cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Jinjer
Inhale, Don’t Breathe (2013)
2011 m. prie grupės prisijungus boso gitaristui Eugene Abdukhanov, naujoji grupės sudėtis 2012 m. išleido EP „Inhale, Don’t Breathe“. Įrašą pastebėjo metalo muzikos bendruomenė ir Jinjer pradėjo turą savo lėšomis. 2012 m. pabaigoje grupę pastebėjo įrašų kompanija „The Leaders Records“, su kuria 2013 m. grupė išleido pirmąjį pilną albumą „Inhale, Don’t Breathe“. Tais pačiais metais grupė buvo nominuota ir pripažinta Geriausia Ukrainos Metalo Grupe, šį apdovanojimą dar kartą laimėjo ir 2016 metais.
Cloud Factory (2014)
Tęsdama sėkmę, 2014 m. grupė išleido antrąjį pilną albumą „Cloud Factory“, pradėjo turą Europoje. Vėliau šį albumą iš naujo išleido dabartinė Jinjer įrašų kompanija „Napalm Records“. Nepaisant kylančios sėkmės, 2014 m. grupei buvo sudėtingi, grupės ateitis nebuvo aiški. Prasidėjus neramumams Ukrainos Donecko srityje grupė turėjo persikelti į Lvovą. Taip pat dėl nelaimingo atsitikimo grupė turėjo sustabdyti turą Europoje bei ieškoti naujo būgnininko. Jinjer būgnininką pakeitė Dmitriy Kim, kuris grupėje grojo iki 2016 metų.
King of Everything (2016)
Po kelių pasaulinių turų, 2016 m. Jinjer išleido trečiąjį pilną albumą „King of Everything“ kartu su singlu „Pisces“. Singlo muzikos video greitai išpopuliarėjo ir sulaukė milijonų peržiūrų. Jinjer išpopuliarėjo visame pasaulyje. 2016 m. Jinjer dainos vaizdo įrašas „I Speak Astronomy“ buvo pripažintas geriausiu muzikos video. 2018 m. Napalm Records iš naujo išleido „Cloud Factory“ albumą, papildytą dainų „Желаю – Значит Получу“ ir „A Plus or a Minus“ gyvomis versijomis.
Micro (2019)
2019 m. pradžioje Jinjer išleido 5 dainų EP „Micro“, kuris susilaukė tiek kritikų, tiek fanų pripažinimo. Ypatingas dėmėsys buvo skiriamas Tatianos Shmailyuk vokaliniams sugebėjimams. Grupės sprendimą išleisti EP vietoje pilno albumo nulėmė laiko stoka dėl augančio populiarumo bei turų paklausos.
Macro (2019)
2019 m. pabaigoje išleistas ketvirtasis pilnas albumas „Macro“ kartu su „Napalm Records“. Albume Jinjer tęsia progresyviojo metalo žanrą, bet ir įkomponuoja regio elementų dainoje „Judgement (& Punishment)“. „Macro“ dainų tekstų temos turi autobiografinių motyvų. „Pit of Consciousness“ aptaria grupės narių psichinės sveikatos problemas. „Home Back“ kalba apie karą Ukrainoje. „Retrospection“ užsimena apie „Micro“ (2019) dainoje „Dreadful Moments“ aptartą smurtą prieš vaikus.
Wallflowers (2021)
2021 m. rugpjūčio 27 d. Jinjer išleido pilną albumą „Wallflowers“ kartu su singlais „Vortex“, „Mediator“ ir „Wallflower“.
Kurybinis įkvėpimas
Įtaką Jinjer kūrybai darė daug sunkiojo metalo, mirties metalo bei groove metalo grupių, tokių kaip Slayer, Pantera (grupė), Metallica, Death, Cannibal Corpse, Opeth, Cynic, Atheist, Meshuggah, Rage Against The Machine, Lamb Of God, Killswitch Engage, Divine Heresy, Periphery, Mudvayne, Karnivool ir The Twelve Foot Ninja.
Grupė įkvėpimo semiasi ir iš repo, hiphopo bei džiazo. Regio motyvai stebimi dainose „Who Is Gonna Be the One“ (2014) ir „Judgement (& Punishemnt)“ (2019).
Diskografija
Studijiniai albumai
EP
Gyvo garso albumai
Oratorija (maldos namai)
miniatiūra|250px|right|Reformatų oratorija [[Makas|Make (Vengrija)]] miniatiūra|180px|right|Arkivyskupo oratorija [[Ravena|Ravenoje (Italija)]]
Katalikų bažnyčioje šis terminas plačiai vartojamas oratoriečių bei saleziečių bendruomenėse.
Istorija
Oratorijų kilmė siejama su koplyčiomis, kurios buvo statomos prie kankinių šventyklų, kad šiose vietose galėtų tikintieji susirinkti ir pasimelsti. Seniausia išlikusi oratorija yra Ravenos (Italija) vyskupų koplyčia (~ 500 m.). Šiuo terminu dažnai apibrėžiami labai nedideli statiniai, išlikę nuo pirmojo tūkstantmečio, ypač srityse, kur dominavo keltų krikščionių vienuolijos. Šių statinių paskirtis dėl archeologinių duomenų stokos nėra aiški.
Anksčiau Kanonų teisės kodekse buvo apibrėžtos konkrečių oratorijų paskirtys: privačios (individualiam naudojimui, pvz., vyskupo, ar grupiniam naudojimui, pvz., šeimos bei jų kviestiems svečiams), pusiau viešos (tam tikrais atvejais atidarytos ir kitiems tikintiesiems) ir viešos (pastatytos, kad būtų prieinamos visiems tikintiesiems, norintiems jomis pasinaudoti). Pvz. šis terminas pavartotas Šv. Benedikto reguloje (52 skyriuje), aprašančioje asmeninio naudojimo bendruomenių koplyčias vienuolynuose.
Oratorijų paskirtį naujai apibūdino 1983 m. kanonų teisės kodeksas, suteikdamas terminui naują reikšmę. Dabar oratorija laikoma privati bendruomenės ar grupės narių maldų vieta, kuri grupės vyriausiojo nuožiūra gali būti atveriama ir viešam naudojimui. Tokia reikšmė atitinka 1917 m. kanonų teisės kodekso pusiau viešą oratoriją. Tuo tarpu 1917 m. Kodekso privati oratorija beveik atitinka 1983 m. Kodekse apibrėžtą koplyčią, nes labai panaši abiejų maldos namų naudojimo paskirtis.
Lietuvoje
1824 m. Vilniaus Šv. apaštalo Baltramiejaus bažnyčia perstatyta iš vienuolių oratorijos.
1930 m. Šiauliuose įsikūrus jėzuitų misijai pastatyta mūrinė oratorija – dabar Šiaulių Šv. Ignaco Lojolos bažnyčia.
Nuo 1938 m. stovinti Palendrių Aušros Vartų Marijos bažnyčia (Kelmės raj.) fundatoriaus valia buvo vadinta vieša oratorija.
Figma
Figma – vektorinės grafikos redagavimo ir prototipų kūrimo programa, veikianti naršyklėje, bet taip pat turinti Microsoft Windows bei macOS darbalaukiams skirtas versijas. Nemokamai parsisiuntus Figma aplikaciją į savo išmanųjį įrenginį, galima peržvelgti ir išbandyti sukurtus prototipus. Ši programa daugiausiai orientuota į vartotojo sąsajos bei vartotojo patirties dizaino kūrimą, leidžianti kūrybos procesu gyvai dalintis su kitais pakviestais dalyviais.
Istorija
Dylan Field ir Evan Wallace pradėjo Figmą kurti 2012 m. dar būdami informatikos mokslų studentai. Pagrindinis siekis kuriant šią programą buvo atverti galimybę bet kam naudotis nemokamais įrankiais naršyklėje ir būti kūrybingiems. Prieš pradėdami kurti vektorinės grafikos tipo programą, Field'as ir Wallace'as eksperimentavo su šiek tiek kitokio pobūdžio programine įranga, viena iš jų skirta dronams, o kita skirta memų generavimui.
