cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Vladimiras Propas
Biografija
Jo knyga „Liaudies pasakų kalbotyra“ buvo išleista Rusijoje 1928 metais. Ši knyga reprezentavo lūžį tiek folkloristikoje tiek morfologijoje. Ši knyga taip pat padarė didelę įtaką Klodui Leviui-Strosui ir Rolandui Barthesui. Knyga buvo nepastebėta vakarų valstybėse kol nebuvo išversta 1958 metais. Charakterio tipai aprašyti šioje knygoje yra dažnai naudojami mokant naudotis žiniasklaidos priemonėmis, bet jie taip pat gali būti pritaikomi beveik bet kokio tipo istorijai – literatūrinei, teatrinei, kino, televizinei, žaidimų ir t. t.
Britų virtuvė
Įtakos
Indiškas maistas buvo parsivežtas dar tais laikais, kai Anglija turėjo didelę įtaką visam Pietų Azijos regionui. Tačiau patiekalai buvo šiek tiek pakeisti, kad būtų labiau priimtini britų skoniui. Pavyzdžiui, angliškasis karis yra kiek aštresnis, nei Šiaurės Indijoje. Po karo, staigiai augant supermarketų skaičiui, pradėti gaminti šaldyti maisto produktai. Išpopuliarėjo paruoštas maistas, kuriam pagaminti nereikia jokių pastangų: jis paruošiamas mikrobangų krosnelėje vos per kelias minutes. Tokie pusgaminiai paplito britų valgiaraštyje ir pakeitė daug tradicinių valgių.
Tradicinė britų virtuvė
thumb|200px|right|[[Žuvis ir traškučiai]] Sekmadienio kepsnys – tipiškas britų virtuvės patiekalas. Tai keptos bulvės, mėsa – dažniausiai jautiena, aviena arba kiauliena, taip pat vištiena. Garnyrui patiekiamos virtos arba kepintos daržovės su tirštu padažu. Svarbiausias akcentas – Jorkšyro pudingas su svogūnų padažu. Keptas kalakutas, išpopuliarėjęs po Antrojo pasaulinio karo, kaip ir daugelyje šalių tapo tradiciniu Kalėdų patiekalu. Laukinių gyvūnų mėsa – elniena, triušiena ir kt. taip pat yra mėgstamas valgis. Vidurinėje klasėje žvėrienos patiekalai nėra labai populiarūs, bet gurmanai, ieškantys naujovių ir mėgstantys eksperimentuoti, drąsiai išbando egzotiškus patiekalus. Svarų vaidmenį, renkantis maistą, vaidina vietiniai kulinarinių televizijos laidų vedėjai – virėjai-įžymybės.
Vladimiras Propas
Biografija
1932 metais V. Propas tapo Leningrado universiteto (buvusio Sankt Peterburgo universiteto) fakulteto nariu. Po 1938 metų jis pirmininkavo Folkloro departamentui, kol šis tapo Rusų literatūros fakulteto dalimi. V. Propas liko fakulteto nariu iki pat savo mirties 1970 metais.
Britų virtuvė
Tradicinė britų virtuvė
Desertų srityje tik britams yra būdingas trupininis rabarbarų pyragas, duonos ir sviesto pudingas, Kalėdinis pyragas, įvairūs patiekalai iš angliškos tešlos custard.
Lanvairpulgvingilas
Lanvairpulgvingilas  – kaimas Velse, Anglesio saloje. 3 040 gyventojų (2001 m.). Šios gyvenvietės ilgasis pavadinimas iš 58 raidžių valų kalba Lanvairpulgvingilgogerichuirndrobulantisiliogogogochas (Llanfairpwllgwyngyllgogerychwyrndrobwllllantysiliogogogoch) yra ilgiausias Europos vietovardžio pavadinimas, taip pat vienas ilgiausių pasaulyje.
Britų virtuvė
Tradicinė britų virtuvė
Ko gero, pats žymiausias ir unikaliausias angliškas patiekalas – žuvis ir traškučiai („fish and chips“). Tai labai populiarus patiekalas ir jo galima įsigyti daugumoje šalies restoranų ir užkandinių. Šie ir kiti valgiai (kepsnys su kepenimis, trintų bulvių pyragas), yra dažniausi britų užkandinėse.
