungtinės Tautos surengė pirmąją su aplinka susijusią tarptautinę konferenciją dėl resursų apsaugos ir panaudojimo, kuri paskatino tolimesnių tarptautiniams aplinkos klausimams skirtų aukšto lygio susitikimų rengimą (kaip kad 1968 m. Biosferos konferenciją ir 1972 m. Žmogaus aplinkos konferenciją).
Trečiasis periodas buvo nuo 1972 m. konferencijos Stokholme iki Jungtinių Tautų Aplinkos ir plėtros konferencijos 1992 m. birželį Rio de Žaneire. Per šiuos 20 metų Jungtinės Tautos siekė labiau koordinuoto tarptautinio atsako į aplinkos problemas, tam tikslui buvo įkurta Jungtinių Tautų Aplinkos apsaugos programa. Kitos tarptautinės organizacijos taip pat palaipsniui į savo darbotvarkę įtraukė aplinkosaugos klausimus. Stokholmo konferencija paskatino tolimesnį regioninių ir pasaulinių konvencijų kūrimą, kaip kad susijusių su ozono sluoksnio plonėjimu, toksiškomis atliekomis, biologine įvairove ar gyvūnų ir augalų rūšių prekyba. Be jų buvo priimti ir įtakingi rekomendacinio pobūdžio dokumentai, kaip kad Aplinkos programos principai, Pasaulio gamtos chartija, Brundtlando ataskaita. Pirmą kartą dėl aplinkosaugos tikslų buvo globaliu mastu stipriai apribota arba uždrausta tam tikrų produktų gamyba, naudojimas ir tarptautinė prekyba (pavyzdžiui, dramblio kaulo arba medžiagų, ardančių ozono sluoksnį).
Paskutinis ketvirtasis laikotarpis prasideda nuo 1992 m. ir tęsiasi iki šių dienų. Jame matomi siekiai aplinkos apsaugą integruoti į ekonominę, socialinę ir kitas sritis; toliau didėja tarptautinių konvencijų skaičius ir jų aprėpiama sferų įvairovė; aplinkos teisė tampa vis sudėtingesne ir techniškesne sfera, kas iškelia daug naujų praktinio jos įgyvendinimo iššūkių.
Šaltiniai
Pagrindinis ir konkrečiausias tarptautinės aplinkos teisės šaltinis yra tarptautinės konvencijos. Jos priimamos tarptautinių derybų metu, neretai turi būti papildomai ratifikuojamos valstybių viduje ir galioja jas pasirašiusioms šalims. Aplinkos teisė taip pat kildinama iš tarptautinių papročių ir bendrų teisės principų, tačiau jie daro mažesnę įtaką. Prie netiesioginių šaltinių priskiariami tarptautinių teismų sprendimai ir įvairūs neįpareigojantys tarptautiniai susitarimai, kaip kad konferencijų deklaracijos.
Lietuva ir tarptautinė aplinkos teisė
2012 m. sausio mėnesio duomenimis Lietuva yra sekančių tarptautinių sutarčių dalyvė:
Žymiausią įtaką Lietuvai yra padariusi ES aplinkos teisė (reglamentai, direktyvos). Instituciniame lygyje yra gausu LR tarpvyriasybinių bei LR aplinkos ministerijos žinybinių bendradarbiavimo susitarimų.
Susiję straipsniai
Environmental law
Steponas Gečys
Steponas Gečys (g. 1943 m. rugsėjo 28 d. Kijėliai, Molėtų valsčius) – Lietuvos inžinierius elektrotechnikas, habilituotas technologijos mokslų daktaras.
Biografija
1950–1954 m. mokėsi Mikiškių pradžios mokykloje, 1954–1961 m. Molėtų vidurinėje mokykloje. 1961–1962 m. mokėsi Kauno politechnikume (dabar Kauno technikos kolegija). 1962–1965 m. tarnavo kariniame jūrų laivyne. 1970 m. baigė Kauno politechnikos instituto Elektrotechnikos fakultetą. 1982–1983 m. stažavo Helsinkio technologijos universitete. 1995 m. apgynė disertaciją „Nesimetrinių elektromašininių keitiklių būsenos“, habilituotas technologijos mokslų daktaras.