2015 m. gale jau buvo leidžiama iš anksto išbandyti programą tam tikriems pakviestiems asmenims, o 2016 m. rugsėjo 27 d. išleista pilna jos versija. 2019 m. kūrėjai atidarė Figma bendruomenę, kurioje vartotojai gali dalintis savo atliktais darbais, įvairiais komponentais ir įskiepiais. 2021 m. paleista skaitmeninė darbo lenta „FigJam“, skirta drauge atlikti kūrybinius procesus, pasitelkiant virtualius lipnius lapelius, piešimo įrankius bei jaustukus (emoji).
Zamošos valsčius
Istorija
Valsčius įkurtas XIX a. Minsko gubernijoje.
Pneumatinė sklendė
miniatiūra|Pneumatinė sklendė Pneumatinė sklendė – Tai technologinis įtaisas, kuris yra priskiriamas prie uždaromosios armatūros. Pneumatinės sklendės uždarymą arba atidarymą atlieka suspaustas oras, kuris dažniausiai yra tiekiamas iš kompresoriaus. Šio tipo sklendės yra nepozicionuojančios (gali būti arba uždarytos arba atidarytos).
Sklendės yra gaminamos iš kalaus ketaus, nerūdijančio plieno, plastiko. Sistema veikia nuo 5,5 barų iki 6,9 barų slėgio. Gali atlaikyti iki 16 barų slėgį.
Naudojimo sritys
Šio tipo sklendės dažniausiai yra naudojamos technologiniuose procesuose, kur srauto reguliavimas nėra aktualus. Daugumoje atvejų suspaustas oras yra naudojamas  ne tik sklendžių valdymui, bet ir kitiems technologiniams procesams. miniatiūra|Peteliškinė sklendė su pneumo pavara Dažnai tokios sklendės yra naudojamos vandens gerinimo įrenginių technologijoje. Vandens valymui yra reikalingas deguonis, jis dažniausiai yra tiekiamas pasitelkiant kompresorius, todėl panaudojus ta patį suspaustą orą iš kompresorių yra valdomos ir sklendės.
Panardinamas siurblys
Panardinamas siurblys - įrenginys skirtas skysčiams perkelti iš vienos vietos į kitą. Vandeniui nelaidi konstrukcija yra panardinama į siurbiamą skystį.
Panardinamas siurblys yra uždara konstrukcija su varikliu, darbo ratais ir vandens įtekėjimo vieta. Gali būti naudojamas gręžiniuose vandens tiekimui, nuotekų siurblinėse bei kitose srityse. Pasaulyje pirmieji nuotekų panardinami siurbliai atsirado apie 1960 m. Pradėti plačiai naudoti apie 1980 m. Lietuvoje pradėti naudoti apie 1992 m.
miniatiūra|a) gręžinių (daugiapakopiai) b) nuotekų (vienapakopiai)
Veikimo principas
Darbo ratas yra visada panardintas į vandenį. Sukantis darbo ratui siurblyje skystis yra išstumiamas ir taip sukuriamas dalinis vakuumas, kuris vėl užsipildo vandeniu ir aplink darbo ratą esantis vanduo pradeda judėti. Vanduo yra perkeliamas darbo ratu iš vienos į kitą pakopą, kas yra būdinga daugiapakopiams siurbliams. Pakopų skaičius nurodo siurblio išvystomą slėgį.
miniatiūra|A – vienapakopis siurblys, B – daugiapakopis siurblys, 1 – skysčio tekėjimo kryptis, 2 - darbo ratai, 3 – variklis
Panaudojimas
miniatiūra|a) daugiamenčiai b) vienamenčiai c) dviejų menčių
Nuotekų siurbliuose naudojami specialūs darbo ratai, tam kad išvengti siurblio užsikimšimo:
miniatiūra|Debito ir slėgio aukščio ribos skirtingiems darbo ratams Siurbliai su smulkintuvu naudojami apdoroti didesnių kietųjų dalelių turinčias nuotekas.
Gręžinių panardinamų siurblių efektyvumas siekia apytiksliai 90%, nuotekų siurblių – apie 60 %, taip pat, priklauso nuo vandens kiekio, slėgio aukščio ir siurblio galingumo.
Nuotekų siurbliai panardinami horizontaliai arba vertikaliai.
Lega Pro
Lega Pro buvusi trečia pagal pajėgumą Italijos futbolo lyga. Nuo 2014 m. (sujungus Lega Pro Prima Divisione ir Lega Pro Seconda Divisione lygas) ją sudarė trys grupės po 20 komandų. 4 geriausios komandos iš šios lygos buvo perkeliamos į Serie B čempionatą, o devynios blogiausiai pasirodžiusios – pažeminamos į Serie D lygą.
2017 m. gegužės 25 d. buvo nuspręsta grįžti prie originalios Serie C lygos.
Kačeryčų valsčius
Kačeryčų valsčius – buvęs administracinis-teritorinis vienetas dabartinėje rytų Baltarusijos teritorijoje. Centras – Kačeryčai.
Istorija
Valsčius įkurtas XIX a. Minsko gubernijoje.
Žemosios Panemunės apylinkė
Žemosios Panemunės apylinkė – Lietuvos TSR administracinis-teritorinis vienetas pietvakarių Lietuvoje.
Istorija
Apylinkė įkurta užėjus sovietams XX a. 5-ajame dešimtmetyje. 1949 m. buvo Paežerėlių valsčiuje, 1950 m. priskirta naujam Šakių rajonui. Panaikinta 1954 m. gegužės 25 d. prijungiant prie Kriūkų apylinkės.
Leoniškių apylinkė
Leoniškių apylinkė – Lietuvos TSR administracinis-teritorinis vienetas pietvakarių Lietuvoje.
Istorija
Apylinkė įkurta užėjus sovietams XX a. 5-ajame dešimtmetyje. 1949 m. buvo Paežerėlių valsčiuje, 1950 m. priskirta naujam Šakių rajonui. Panaikinta 1954 m. gegužės 25 d. prijungiant prie Kriūkų apylinkės.
Germaniškio šv. Marijos Magdalenos koplyčia
'''Germaniškio šv. Marijos Magdalenos koplyčia''' – katalikų koplyčia, stovinti Biržų rajone, Germaniškyje, Nemunėlio kairiajame krante, prie kelio, 6,5 km į šiaurės vakarus nuo Suosto.
Germaniškio koplyčia priklauso Suosto Šv. Kryžiaus Išaukštinimo parapijai. Liepos mėnesį švenčiami Šv. Marijos Magdalenos atlaidai.
Istorija
Suoste 2001 m. sudegus senajai medinei bažnyčiai, maldos namai buvo įkurti Germaniškyje, buvusios valgyklos pastate. Čia sekmadieniais vykdavo pamaldos. Parapijiečiai nebuvo ja patenkinti, nes gretimoje salėje vykdavo jaunimo šokiai, kiti renginiai. Buvo įsigytas anksčiau gaisre nukentėjęs parduotuvės pastatas (po gaisro buvo likę vos pusė pastato sienų).
Koplyčią už suaukotas lėšas pastatė vietiniai meistrai, vadovaujami Augusto Skadinio. 2005 m. žiemą, nuo Gavėnios pradžios, jau vyko pirmosios pamaldos vadovaujant Nemunėlio Radviliškio klebonui kun. Henrikui Bernatovičiui (1954-2017). Vyskupas Jonas Kauneckas koplyčią pašventino 2005 m. gegužės 8 d.