Taip pat Anglijoje yra daug picerijų, kebabinių.
Vladimiras Propas
Naratyvinė struktūra
Atitinkamai lygiaverčiai terminai sąvokoms „sintagmatinis“ ir „paradigminis“ yra diachroninis ir sinchroninis. Diachroninio tipo analizė skaitytojui suteikia jausmą, lyg jis pats keliautų per istorijos „pakilimus ir nuopolius“ (labai panašu į sinusinę bangą). Antrajame, sinchroniniame termine, visa istorija vyksta vienu metu, lyg rato modelyje. Dauguma literatūrinių analizių yra sinchroninės. Ši analizė padeda geriau suprasti komponentų vieningumą ir tarpusavio ryšį literatūrinėje istorijoje. Vis dėlto, abi struktūrinės analizės perteikia tik dalinę informaciją apie istoriją, netgi analizių naudojimas nevienareikšmiškai, gali pateikti visiškai skirtingą informaciją.
Britų virtuvė
Tradicinė britų virtuvė
Angliška arbatos gėrimo tradicija šiais laikais yra jau mažiau populiari. Paprastai arbata geriamia su blyneliais arba sklindžiais su džemu arba kremu. Jie vis dažniau pakeičiami biskvitiniais sausainiais arba sumuštiniais. Arbata paprastai geriama su pienu, vartojama ne tik pusryčiams, bet yra geriama kelis kartus per dieną. Taip pat, ypač miestuose, yra vis dažniau pakeičiama itališkomis kavos rūšimis – cappuccino arba espresso. Angliški pusryčiai – britų kulinarijos klasika. Gali būti patiekiami įvairiai, bet paprastai susideda iš šių komponentų: keptos kiaulienos, keptų kiaušinių, skrudintų pomidorų ir duonos, juodo pudingo, virtų pupelių, keptų grybų, dešrelių, kapotos mėsos, plaktos kiaušinienės, virtų kiaušinių ir panašiai.
Britų virtuvės reputacija užsienyje
Britų virtuvė turi prastą reputaciją. Ji yra kritikuojama dėl patiekalų paprastumo. Šarlis Morisas Taleiranas yra pasakęs, kad anglai turi apie 300 religinių sektų ir tik vieną padažą. Tačiau britų virtuvė kartu su prancūzų tradiciniais mėsos, daržovių ir bulvių patiekalais, darė įtaką austrų, skandinavų virtuvėms. Viduramžiais britai turėjo puikią reputaciją iki pat XVII amžiaus.
Po Antrojo pasaulinio karo maisto ruošimas buvo industrializuotas, todėl maisto kokybė stipriai krito. Šiandien britai tampa vis reiklesni savo virtuvei. Maisto pusgaminių kokybė per paskutinius 30 metų irgi pakito į gerąją pusę. 2005 metais, 600 maisto kritikų išrinko 50 geriausių restoranų Europoje. 14 iš jų buvo Didžiojoje Britanijoje.
Vladimiras Propas
Veikėjai
V. Propas padarė išvadą, jog visi veikėjai gali būti suskirstyti į 7 plačias kategorijas pagal savo funkcijas. Jis padarė šią išvadą išanalizavęs daugiau nei 100 pasakų.
Kruizinė kelionė
thumb|right|Kruizinė burinė jachta Kruizinė kelionė – tai kelionė jūra, dažniausiai poilsinio pobūdžio. Kruizinė kelionė tai ypatingas būdas pažinti pasaulį, įvairias šalis pasiekiant jūra, vandenynu ar kitais vandenimis.
Iki XX a. kruizinės kelionės buvo prieinamos tik pasiturintiems žmonės, tačiau dabar šia pramoga gali mėgautis daugelis. Kruizinės kelionės buvo pradėtos masiškai organizuoti paskutiniajame XX a. dešimtmetyje. Jas tuo metu organizavo britų kompanijos Thomsons bei Airtours. Kruizinių kelionių kainos gali skirtis priklausomai nuo kruizinio laivo, kelionės trukmės, aplankomų šalių.