Nuo 1970 m. Kauno politechnikos instituto (nuo 1990 m. Kauno technologijos universitetas) Elektros mašinų katedroje vyresnysis inžinierius, nuo 1971 m. Elektros mašinų katedros aspirantas, nuo 1974 m. Mažos galios elektros mašinų žinybinės mokslinio – tyrimo laboratorijos vyresnysis mokslo darbuotojas, nuo 1979 m. Elektros mašinų katedros vyresnysis dėstytojas, 1981–1987 m. Elektros mašinų katedros docentas, 1987–1996 m. Elektros mašinų katedros vedėjas. Nuo 1976 m. profesorius. 1988–1993 m. Mažos galios elektros mašinų žinybinės mokslinio tyrimo laboratorijos mokslinis vadovas. Nuo 1996 m. Elektros sistemų katedros profesorius.
FK Sutjeska Nikšić
Nikšičiaus „Sutjeska“ – Juodkalnijos futbolo klubas iš Nikšičiaus.
Istorija
Klubo ištakos siekia 1927 m.
Vieningos Jugoslavijos laikais buvo viena stipriausių komandų iš Juodkalnijos, nusileidusi tik Buducnost Podgorica klubui.
Steponas Gečys
Mokslinė veikla
Mokslinio darbo kryptis – elektros mašinų kokybės kontrolė ir diagnostika; elektros mašinų parametrų ir savybių tyrimas; gręžinių tyrimo prietaisų elektros variklių tyrimas ir kūrimas. Svarbiausi darbai iš elektromechaninių keitiklių. 3 išradimų autorius.
FK Sutjeska Nikšić
Istorija
2022–2023 m. sezone Pirmoje lygoje užėmė antrą vietą. 2022–2023 m. Juodkalnijos futbolo taurės turnyre pasiekė finalą. 2023 m. ppgegužės 29]] d. finalo rungtynėse po pagrindinio laiko buvo lygus rezultatas (1-1). Sutjeska nugalėjo varžovus tik baudinių serijos metu ir iškovojo šalies futbolo taurę.
Sezonai
Šaltiniai:
Guostagalis
Guostagalis – kaimas Pakruojo rajono savivaldybėje, 7 km į šiaurės rytus nuo Linkuvos. Seniūnijos ir Centrinės seniūnaitijos centras. Veikia paštas (LT-83040), Guostagalio žemės ūkio bendrovė. Kaime yra mitologinis akmuo – „Velnio krėslas“, technikos paminklas – Guostagalio vėjo malūnas.
miniatiūra|240px|left|Kelias Guostagalyje
Istorija
Kaimas istoriniuose šaltiniuose pirmą kartą minimas 1584 m. XIX a. buvo kaimas Panevėžio apskrities Linkuvos valsčiuje.
1928 m. įkurta Guostagalio pagrindinė mokykla, 1953 m. biblioteka, 1958 m. kultūros namai, felčerių punktas. Sovietmečiu buvo kolūkio centrinė gyvenvietė. 2010 m. uždaryta mokykla. 2017 m. patvirtintas Guostagalio herbas.
Trenitalia
Trenitalia – pagrindinis traukinių paslaugų tiekėjas Italijoje. Įmonė priklauso „Ferrovie dello Stato“ kompanijai, kurią valdo Italijos vyriausybė. Trenitalia SpA. buvo sukurta 2000 m.
thumb|left|Trenitalia „ETR 500 Frecciarossa“ traukinys [[Milanas|Milano stotyje.]] Trenitalia teikia paslaugas Italijoje ir tarptautiniuose reisuose su Austrija, Belgija, Prancūzija, Vokietija, Vengrija, Slovėnija, Ispanija ir Šveicarija. Kompanija vykdo regioninius ir ilgų distancijų maršrutus.
Keltiberų karas
Keltiberų karas – konfliktas tarp Romos ir keltiberų genčių Iberijos pusiasalyje vykęs 197–179 m. pr. m. e.
Priešistorė
Iberijos pusiasalis kartu su Šiaurės Italija buvo vienas pagrindinių Antrojo pūnų karo, konflikto tarp romėnų ir Kartaginos, karo teatrų. Karo metu į Iberijos pusiasalį atvyko pirmosios didelės romėnų karinės pajėgos. Pralaimėjusi Antrąjį Pūnų karą Kartagina buvo priversta atsisakyti pretenzijų į Iberijos pusiasalį, o romėnai 197 m. pr. m. e. ten įsteigė dvi savo provincijas.