Scenos menas
Scenos menas – meno šaka, kurioje žmogaus kūnas ir/arba balsas yra naudojami kaip meninės išraiškos formos. Ši meno šaka skiriasi, pavyzdžiui, nuo vaizduojamojo meno, kai menininkai naudoja įvairias medžiagas, kad sukurtų fizinius ar statiškus meno kūrinius. Tradiciškai scenos menas priskiriami teatras, šokis bei muzika, dabar scenos menais laikomi ir šiuolaikinis cirkas bei performansas.
Lietuvių kalbos terminas scenos menas nebeapima visų šiais laikais galimų šio meno išraiškos formų, nes kai kurie „scenos“ meno pasirodymai vyksta ne scenoje, o kitose erdvėse, pavyzdžiui, gatvėje, apleistuose pastatuose, garažuose ir t. t. Galimas kitas šių meno šakų pavadinimas yra atlikimo menas (iš anglų kalbos performing arts).
Formos
Tradicinės scenos meno formos yra teatras, šokis ir muzika. Kitos scenos meno formos yra arba šiuolaikiniame bei moderniame mene sukurtos formos, arba kelių meno formų (pvz., scenos ir vaizduojamojo) mišinys: opera, muzikinis teatras, magija, pantomima, teksto deklamavimas, spoken word, šiuolaikinis cirkas, performansas ir t. t.
Serie D
Serie D – aukščiausia pagal pajėgumą Italijos futbolo neprofesionalų žaidėjų lyga. Lygoje visoje šalyje dalyvauja 162 komandos, žaidžiančios 9 divizijose pagal šalies provincijas. Kiekvienos divizijos nugalėtojai perkeliami į Serie C lygą, o 4 iš kiekvienos divizijos prasčiausiai pasirodžiusios komandos pažeminamos į Eccellenza lygą.
= Čempionai =
Relax FM
Įkurta kaip pirmoji specializuota bliuzo ir džiazo radijo stotis Lietuvoje. Iš pradžių buvo girdima Vilniuje ir jo apylinkėse.
Radijo stotis „Relax FM“ priklauso „Radiocentro“ radijo stočių grupei. Iki 2006 m. „Relax FM“ savininkas buvo Ričardas Bartusevičius, ją valdė viešoji įstaiga „Kvartolė“.
Liuboničų valsčius
Liuboničų valsčius – buvęs administracinis-teritorinis vienetas dabartinėje rytų Baltarusijos teritorijoje. Centras – Liuboničai.
Istorija
Valsčius įkurtas XIX a. Minsko gubernijoje.
Akėčių apylinkė
Akėčių apylinkė – Lietuvos TSR administracinis-teritorinis vienetas pietvakarių Lietuvoje.
Istorija
Apylinkė įkurta užėjus sovietams XX a. 5-ajame dešimtmetyje. 1949 m. buvo Lukšių valsčiuje, 1950 m. priskirta naujam Šakių rajonui. Panaikinta 1954 m. gegužės 25 d. prijungiant prie Liepalotų apylinkės ir Lukšių apylinkės.
Mano tėvo žmona
Mano tėvo žmona – 1976 m. Italijoje sukurta drama.
Turinys
Lauros ir Antonio santuoka byra, nes vyras pavargo nuo reiklios ir nuolat dėmesio reikalaujančios žmonos, todėl beveik atvirai leidžia laiką kitų, kur kas jaunesnių moterų draugijoje. Laura įvairiais būdais mėgina susigrąžinti vyro dėmesį, tačiau viskas apsiverčia, kuomet ji sutinka Klaudjų – Antonio sūnų iš pirmosios santuokos. Moralinis jaunuolio palaikymas netrukus perauga į fizinį susižavėjimą ir Laura, dar neseniai troškusi susigrąžinti vyro dėmesį, atsiduoda Klaudijui...
Slovakijos futbolo varžybos 2007–2008 m.
Finalo rungtynės
-
SM Sanga Balende
Mbuži Majo „Sanga Balende“, Sa Majesté Sanga Balende, o trumpai SM Sanga Balende – Kongo Demokratinės Respublikos futbolo klubas, įsikūręs Mbuži Majyje.
Istorija
Klubas buvo suformuotas 1962 m. Rungtyniavo aukščiausioje šalies lygoje.
Pasiekimai
Aukščiausia lyga
Futbolo taurė
Supertaurė
Keramzitas
thumb|Keramzitas Keramzitas – tai aukštoje temperatūroje kepto molio granulės, kurios net keturis kartus lengvesnės už gamtoje randamus analogus. Karjere iškastas įvairių klodų molis maišomas, peršaldomas, džiovinamas, smulkinamas ir paduodamas į rutulinę krosnį. Joje, esant 1150 °C temperatūrai, molio žaliava išsipučia, suformuodama kietą išorinį paviršių ir porėtą vidaus struktūrą turinčias granules.
Liaskavičų valsčius (Babruiskas)
Liaskavičų valsčius – buvęs administracinis-teritorinis vienetas dabartinėje pietų Baltarusijos teritorijoje. Centras – Liaskavičai.
Istorija
Valsčius įkurtas XIX a. Minsko gubernijoje.
Bartkų apylinkė
Bartkų apylinkė – Lietuvos TSR administracinis-teritorinis vienetas pietvakarių Lietuvoje.
Istorija
Apylinkė įkurta užėjus sovietams XX a. 5-ajame dešimtmetyje. 1949 m. buvo Lukšių valsčiuje, 1950 m. priskirta naujam Šakių rajonui. Panaikinta 1954 m. gegužės 25 d. prijungiant prie Lukšių apylinkės.
Dressed to Kill (filmas)
Dressed to Kill – režisieriaus Brian De Palma 1980 m. JAV sukurtas veiksmo filmas.
Pagrindiniai aktoriai
Režisierius norėjo pagrindinius vaidmenis filme patikėti aktoriams Liv Ullmann ir Sean Connery, tačiau šie atsisakė dėl numatomų filmuoti smurto scenų.
Paskarbiškių liepos
Paskarbiškių liepos – penkios išskirtinės liepos, Šilalės rajono savivaldybės paskelbtos saugomais gamtos paveldo objektais. Jos auga Pajūrio seniūnijoje, Paskarbiškių kaime, 300 m į vakarus nuo kelio. Medžių grupė stovi patvoryje prie Paskarbiškių koplyčios šventoriaus. Vienas iš seniūnijos lankytinų objektų.
Dressed to Kill (filmas)
Pagrindiniai aktoriai
Filmo pradžioje rodomoje maudynių duše scenoje aktorė Angie Dickinson (49 m.) turėjo dublerę – 1977 m. žurnalo „Penthouse“ Metų merginą Victorios Lynn Johnsonn.
Paskarbiškių liepos
Duomenys
Liepos paskelbtos saugomais medžiais Šilalės rajono Liaudies deputatų tarybos vykdomojo komiteto 1989 m. Pagrindiniai duomenys:
Dressed to Kill (filmas)
Turinys
Vidutinio amžiaus moteris Keitė Miler kenčia dėl sutuoktinio dėmesio trūkumo ir lankosi pas psichiatrą Robertą Eliotą. Vėliau muziejuje ji pamato nepažįstamą vyrą, kurį seka iki taksi, o vėliau važiuoja kartu iki šio namų. Vėliau atsibudusi bute viena, Keitė susiruošia grįžti, tačiau pastebi pamiršusi žiedą. Jį įlipa į liftą, kur ją užpuola ir nužudo šviesiaplaukė moteris. Liftui stabtelėjus viename iš aukštų, žudikę pastebi prostitutė Liza, tačiau dėl akinių nuo saulės ji negali tiksliai nusakyti šios išvaizdos. Bylą tiriantis detektyvas Marino mano, kad nusikaltėlis gali būti vienas iš daktaro Elioto pacientų. Apie tai išgirsta policijoje tuo metu buvęs Keitės sūnus Piteris, kuris nusprendžia pats sekti daktaro ofisą. Vieną vakarą Lizą užpuola šviesiaplaukė moteris, tačiau ją sekęs Piteris padeda pabėgti. Detektyvas Marino spaudžia Lizą slapta patikrinti Elioto užrašus, nes ją laiko pagrindine įtariamąja. Liza nusprendžia sugundyti daktarą, tačiau jiems likus dviese paaiškėja, kad daktaras ir yra tikrasis žudikas, persirengiantis moterimi...