Kamuntiškės
Kamuntiškės – kaimas Zarasų rajono savivaldybėje, 10 km į pietryčius nuo Suvieko, Stelmužės miške, ant Kamuvos ežero šiaurinio kranto. Eina keliukas Stelmužėn.
Nellie McKay
Nellie McKay (g. 1982) – britų-amerikiečių dainininkė, dainų tekstų autorė.
Biografija
Nellie McKay gimė Londone, anglo ir amerikietės šeimoje. Studijavo džiazo vokalą, tačiau studijų nebaigė. Gyvendama Niujorke vis pasirodydavo scenoje, patraukė įrašų studijų dėmesį. 2004 m. pasirodė pirmasis jos albumas Get Away from Me.
Alnukai
Alnukai – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, Seinų valsčiuje, Seinų apskrityje, Palenkės vaivadijoje prie regioninio kelio Nr. 27px|DK16 Dolna Grupa – Aradnykai. Kaime yra XVIII a.-XIX a. statyti dvaro rūmų pastatai ir XIX a.-XX a. parkas. Taip pat yra Balstogės technikos universiteto poilsio namai, kempingas ir karavaningas. Kaimas yra šalia Alno ežero.
Istorija
Nuo XIII-XIV a. iki 1795 m. kaimas priklausė Lietuvos Didžiajai Kunigaikštystei. Pagal 1920 m. liepos 12 d. Lietuvos ir Tarybų Rusijos taikos sutartį kaimas buvo priskirtas Lietuvos Respublikai. Pagal 1921 m. lenkų valdžios atliktą gyventojų surašymą kaime gyveno 48 gyventojai, iš kurių 22 lenkai ir 26 lietuviai. Iki 1976 m. liepos 1 d. Alnukai priklausė Suvalkų vaivadijos Berznyko valsčiui. 1975-1998 m. priklausė Suvalkų vaivadijai.
Nijihama
Miestas garsėja dėl Beši vario kasyklos, kuri buvo uždaryta 1973 m., taip pat dėl kasmet vykstančio Nijihamos taiko festivalio, pasižyminčio išgertuvėmis ir triukšmingomis pramogomis. Miestas taip pat žymus dėl savo japonų kalbos dialekto (Niihama-ben).
Geografija
thumb|left|180px|Nijihama Ehimės prefektūroje Nijihama išsidėsčiusi šiaurės centrinėje Šikoku regiono dalyje. Iš pietų ir rytų miestą supa kalnai, iš vakarų – kalvos, šiaurėje miesto krantus skalauja Vidinė Japonijos jūra. Kalnai izoliuoja miestą nuo artimiausių savivaldybių, Saidžijo ir Šikokučiūjo. Kalnuose ištekanti Kokurio upė teka pro miestą, dalindama jį pusiau, ir įteka į Vidinę Japonijos jūrą.
Istorija
Nijihama buvo įkurta 1937 m. lapkričio 3 d. 2003 m. prie miesto buvo prijungtas Besši (Besshi) kaimas, tad miesto plotas gerokai išaugo.
Miesto simboliai
Oficiali miesto gėlė yra azalija, medis – kamparinis cinamonas.
TR Turku
Turku TR – Suomijos futbolo klubas iš Turku miesto. Anksčiau kultyvavo įvairias sporto šakas, dabar – tik gimnastiką.
Medūzešeriai
Šeimoje 7 gentys, 31 rūšis.
Gentys
thumb|left|210px|[[Atlantinis dumblių dreifešeris (Hyperoglyphe perciformis)]]
Giedraitiškiai
Giedraitiškiai – viensėdis Ukmergės rajono savivaldybėje, 6 km nuo Vidiškių.
Ašaninkų kalba
Ašaninkų kalba – aravakų kalbų šeimai priklausanti kalba, vartojama indėnų ašaninkų, gyvenančių Peru ir Brazilijoje. Ja kalba apie 25-30 tūkst. žmonių, kurių daugumai – tai gimtoji kalba. Raštingumas 10-30 %. Yra didelė dialektų įvairovė.