Karo eiga
Įsteigdami dvi savo provincijas romėnai pademonstravo keltiberams, kad jie Iberijos pusiasalyje pasirodė ne laikinai, vykstant kovoms su Kartagina, tačiau planuoja čia pasilikti ilgam. Ypač romėnus domino dideli sidabro ištekliai, kurie čia anksčiau buvo atvilioję ir kartaginiečius. Jau tais pačiais metais, kai buvo įsteigtos provincijos, kilo keltiberų sukilimas. 195 m. pr. m. e. Markui Porcijui Katonui Vyresniajam pavyko keltiberus sumušti. 191–189 m. pr. m. e. Lucijus Emilijus Paulius nuslopino sukilimą Ispanijos pietuose. 181 m. pr. m. e. sukilo keletas keltiberų genčių (lusonai, belai ir titai). Po to, kai juos nugalėjo Tiberijus Grakchas Vyresnysis sukilimas buvo galutinai nuslopintas (179 m. pr. m. e. sudaryta sutartis su lusonais).
Reikšmė
Laimėję kaltiberų karą romėnai dar ne visiškai kontroliavo Iberijos pusiasalį. Po keltiberų pralaimėjimo 20 metų truko santykinė ramybė, tačiau 154 m. pr. m. e. kilęs Ispanijos karas (truko iki 133 m. pr. m. e.) atnaujino konfliktą tarp keltiberų genčių ir Romos. Tik Julijui Cezariui 60 m. pr. m. e. iš Olisipo (Lisabona) pavyko nuslopinti paskutinius portugalų genčių pasipriešinimo likučius.
Alpinė devynbalsė
Alpinė arba Žilaūsė devynbalsė (Sylvia cantillans) – devynbalsinių (Sylviidae) šeimos paukštis, priklausantis devynbalsių genčiai.
Patinas melsvai pilkas viršuje, rausvai kaštoninis apačioje, turi baltą ploną ir ilgą ūsą, einantį nuo snapo kiek žemyn. Patelė piklai ruda viršuje, rusvai balta apačioje.
Gyvena Viduržemio jūros regionuose, sausose ir šiltose vietose. Gyvena tankiuose, dažnai spygliuotuose krūmynuose ar sauskrūmiuose saulėtų kalvų pašlaitėse.
Lietuvoje neperi. Stebimi atsitiktinai užklystantys individai.
FC Red Star Merl-Belair
Liuksemburgo „Red Star“ – Liuksemburgo futbolo klubas iš Liuksemburgo priemiesčio Merlio. Šis straipsnis apie pagrindinę vyrų ekipą. Dirbama su vaikais, jaunimu. Klubas turi ir moterų komadą.
Istorija
Klubo ištakos siekia 1926 m. Pirmą kartą į aukščiausią šalies lygą pateko 1952 m.
Ilgam įsitvirtinti klubui elito divizione nepavykdavo. Dideliais laimėjimais pasigirti negali.
Kampinis (Kalvarijos sav.)
Kampinis – ežeras pietvakarių Lietuvoje, Kalvarijos savivaldybėje, apie 5 km į vakarus nuo Kalvarijos. Ežero ilgis iš šiaurės vakarų į pietryčius – 0,12 km, plotis – iki 0,08 km. Altitudė 114,3 m. Krantai žemi, užpelkėję, apaugę mišku. Rytinėje pakrantėje įsikūrusi pietvakarinė dalis Jurgežerių kaimo, eina kelias. Ežeras nenutekantis, priklauso Šešupės baseinui.
Galaunė
Galaunė − lietuviška vyriškos giminės pavardė.
Šios pavardės moteriškosios giminės formos yra: Galaunienė (ištekėjusi moteris) ir Galaunytė (mergautinė pavardė).
Pavardę turi šie garsesni asmenys:
Galdikas
Galdikas − lietuviška vyriškos giminės pavardė.
Šios pavardės moteriškosios giminės formos yra: Galdikienė (ištekėjusi moteris) ir Galdikaitė (mergautinė pavardė).
Pavardę turi šie garsesni asmenys:
Inga Jankauskaitė
Inga Jankauskaitė (g. 1981 m. sausio 10 d. Kaune) – Lietuvos aktorė, dainininkė, laidų vedėja.