Plynių apylinkė
Plynių apylinkė – Lietuvos TSR administracinis-teritorinis vienetas pietvakarių Lietuvoje.
Istorija
Apylinkė įkurta užėjus sovietams XX a. 5-ajame dešimtmetyje. 1949 m. buvo Lukšių valsčiuje, 1950 m. priskirta naujam Šakių rajonui. Panaikinta 1954 m. gegužės 25 d. prijungiant prie Lukšių apylinkės.
Novyja Darohų valsčius
Novyja Darohų valsčius – buvęs administracinis-teritorinis vienetas dabartinėje pietų Baltarusijos teritorijoje. Centras – Novyja Darohos.
Istorija
Valsčius įkurtas XIX a. Minsko gubernijoje.
Nekaltųjų kerštas
Nekaltųjų kerštas – 1959 m. JAV sukurtas vesternas. Filmas priklauso tuo laikotarpiu išpopuliarėjusiam „Nudie - Cutie“ filmų stiliui.
Juostoje pasakojama apie būrį aukso ieškotojų, kurie, išgirdę gandus apie prie upės rastą aukos gyslą, išsirengia šios tyrinėti, tačiau susiduria su čia gyvenančia indėnių gentimi.
Sūrjavanšiai
Sūrjavanšiai  – asmenys, priklausantys Senovės Indijos Saulės dinastijai. Sūrjavanšių klanas yra senovinis kšatrijų klanas.
Gudžarai tikėjo esantys kilę iš Sūrjavanšių ir Čandravanšių kšatrijų. Gudžarų antspaudai turėdavo Saulės emblemą. Gudžarų garbės titulas Mihira reiškia 'Sūrja'. Pvz., Samrat Mihira Bhoja)
Nisrochas
Nisrochas – dievybė, minima Biblijoje, Senajame Testamente, kur teigiama, kad besimelsdamas šio dievo šventykloje buvo užmuštas Asirijos karalius Senacheribas. Nisrochas paminėtas 2 Karalių 19,37 ir Izaijo 37,38, nurodoma, kad Senacheribą kalaviju nužudė du jo sūnūs Adramelechas ir Sareceras. Vis dėlto tokia dievybė, be Biblijos, jokiuose kituose šaltiniuose nėra paliudyta. Nisrochas buvo bandomas sieti su Ninurta, tačiau teigiama, kad tokiai interpretacijai pagrindo nėra. Labiausiai tikėtina laikoma versija, kad vardas Nisrochas atsirado iš Nimrodo, įsivėlus perrašinėtojo klaidai.
Visdžiaugų ąžuolas
Visdžiaugų ąžuolas – gamtos paveldo objektas, išskirtinis, valstybės saugomas ąžuolas, augantis Šilalės rajono savivaldybėje, Pajūrio seniūnijoje, Visdžiaugų kaime, 5 km į pietryčius nuo Pajūralio, 7 km į šiaurę nuo Pajūrio miestelio. Pasiekiamas Visdžiauguose iš pagrindinio kelio pasukus į vakarus, pavažiavus link laukuose esančios sodybos. Medis matomas iš sodybos kiemo, nuo kelio jį skiria nedidelis miškelis. miniatiūra|160px|left|Ąžuolo kamienas miniatiūra|160px|left|Kamienas prie žemės
Nisrochas
Britų archeologas Austen Henry Layard XIX a. Kalache kasinėdamas Ašurnasirpalo II (IX a. pr. m. e.) rūmus aptiko nemažai bareljefų, vaizduojančių sparnuotą būtybę su erelio galva. Šią būtybę A. H. Layard, remdamasis Biblijos pasakojimu, pavadino Nisrochu. Visgi vėlesni archeologiniai tyrimai parodė, kad Senacheribo laikais šios būtybės rūmuose jau nebebuvo vaizduojamos. Dabar joms įvardinti paprastai vartojamas terminas grifas-demonas, nors kai kuriuose šiuolaikiniuose meno istorijos veikaluose dar pasitaiko ir terminas Nisrochas.
Visdžiaugų ąžuolas
Visdžiaugų ąžuolas paskelbtas saugomu LTSR Gamtos apsaugos komiteto 1960 m. rugsėjo 1 d.
Būklė
Pagrindiniai duomenys:
Jevgenijus Jevtušenka
Jevgenijus Jevtušenka (, 1933 m. liepos 18 d. – 2017 m. balandžio 1 d.) – Rusijos poetas, rašytojas, kino režisierius.
Biografija
Gimė kaip Jevgenijus Gangnusas ukrainiečių kilmės bajorų tremtinių šeimoje Sibire. Vėliau perėmė motinos pavardę. Eiles pradėjo rašyti dešimties, o būdamas 19 išleido savo pirmąją rinktinę. 1951–1957 m. Jevtušenka studijavo M. Gorkio pasaulinės literatūros institute Maskvoje, bet pašalintas už V. Dudincevo romano „Ne vien duona“ gynimą. 1952 m. įstojo į TSRS rašytojų sąjungą.
1962 m. tapo žurnalo „Junost“ redaktoriumi, 1962 m. „Pravdos“ korespondentas Kuboje. 1963 m. būdamas Paryžiuje išleido savo autobiografiją, dėl to buvo skubiai atšauktas Maskvon, jam uždrausta keliauti. Buvo stalinizmo, antisemitizmo kritikas, 1965 m. pasirašė protesto laiške prieš Josifo Brodskio teismą, 1968 m. – prieš invaziją į Čekoslovakiją. 1989 m. išrinktas į TSRS parlamentą demokratų sąraše.
Po TSRS griūties buvo Boriso Jelcino sąjungininkas, bet po karo Čečėnijoje pradžios nustojo jį remti. Po 2007 m. didelę dalį laiko praleido JAV, Talsos, Niujorko, Floridos Atlanto universitetuose dėstė rusų kalbą, Europos poeziją, kino istoriją.
Kūrybos bruožai
Jevtušenkos lyrinėje publicistinėje poezijoje atsispindi XX a. rusų visuomenės pokyčiai, kartos, brendusios atšilimo laikotarpiu, pasaulėjauta. Kūrybai būdinga lyriškumas ir patetika, lojalumas ir opozicija oficialiajai ideologijai. Meilės lyrika pasižymi psichologiniu subtilumu, gyvenimo išmintimi. Protesto temos ryškiai atsispindi poemose Stotis „Zima“ (1956 m.), Babij Jaras (1961 m.), eilėraščiuose Stalino įpėdiniai (1962 m.), Tankai šliaužia per Prahą (1968 m.). Daug eilių tapo dainomis.
Bibliografija
Žymiausios:
Asaveco valsčius
Asaveco valsčius – buvęs administracinis-teritorinis vienetas dabartinėje pietų Baltarusijos teritorijoje. Centras – Asavecas.
Istorija
Valsčius įkurtas XIX a. Minsko gubernijoje.
Slovakijos futbolo varžybos 2006–2007 m.
Slovakijos futbolo varžybos 2006–2007 m.
Turnyrinė lentelė
Tarpinė lyga:
Finalo rungtynės
--
Pavojingas pacientas
Pavojingas pacientas – 1994 m. Nyderlanduose sukurtas trileris.