Aksu–Žabagli draustinis
Aksu–Žabagli valstybinis gamtos draustinis  – saugoma gamtos teritorija Kazachstane, Pietų Kazachstano ir Žambylo srityse, Talaso Alatau kalnuose, siekiančiuose virš 4000 m aukštį. Įkurtas 1926 m. ir apima 131 934 ha plotą.
Draustinis įkurtas siekiant apsaugoti vakarų Tianšanio gamtinius kompleksus. Draustinio įžymybės – 1800 m gylio Aksu kanjonas bei senoviniai uolų piešiniai. Teritorijoje auga 1312 aukštesniųjų augalų rūšys, būdingos kalnų pievos su nedideliais krūmokšniais ir medžiais. Pavasariais gausiai žydi tulpės. Draustinyje užfiksuotos 7 žuvų, 11 roplių, 3 varliagyvių rūšys. Taip pat užfiksuotos 267 paukščių rūšys, iš kurių 130 perinčios, o likusios 137 praskrendančios (iš retų paukščių sutinkama griežlė, baltasparnis genys). Žinduolių yra 52 rūšys: kalninis avinas, sibirinis ožys, taurusis elnias, rudasis lokys, stirna, šernas, dygliatriušis, įvairūs švilpikai ir kt., taip pat sutinkamas labai retas gyvūnas irbis.
Šeimatis
Šeimatis – kaimas Utenos rajono savivaldybės pietryčiuose, prie Aukštaitijos nac. parko. Yra paštas, Šeimaties sentikių cerkvė.
Aksu–Žabagli draustinis
thumb|left|250px|Aksu kanjonas
Šeimatis
Kaime stūkso gamtos paminklas – Moko akmuo, archeologijos paminklas – Šeimaties akmuo su įvairiais ženklais, Mokiukas. Manoma, kad šiuos akmenis prieš 50 tūkst. metų nuo Skandinavijos atitempė ledynas. Kaime aptiktas pilkapynas, stūkso Šeimaties piliakalnis. Pietvakariuose telkšo Tauragnas, šiaurės rytuose – Žiežulnys.
Gyventojai
thumb|left|230px|Šeimaties sodybos
Tridento susirinkimas
Tridento susirinkimas – devynioliktasis visuotinis Katalikų Bažnyčios susirinkimas, sušauktas Italijos mieste Tridente (dabar Trentas) 1545 m. ir su pertraukomis vykęs iki 1563 m.
Istorinės aplinkybės
XVI a. pirmojoje pusėje Katalikų Bažnyčia pradėjo kovą prieš Reformaciją. Iniciatorius – Džovanis Moronė. 1540 m. Ignacas Lojola įkūrė Jėzuitų ordiną. 1542 m. įsteigtas Vyriausiasis inkvizicijos tribunolas. Tridento susirinkimas, sušauktas 1545–1563 m. (Italijoje), buvo skirtas Reformacijos padariniams įveikti. Susirinkimo nutarimai davė pradžią kontrreformacijai. Buvo kuriamos dvasininkų seminarijos, įvesta griežta cenzūra dvasininkams skirtai literatūrai, sudaryti draudžiamų knygų sąrašai.
|thumb|Tridento susirinkimas. Tapytojas nežinomas
Katalikų pastangomis katalikiškomis valstybėmis liko Ispanija, Portugalija, Italija, Lenkija, Lietuva, dalis Vokietijos.
Ašaninkai
Ašaninkai, seniau taip pat kampai (campa) – indėnų tauta, gyvenanti Amazonijos selvoje Peru ir Brazilijos Akrės valstijoje. Senovėje gyveno Peru Chunino, Pasko, Uanuko, Ukajalio departamentų miškuose. Iš viso yra 25-45 tūkst. ašaninkų, kurių didžioji dauguma gyvena Peru. Yra ~200 šios tautos bendruomenių, kurios įsikūrusios selvos upių slėniuose. Indėnai kalba ašaninkų kalba, priklausančia aravakų kalbų šeimai.
Ašaninkai verčiasi žemės ūkiu, naudodami lydiminės žemdirbystės metodą. Augina juką, batatus, kukurūzus, bananus, ryžius, kavą, kakavą. Taip pat medžioja, žvejoja, renka vaisius, kitas gamtos gerybes.