Turinys
Jauna psichiatrė Rus Hartman po skyrybų kartu su sūnumi apsigyvena dideliame apartamentų komplekse, tarnybiniame bute ir pradeda darbą naujoje vietoje. Kai jai atrodo, kad gyvenimas jau tvarkosi, gretimame name nužudoma moteris, kuri kartais prižiūrėdavo Ros Sūnų Devį. Kūną randa pati Ros ir jos naujas pacientas, kaimynystėje gyvenantis Erikas, pats neseniai tapęs našliu.
Tarp Ros ir Eriko užsimezga romanas, tuo tarpu policija pradeda įtarti vyrą kaimynės žmogžudyste. Ros pati pradeda savo tyrimą, tačiau kuomet pradeda atrodyti, kad Erikas iš tiesų kaltas, policija, bandydama suimti, nužudo kitą įtariamąjį. Kuomet atrodo, kad Erikas visiškai išteisintas ir Ros įtarimai klaidingi, moteris šio bute aptinka įrodymų, kad tikrasis žudikas yra Erikas...
Antaniškių apylinkė
Antaniškių apylinkė – Lietuvos TSR administracinis-teritorinis vienetas pietvakarių Lietuvoje.
Istorija
Apylinkė įkurta užėjus sovietams XX a. 5-ajame dešimtmetyje. 1949 m. buvo Plokščių valsčiuje, 1950 m. priskirta naujam Šakių rajonui. Panaikinta 1954 m. gegužės 25 d. prijungiant prie Naujeliškių apylinkės.
Lietuvos ir Nigerijos santykiai
Lietuvos ir Nigerijos santykiai – dvišaliai tarptautiniai santykiai tarp Lietuvos ir Nigerijos.
Dvišaliai santykiai siekia 1992 m. lapkričio 10 d., kai Nigerija pripažino Lietuvos nepriklausomybę. Diplomatiniai santykiai užmegzti 2001 m. sausio 17 d.
Lietuvoje 2023 m. pradžioje gyveno 582 Nigerijos piliečiai, gausiausia bendruomenė iš Afrikos žemyno.
Abi šalys yra Jungtinių Tautų, kitų tarptautinių organizacijų narės.
Santykiai po 1992 m.
Nors Nigerija Lietuvos nepriklausomybę pripažino 1992 m., diplomatiniai santykiai užmegzti vėliau, 2001 m. Tais pačiais metais Nigerija akreditavo savo ambasadorių Lietuvai, metais vėliau savo ambasadorių Nigerijai akreditavo ir Lietuva.
Paryčų valsčius
Paryčų valsčius – buvęs administracinis-teritorinis vienetas dabartinėje pietryčių Baltarusijos teritorijoje. Centras – Paryčai.
Istorija
Valsčius įkurtas XIX a. Minsko gubernijoje.
Lietuvos ir Nigerijos santykiai
Santykiai po 1992 m.
2003 m. Nigerijos diplomatai dalyvavo renginyje Druskininkuose.
Yra įvykę Lietuvos ir Nigerijos ministrų bei viceministrų susitikimai trečiojoje šalyje. 2011 m. lapkričio mėnesį su darbo vizitu Vašingtone (JAV) viešintis Lietuvos užsienio reikalų viceministras Evaldas Ignatavičius susitiko su Nigerijos užsienio reikalų ministre Viola Onvuliri. 2012 m. rugsėjo mėn. Niujorke (JAV) vykusios Jungtinių Tautų Generalinės Asamblėjos 67-osios sesijos paraštėse susitiko su Nigerijos užsienio reikalų ministru Olugbenga Ajodedži Aširu.
Taip pat yra įvykę keletas viceministrų lygio susitikimų. 2013 m. balandžio 17 d. Lietuvos užsienio reikalų viceministras Neris Germanas Nigerijos sostinėje Abudžoje susitiko su Nigerijos užsienio reikalų viceministre Viola Onvuliri ir Nigerijos užsienio reikalų ministerijos nuolatiniu sekretoriumi Martinu Ihoeghianu Uhomoibhi, o susitikimo metu daugiausia aptarė bendradarbiavimą daugiašaliuose forumuose.
2019 m. rugpjūčio 21 d. Nigerijos Abudžos ir Lagoso miestuose atidaryti Lietuvos vizų centrai, sudarantys palankesnes sąlygas Nigerijoje gyvenantiems asmenims pateikti prašymus išduoti Šengeno ir Lietuvos nacionalines vizas.
Lietuvos piliečiai yra ne kartą tapę piratų prie Nigerijos krantų aukomis, nors tragiškai nepasibaigė nė vienas atvejis ir lietuviai buvo išlaisvinti. Lietuvos piliečiai įkaitais paimti 2010 m. ir 2015 m., o 2009 m. buvo užgrobtas Limarko laivininkystės kompanijai priklausantis laivas „Saturnas“ (įkaitai išlaisvinti).
Dėl Rusijos agresijos prieš Ukrainą Nigerija 2022 m. vasario 24 d. paprašė perkelti šalies ambasadą iš Ukrainos į Lietuvą, į ką Lietuvos užsienio reikalų ministerija sureagavo teigiamai. Tų pačių metų birželio 21 d. Lietuvos užsienio reikalų ministras Gabrielius Landsbergis susitiko su Nigerijos ambasadoriumi Lietuvai Šinajumi Fatajumi Alege.
Švietimo, mokslo ir technologiniai mainai ir kultūrinis bendradarbiavimas
Į lietuvių kalbą išversta Nigerijos rašytojo Činva Ačebės kūrinių, Amoso Tutuolo knyga „Sparnuotojo ragana“ (1982 m.), Sipriano Ekvensio „Miesto žmonės“ (1968 m.)
Yra nemažai Lietuvos futbolo klubuose žaidusių Nigerijos žaidėjų. Žemiau pateiktas nepilnas sąrašas.
Taip pat iš Nigerijos kilęs DELFI TV laidos „Gimę ne Lietuvoje“ vedėjas Samsonas Abiodunas Toje.
Olimpinėse žaidynėse yra susitikusios Lietuvos ir Nigerijos vyrų krepšinio rinktinės. 2012 m. Lietuvos rinktinė pralaimėjo Nigerijos rinktinei, taip ne juokais supykdžiusi Venesuelos sirgalius, apkaltinusius Lietuvos rinktinę tyčiniu pralaimėjimu. Dar vieneriose tais pačiais metais vykusiose rungtynėse ir susitikime 2016 m. susitikimuose Lietuvos rinktinė prieš Nigeriją laimėjo.
Ekonominiai santykiai
2022 m. duomenimis, prekybos apyvarta tarp Lietuvos ir Nigerijos siekė 353 mln. eurų, o Nigerija buvo 32-a pagal prekybos apimtis Lietuvos prekybos partnerė.
Prekybos balanse vyrauja eksportas iš Lietuvos į Nigeriją.
Tiesioginės užsienio investicijos siekia 250 tūkst. eurų. Duomenų apie tiesiogines Lietuvos investicijas Nigerijoje nėra, nors yra Nigerijoje veikiančių Lietuvos kapitalo įmonių.
Rated X
Rated X – 2000 m. JAV sukurta biografinė drama apie brolius Artį ir Džeimsą Mičelus – vienus iš striptizo barų verslo San Franciske bei pornografijos pradininkų praėjusio amžiaus 8 dešimtmetyje. Juostoje taip pat pasakojama apie vieno garsiausių visų laikų pornografinio filmo „Behind the Green Door“ kūrimą.
Rūta Žarskienė
Rūta Šimonytė-Žarskienė (1964 m. sausio 6 d. Vilniuje – 2023 m. birželio 24 d. ten pat ) – Lietuvos etnomuzikologė, smuikininkė.
Biografija
1987 m. baigė Lietuvos konservatoriją (J. Dvariono smuiko klasę), 1992 m. – Lietuvos muzikos akademiją (R. Apanavičiaus etnomuzikologijos klasę). 1991 m. stažavo Helsinkio Sibelijaus muzikos akademijoje. Nuo 1991 m. dirbo Lietuvių literatūros ir tautosakos institute, nuo 2002 m. buvo vyresnioji mokslo darbuotoja, 2002–2017 m. Tautosakos archyvo skyriaus vadovė. 1992–1998 m. folkloro ansamblio „Dijūta“ instrumentinės grupės vadovė, nuo 1998 m. ansamblio meno vadovė. 1999 m. apgynė humanitarinių mokslų daktarės disertaciją.
Veikla
Rūtos Žarskienės tyrimų sritys: etninė instrumentinė muzika ir muzikavimas, tradicijos kaita ir folklorėjimo procesas, nematerialiojo paveldo išsaugojimas ir sklaida, pučiamųjų instrumentų ansambliai tradicinėje Lietuvos kultūroje, liaudiškasis pamaldumas.
Plieniškių apylinkė
Plieniškių apylinkė – Lietuvos TSR administracinis-teritorinis vienetas pietvakarių Lietuvoje.
Rūta Žarskienė
Veikla
Rūta Žarskienė buvo Tarptautinės tradicinės muzikos tarybos (nuo 2000 m.) ir Europos etnomuzikologijos seminaro (nuo 2002 m.), žurnalo SOTER redakcinės kolegijos (nuo 2016 m.) narė. Sudarė kompaktinę plokštelę Tradicinė Žemaitijos dūdų muzika ir giesmės (2013 m.), parengė folkloro ansamblio „Dijūta“ garso albumus Unksti rytėlio (2000 m.) ir Dai lakštava lakštuote (dvigubas, 2017 m.).
Bibliografija
Parengė leidinį Paklausykit manę, jauno bernelio, Jauniaus Vyliaus užrašytos suvalkiečių tautosakos rinktinę (su P. Krikščiūnu, A. Žičkiene, 2011 m.).
Plieniškių apylinkė
Istorija
Apylinkė įkurta užėjus sovietams XX a. 5-ajame dešimtmetyje. 1949 m. buvo Šakių valsčiuje, 1950 m. priskirta naujam Šakių rajonui. Panaikinta 1954 m. gegužės 25 d. prijungiant prie Ritinių apylinkės.
Salomé (dainininkė)
thumb|right|220px|Salomé 1969 m. Eurovizijoje
Salomé (tikrasis vardas – Maria Rosa Marco Poquet; g. 1939 m. birželio 21 d.) – ispanų dainininkė.
1969 metais Madride vykusiame Eurovizijos dainų konkurse atliko autorių Maria José de Cerato ir Aniano Alcalde dainą „Vivo cantando“. Kūrinys (kartu su Nyderlandų, Jungtinės Karalystės ir Prancūzijos dainomis) pasidalino pirmą vietą tais metais.
Daina „Vivo cantando“ įrašyta aštuoniomis kalbomis (ispanų, katalonų, baskų, prancūzų, vokiečių, italų, anglų, serbų-kroatų).
Library Genesis
Nuo 2012 m. veikiančioje duomenų bazėje patalpinta daugiau kaip 50 mln. mokslinių straipsnių (2016 m. sausio duomenimis). Taip pat daugiau nei 1 mln. akademinių knygų bei vadovėlių (2014 m. sausio duomenimis). Daugelis straipsnių yra įkeliami iš „Sci-Hub“ mokslinių straipsnių paieškos platformos. „LibGen“ talpina didžiąją dalį kada nors išleistų mokslinių straipsnių, o nauji straipsniai yra įkeliami kai gaunama užklausa „Sci-Hub“ paieškos sistemoje, kuriai daugybė mokslininkų duoda savo prieigą prie skirtingų pasaulio universitetinių bibliotekų.
Be kita ko, „LibGen“ teikia prieigą prie PDF formato bylų iš „Elsevier“ ScienceDirect interneto portalo.
Teisėtumas
2015 m. „Elsevier“ apkaltino „LibGen“ teikiant piratinę prieigą prie knygų ir straipsnių. „LibGen“, kaip pranešama, registruota Rusijoje ir Amsterdame, todėl neaišku, kurios šalies teisės aktai taikomi svetainei, ir ar atsakovai atvyks į bylos nagrinėjimą JAV teisme. „LibGen“ įrankį blokuoja keli Jungtinės Karalystės interneto ryšio tiekėjai, tačiau teigiama, jog tokios DNS pagrindu vykdomos blokados yra neefektyvios. 2015 m. spalio pabaigoje Niujorko apygardos teismas įsakė „LibGen“ nutraukti veiklą ir nustoti naudoti domeno vardą libgen.org, tačiau svetainė tebėra pasiekiama naudojantis kitais domenais.
Blessing FC
Kolvezio „Blessing“, Blessing Football Club, o trumpai Blessing FC – Kongo Demokratinės Respublikos futbolo klubas, įsikūręs Kolvezyje. Namų rungtynes žaidžia „Dominique-Diur“ stadione, kuris talpina 26 tūkst. žiūrovų.
Rudobielkos valsčius
Rudobielkos valsčius – buvęs administracinis-teritorinis vienetas dabartinėje pietryčių Baltarusijos teritorijoje. Centras – Rudobielka.
Blessing FC
Istorija
Klubas buvo suformuotas 2006 m. Rungtyniavo aukščiausioje šalies lygoje.
2021–2022 m. rungtyniavo aukščiausioje lygoje.
Pasiekimai
Aukščiausia lyga
Futbolo taurė
Supertaurė
Žiūrių apylinkė (Šakiai)
Žiūrių apylinkė – Lietuvos TSR administracinis-teritorinis vienetas pietvakarių Lietuvoje.
Ahomų kalba
miniatiūra|200px|right|Ahomų rašmenys
Ahomų kalba – mirusi kalba, labiausiai į vakarus nutolusi džuangų-tajų kalbų atšaka, kuria kalbėjo ahomų tauta. Ji įkūrė Ahomų karalystę ir valdė Brahmaputros upės slėnio dalis dabartinėje Asamo valstijoje Rytų Indijoje nuo XIII iki XVIII a. Ahomų kalbą karalystėje vartojo, kol XVII a. pradėjo įsigalėti asamų kalba. XVIII a. pradžioje jau nebuvo nė vieno šios kalbos kaip gimtosios vartotojo, nors yra šia kalba sukurtų išsamių rankraščių. Visiškai prarasta toninė kalbos sistema. Kalbą tik iš dalies dar žino nedidelė tradicinės ahomų religijos šventikų grupė, ir ji tenaudojama apeiginiams tikslams. Išlaiko kultūrinę reikšmę ir yra naudojama religinėms giesmėms ir literatūrai skaityti. Stengiamasi atgaivinti kalbą, remiantis esamų seserinių kalbų, ypač Tai-Aiton ir Tai-Phake, fonologija.
Kalba klasifikuojama į pietvakarių tajų kalbų šiaurės vakarų pogrupį dėl glaudžių giminystės ryšių su šanų, chamti kalbomis ir labiau nutolusia tajų kalba.
Nors kalba nebevartojama, išsamus 1795 m. ahomų ir asamų kalbų leksikonas, žinomas kaip „Bar Amra“, yra išsaugojęs kalbos formą, kuria buvo kalbama Ahomo karalystės laikotarpiu. Ahomų kalba yra svarbi tajų kalbos studijose. Ji praktiškai nebuvo paveikta nei monų-khmerų, nei indoarijų kalbų, ir jos rašytiniai paminklai datuojami XIII a.
Charakteristika
Ahomų kalba klasifikuojama kaip pietvakarių tajų kalba. Ji turi savo raštą. Ahomų kalbai būdingos tajų kalbų savybės, tokios kaip:
Kalbant ir rašant ahomų kalba, daug kas priklauso nuo konteksto ir auditorijos interpretacijos. Galima praleisti keletą sakinio dalių; veiksmažodis ir būdvardžiai liks, tačiau kitų kalbos dalių, ypač įvardžių, galima atsisakyti. Veiksmažodžiai neturi laikų, o daiktavardžiai neturi daugiskaitos. Laiko tarpai gali būti identifikuojami prieveiksmiais, veiksmažodžių formomis ar pagalbiniais žodžiais, pateiktais prieš veiksmažodį.