Ašaninkai buvo žinomi inkams. Jie šiuos indėnus vadino Anti arba Campa ir dėl to vieną savo imperijos provincijų pavadino Antisujumi. Ašaninkai aktyviai priešinosi prieš bet kokius bandymus juos užkariauti. 80 % indėnų nužudyta kaučiuko bumo metu. Ašaninkai kentėjo ir nuo maoistų, narkotikų prekeivių, kontrabandininkų, naftininkų. Jie buvo priversti apleisti vakarines žemes ir traukti gilyn į džiungles. Ypač neigiamai ašaninkų bendruomenes paveikė Peru partizaninis karas. 2000 m. pradėtos grąžinti žemės šiai indėnų tautai, įsteigti jas saugantys nacionaliniai parkai ir rezervatai. Tačiau ir toliau grėsmę kelia miškų kirtimas, naftos pramonė, misionierių veikla.
Klichai
Klichai  – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, Bransko valsčiuje, Bielsko apskrityje, Palenkės vaivadijoje. Kaimas yra apie 11 km į pietryčius nuo Bransko, apie 23 km į pietvakarius nuo Bielsko ir apie 53 km į pietus nuo vaivadijos centro Balstogės. Nuo XIII–XIV a. iki 1569 m. Liublino unijos priklausė Lietuvos Didžiajai kunigaikštystei. 1929-1930 m. pastatyta medinė kaimo bažnyčia. 1958 m. įkurta Klichų Mergelės Marijos Tikinčiųjų Globėjos parapija. Per kaimą teka Čarnos upė.
Ministro Pistarini tarptautinis oro uostas
Ministro Pistarini tarptautinis oro uostas  – didžiausias Argentinos oro uostas, esantis šalia valstybės sostinės Buenos Airių (35 km), Buenos Airių provincijoje, Eseisos mieste. Dažnai vadinamas tiesiog Eseisos oro uostu (Aeropuerto Ezeiza). Svarbiausias aviakompanijos Aerolíneas Argentinas mazgas. Oro uostas pavadintas šalies generolo ir politiko Juan Pistarini garbei.
Oro uostą sudaro 3 terminalai: tarptautinis ir vietinis keleiviniai bei krovininis. Oro uostas 2010 m. aptarnavo daugiau nei 8 milijonus keleivių.
Gran Pachonalis
Gran Pachonalis  – tarpupinis plokščiakalnis, iškilęs Peru, Ukajalio, Pasko ir Chunino departamentuose. Šiaurėje riboja Pičiso ir Pačitėjos upės, rytuose – Ukajalis, pietuose – Tambo ir Perenė, vakaruose – Andai. Iškyla į 1000–2000 m aukštį. Plokščiakalnį dengia drėgnieji „rūkų“ miškai, pasižymintys didele bioįvairove.
Gran Pachonalis nuo seno gyvenamas indėnų ašaninkų.
Voskženice Dužė
Voskženice Dužė  – kaimas Lenkijos rytuose, Palenkės Bialos valsčiuje, Palenkės Bialos apskrityje, Liublino vaivadijoje. Nuo XIV a. iki 1795 m. kaimas priklausė Lietuvos Didžiajai Kunigaikštystei. Per kaimą teka Zielavos upė. Kaime įsikūrusi Voskženice Dužės Šv. Archangelo Mykolo parapija.
Konotopa
Konotopa  – gyvenvietė Lenkijos šiaurės rytuose, Bransko valsčiuje, Bielsko apskrityje, Palenkės vaivadijoje. Nuo XIII–XIV a. iki 1569 m. Liublino unijos priklausė Lietuvos Didžiajai kunigaikštystei.
Varšuvos karališkoji pilis
thumb|right|250px|Varšuvos karališkoji pilis Varšuvos karališkoji pilis – istorinė ATR valdovų rezidencija Varšuvoje.