Giedručių apylinkė
Giedručių apylinkė – Lietuvos TSR administracinis-teritorinis vienetas pietvakarių Lietuvoje.
Jeruzalės „Tėve Mūsų” bažnyčia
thumb|300px|Bizantijos laikų bažnyčios likučiai. Antrame plane matosi karmeličių vienuolyno kolonada. „Tėve Mūsų” bažnyčia arba Pater Noster bažnyčia  – šiuo vardu vadinamos IV a. statytos ir dabar dalinai restauruotos bizantinės bažnyčios griuvėsiai, o taip pat netoliese veikiančio katalikų vienuolyno bažnyčia. Abu objektai išsidėstę Jeruzalės karmeličių vienuolyno teritorijoje, Alyvų kalno pietiniame šlaite. Vienuolynas pastatytas toje vietoje, kur, sutinkamai su tradicija, Jėzus Kristus savo mokinius išmokė „Tėve Mūsų” maldos. Bažnyčia ir vienuolynas nuo 1901 m. yra eksteritorialūs ir yra Prancūzijos nuosavybė Šventojoje Žemėje.
Aprašymas
thumb|left|150px|„Tėve Mūsų” malda įvairiomis kalbomis. Kairėje – lietuviško teksto fragmentas. Į vienuolyno sudėtį įeina IV–XIV a. stovėjusios bizantiškos bažnyčios išlikę elementai (laiptai, apsidė ir apatinė sienų dalis). Po šiuo pastatu yra grota su lotynišku užrašu virš įėjimo: „Spelunga in qua docebat Dominus apostolos in Monte Oliveti“. Prie senosios šventovės glaudžiasi 1868 m. iškilęs neogotikinis karmeličių vienuolynas, ant kurio sienų pritvirtintos keramikinės lentelės su maldos „Tėve Mūsų” tekstu maždaug 130–čia pasaulio kalbų. Kiek toliau stovi vienuolyno bažnyčia ir kiti statiniai, virš jų dominuoja gretimo Viešpaties Dangun Žengimo stačiatikių vienuolyno varpinė.
Istorija
Šioje Eleono vietovėje ( – alyvmedžių giraitė) Romos imperijos imperatorius Konstantinas I įsakė pastatyti vad. Kristaus Mokinių bažnyčią, joje buvo palaidoti trylika Jeruzalės vyskupų ir patriarchų, tarp jų tokie garsūs krikščionybės veikėjai kaip Šv. Kirilas Jeruzalietis ar Jeruzalės patriarchas Modestas. Vėliau šventovė buvo kelis kartus nuniokota ir vėl atstatyta: 614 m. ją sudegino persai, 638 m. sugriovė arabai, o 1009 m. – kalifas Al-Hakim bi-Amr Allah. Kryžiuočiai 1152 m. bažnyčią atstatė, bet XII–XIV a. ji galutinai sunyko.
1856 m. šią teritoriją įsigijo Héloïse de la Tour d’Auvergne. Pagal architekto E. Viollet-le-Duca projektą ir padedant tėvui Alphonse Ratisbonne, 1868 m. buvo pastatytas karmeličių vienuolynas. Kunigaikštienė ne tik fundavo šią statybą, bet ir finansavo apylinkės archeologinius tyrimus, o vėliau teritoriją padovanojo Prancūzijai. 1874 m. dalis sklypo atiteko Afrikos misionierių draugijai. 1915–1927 m. dalinai buvo atkurta bizantiškų laikų bažnyčia.
Valferdanžas
Valferis arba Valferdanžas – Liuksemburgo miestelis, esantis šalies centrinėje dalyje, Liumsemburgo kantone, Valferdanžo komunos centras. Įsikūręs Alzeto upės slėnyje.
Istorija
Komuna įkurta 1851 m. sausio 1 d., atskyrus Bereldanžo, Helmsandžo ir Valferdanžo dalis nuo Šteinselio komunos.
Valferio bažnyčia buvo pastatyta tarp 1845 ir 1852 m. Pagrindiniai pasarosios šventovės klasikinio fasado bruožai – dvi didelės Père Kolbe ir Thérèse de Lisieux statulos, pridėtos vėliau.
1853–1879 m. Valferio (Valferdanžo) pilis buvo oficiali princo Henri d'Orange-Nassau ir jo žmonos Amélie de Saxe-Weimar-Eisenach rezidencija. 1850 m. Valferis tapo svarbiu miestu, kai princas Henris, didžiojo kunigaikščio Viljamo III brolis, nusprendė įsikurti Valferio pilyje. Po Liuksemburgo Didžiosios Hercogystės nepriklausomybės paskelbimo 1867 m. pilis pagal konstituciją buvo priskirta didžiajam kunigaikščiui Adolfui. Būdamas vyndariu, jis vaišindavo svečius savo gamybos vynu. Vėlesniais metais didžiojo kunigaikščio šeima persikraustė į šalies sostinę.
Gyventojai
2023 m. Valferdanžo komunoje gyveno 8 552 žmonės.
Angelė Vilutytė-Rimševičienė
Angelė Vilutytė-Rimševičienė (g. 1943 m. birželio 29 d. Švenčionių apskrities, Kaltanėnų valsčiaus Kūrinių kaime – 2022 m. birželio 27 d. Vilniuje) – Lietuvos kalbininkė, leksikografė, dėstytoja, vertėja, redaktorė.
Biografija
1966 m. baigė Vilniaus universitetą, klasikinės filologijos studijas - graikų kalbas. 1966–2010 m. dirbo Lietuvių kalbos ir literatūros instituto Leksikografijos centre. 1975–1982 m. dėstė lotynų kalbą Vilniaus pedagoginiame universitete, 1988–2007 m. Vilniaus universiteto Medicinos fakultete.
Slovakijos futbolo varžybos 2005–2006 m.
Slovakijos futbolo varžybos 2005–2006 m.
Angelė Vilutytė-Rimševičienė
Mokslinė veikla
Kalbininkė paskelbė aktualių straipsnių lietuvių dialektologijos, kalbos kultūros, teatro klausimais. Užrašė virš 70 000 leksikos vienetų su sakiniais „Lietuvių kalbos žodyno“ kartotekai (iš jų – 40 000 iš gyvosios kalbos ir gimtosios tarmės), konsultavo rinkėjus ir pradedančiuosius rašyti žodyno tekstą, organizavo leksikos duomenų rinkimą. 2008 m. išleido „Kaltanėnų šnektos žodyną“. O parašytą knygą „Gimtinės kalbos lobiai“ kurią 2022 m. išleido „Versmės“ leidykla, 2022 m. birželio 11 d pristatė savo gimtinės seniūnijos centro Kaltanėnų miestelio bibliotekoje.
Slovakijos futbolo varžybos 2005–2006 m.
Finalo rungtynės
-
Gimnastika 1908 m. vasaros olimpinėse žaidynėse
Gimnastika 1908 m. vasaros olimpinėse žaidynėse vyko ketvirtą kartą olimpinių žaidynių istorijoje. Varžytasi tik vyrų sportinės gimnastikos varžybose.
Dalyvavusios šalys
327 gimnastai iš 14 šalių startavo olimpinėse žaidynėse:
Zubovai
Zubovai – Rusijos imperijos grafų ir Šv. Romos imperijos kunigaikščių giminė, kilusi XIII a. iš Vladimiro vietininko Amragato.
Giminės pradininku laikomas Vladimiro-Suzdalės kunigaikštystės baskakas (totorių chano vietininkas užkariautoje žemėje) Amragatas. Jo vardas kildinamas iš Amir Gata arba Amir-Gataulla (t. y. valdytojas Dievo valia). Manoma, kad tai buvęs Volgos bulgarų kunigaikštis, Gatos emiras, kuris su kitais bulgarų (bolgarų) didikais 1236 m. traukdamasis nuo mongolų-totorių antplūdžio rado prieglobstį pas Vladimiro kunigaikštį. 1237 m. jis priėmė krikštą ir Zacharijaus vardą.
Amragato sūnus Jonas turėjo du sūnus: Jokūbą ir Nikitą. Jokūbo sūnus buvo Simonas, vaikaitis – Jonas, provaikaitis – Simonas, proprovaikaičiai – Andriejus ir Prokopijus. XV a. antroje pusėje gyvenęs Andriejus susilaukė sūnų Ivano ir Grigorijaus. Ivano sūnus Nikita Širiajus (Šira) buvo vadinamas Zubu. Todėl jo sūnus Lukjanas, Ignatijus ir Michailas gavo Zubovo pavardę ir davė pradžią trims giminės šakoms. Nelikus vyriškos giminės palikuonių, Michailo šaka greitai nutrūko. Ignatijaus palikuonys gavo grafo ir kunigaikščio titulus.
Lietuvoje Zubovai pasirodė XVIII a. pabaigoje. Po III-jo Lenkijos-Lietuvos valstybės padalijimo (1795 m. Rusijos imperatorė Jekaterina II savo favoritui grafui Platonui Zubovui dovanojo daug dvarų Kuršo gubernijoje ir Šiaulių ekonomiją Lietuvos gubernijoje. Vėliau, 1805-1806 m. jis įsigijo Ginkūnų, Tauragės, Kretingos, Plungės, Grūšlaukės ir kitus dvarus. 1829 m. Platono Zubovo valdas Lietuvoje paveldėjo brolis Dmitrijus Zubovas, kuris laikomas grafų Zubovų giminės Lietuvos šakos pradininku. Jo sūnaus Nikolajaus (Mikalojaus) Zubovo palikuonys susigiminiavo su Lietuvos bajorais, rėmė tautinį lietuvių judėjimą, pasižymėjo švietėjiška ir kultūrine veikla.
Giminės atstovai
- Aleksandras Zubovas (1727-1795) – grafas, Rusijos imperijos kariuomenės papulkininkis, senatorius, Senato oberprokuroras
Džongjango kalnagūbris
240px|thumb|Džongjango kalnagūbris iš oro. Džongjango kalnagūbris – pagrindinis Taivano kalnynas. Jis tęsiasi iš šiaurės į pietus, tad transportas tarp rytų ir vakarų nėra labai patogus. Aukščiausias kalnyne yra Siuguluano kalnas, kurio aukštis 3860 m.
Platesne prasme Džongjango kalnagūbriui priklauso Suešano ir Jušano kalnagūbriai. Tuo atveju aukščiausias kalnas yra Jušanas (3952 m), o antras pagal aukštį yra Suešanas (3886 m).
Ekologija
Džongjango kalnagūbris yra Taivano subtropinių visžalių miškų ekoregione ir miškų sudėtis kinta priklausomai nuo aukščio virš jūros lygio.
Honkongo ir Lietuvos santykiai
Honkongo ir Lietuvos santykiai – dvišaliai tarptautiniai santykiai tarp Honkongo ir Lietuvos.
Svisločiaus valsčius (Babruiskas)
Svisločiaus valsčius – buvęs administracinis-teritorinis vienetas dabartinėje vidurio Baltarusijos teritorijoje. Centras – Svisločius.
Honkongo ir Lietuvos santykiai
Honkonge veikia garbės konsulatas Honkongo ir Makao specialiuosiuose administraciniuose regionuose.
Lietuvoje 2022 m. pradžioje gyveno vienas Honkongo pilietis. 2020 m. sausio-lapkričio mėnesiais Lietuvos Seime veikė Laikinoji Honkongo draugų grupė, nuo 2020 m. pabaigos – Parlamentinių ryšių su Honkongu (Kinijos Liaudies Respublika) grupė (pirmininkas – Marius Matijošaitis (Laisvės partija)).
Santykių istorija
Ryšių tarp Lietuvos ir Honkongo istorija gali siekti XIX a. devintąjį dešimtmetį, kai Honkonge ėmė kurtis pirmieji aškenaziai, kurių tarpe galėjo būti ir atvykėlių iš Lietuvos teritorijos. Antrojo pasaulinio karo metais, 1941–1945 m., Honkongo nepilnamečių berniukų pataisos namų auklėtoju dirbo lietuvis salezietis Antanas Perkumas. 1945–1952 jis vadovavo karo našlaičių institutui, talkininkavo įvairioms labdaros organizacijoms, jo rūpesčiu Honkonge buvo pastatyta saleziečių mokykla.
Svisločiaus valsčius (Babruiskas)
Istorija
Valsčius įkurtas XIX a. Minsko gubernijoje.
Striūpų apylinkė
Striūpų apylinkė – Lietuvos TSR administracinis-teritorinis vienetas pietvakarių Lietuvoje.
Honkongo ir Lietuvos santykiai
Santykių istorija
1996 m. Honkonge, tuo metu dar priklausiusiame Didžiajai Britanijai, atidarytas Lietuvos garbės konsulatas. 1998 m. tarp Lietuvos ir Honkongo specialiojo administracinio regiono vyriausybių pasirašyta Tranzitinio tarptautinio oro susisiekimo sutartis.
Striūpų apylinkė
Istorija
Apylinkė įkurta užėjus sovietams XX a. 5-ajame dešimtmetyje. 1950 m. priskirta naujam Šakių rajonui. Panaikinta 1954 m. gegužės 25 d. prijungiant prie Šakių apylinkės.
Honkongo ir Lietuvos santykiai
Santykių istorija
2016 m. gegužės 25 d. Vilniuje lankėsi Honkongo sekretoriaus delegacija, susitiko su viceministru Raimundu Karobliu.
thumb|Honkongiečiai Honkongo kelyje 2019 m. rugpjūčio 23 d. Akciją įkvėpė 1989 m. [[Lietuva|lietuvių, latvių ir estų organizuotas Baltijos kelias.]] 2019 m. Honkonge kilus nepasitenkinimui dėl ekstradicijos projekto įstatymo ir įvykiams išsivysčius į masinius protestus, Lietuvos užsienio reikalų ministras Linas Linkevičius pareiškė, kad „ES turi griežtai pasmerkti Kinijos Liaudies Respublikos priimtą nacionalinio saugumo įstatymą Honkongui, pažeidžiantį Honkongo autonomiją.“ Įvykiai nušviesti ir Lietuvos spaudoje, vyravo prielankumas Honkongo protestuotojams, o ne Kinijos Liaudies Respublikai. 2019 m. rugpjūčio 23 d., minint Baltijos kelio trisdešimtąsias metines, Honkonge buvo suorganizuota 40 km ilgio gyvoji grandinė, pavadinta Honkongo keliu (香港之路). Ši akcija buvo plačiai nušviesta lietuviškoje žiniasklaidoje. Šią akciją įkvėpė 1989 metų Baltijos kelias. Tą pačią dieną, solidarizuojantis su honkongiečiais, Vilniuje organizuotas Honkongą remiantis mitingas, į kurį susirinko keliasdešimt žmonių ir kurio metu įvyko apsistumdymas tarp Honkongo rėmėjų lietuvių ir Kinijos rėmėjų. Dar didesnį ažiotažą sukėlė atvejis, kai paaiškėjo, kad kinų turistai tyčia laužė ir gadino Honkongą remiančius kryžius Kryžių kalne.
Išdagų apylinkė
Išdagų apylinkė – Lietuvos TSR administracinis-teritorinis vienetas pietvakarių Lietuvoje.