Istorija
XIII–XV a. čia gotikinę pilį pastatė Piastai. XVI a. pr. jų valdos ir ši pilis atiteko Lenkijos ir Lietuvos valdovui Žygimantui Senajam. 1569 m., pasirašius Liublino uniją, Varšuvos pilis paskirta bendriems Lenkijos ir Lietuvos seimams. Žygimantas Augustas ją perstatė renesanso stiliumi. Po 1595 m. gaisro Vavelyje Zigmantas Vaza savo rezidenciją perkėlė į Varšuvą. 1598–1619 m. vyko pilies rekonstravimo ir pritaikymo nuolatinei karališkajai rezidencijai darbai. Ji įgavo ankstyvojo baroko bruožų. XVII a. vid. pilis buvo nusiaubta švedų. Po karo pamažu restauruota. XVIII a. pr. vėl nukentėjusi, pilis remontuota Saksų dinastijos valdovų, suteikusių jai rokoko stiliaus elementų. Paskutinysis Lenkijos ir Lietuvos valdovas Stanislovas Augustas Poniatovskis taip pat perstatė pilį. Įrengiant interjerus atsižvelgta į tuometį Stanislovo Augusto stilių. Pilies architektūra įgavo klasicizmo bruožų. Pilyje rezidavo Varšuvos kunigaikštystės valdovas, Rusijos gubernatoriai.
Atkūrus Lenkijos valstybę XX a. pr., Varšuvos pilis buvo restauruota, joje įrengti ir prezidento apartamentai. 1939 m. prasidėjus Antrajam pasauliniam karui, pilis sudegė, o vokiečių kariuomenė 1944 m. ją sulygino su žeme. Po karo vyko diskusijos dėl Varšuvos pilies, kaip Lenkijos valstybingumo simbolio, atkūrimo. 1971–1984 m. ji buvo atstatyta, o interjerai įrengti tik 1988 m.
Dabar pilyje veikia muziejus.
Panevėžio Ąžuolo progimnazija
Panevėžio „Ąžuolo“ progimnazija – dieninė, savarankiško mokymosi bendrojo lavinimo mokykla Panevėžyje, Žvaigždžių g. 26, vykdanti pradinio, pagrindinio ir papildomo ugdymo programas. Įstaigos kodas 190423727.
Istorija
Mokyklos statybos darbai pradėti 1986 m. vasarą pagal 1975 m. respublikiniame MSPI parengtą tipinį projektą Nr. 7367. Mokyklos darbo pradžia 1987 m. rugsėjo 1 d. Tada vadinosi Panevėžio 17-oji vidurinė mokykla.
1989 m. pradėtos formuoti sustiprinto chorinio dainavimo klasės. Panevėžio miesto tarybos 2001 m. vasario 15 d. sprendimu Nr. 15-18 mokykla pavadinta „Ąžuolo“ vidurine mokykla. Nuo 2009 m. rugsėjo 1 d. „Ąžuolo“ vidurinė mokykla pertvarkoma į „Ąžuolo“ pagrindinę mokyklą. 2015 m. rugsėjo 1 d. pagrindinė mokykla pertvarkyta į progimnaziją.
Latimerijos
Latimerijos (Latimeria) – vienintelė šiuo metu gyvenančių riešapelekių žuvų gentis. Šiuo metu žinomos dvi rūšys – Latimeria chalumnae (atrasta 1938 m.) ir Latimeria menadoensis (aprašyta 1999 m.). Iki 1938 m. riešapelekės Vakarams buvo žinomos tik iš fosilijų ir laikytos išnykusiomis, todėl latimerijos dažnai vadinamos „gyvosiomis iškasenomis“. Vietiniai gyventojai jas žinojo ir vadino „gombessa“ arba „mame“. thumb|left|200px|[[Latimeria menadoensis]]
Biologinės savybės
Manoma, kad latimerijos gali išgyventi iki 80–100 metų. Dažniausiai sutinkamos 90–200 metrų gylyje, bet pasitaiko iki 700 m gylyje. Gyva Latimeria chalumnae mėlynos spalvos, manoma, kad taip lieka nepastebėta savo grobio. L. menadoensis ruda.
Tai naktiniai gyvūnai. Jų akys turi šviesą atspindintį sluoksnį, kuris padeda matyti tamsoje. Latimerijos plėšrios, minta žuvimis, galvakojais.
Gyvavedės, vienu kartu atveda 5–25 jauniklius, kurie iškart ima gyventi savarankiškai.
Virginija Kligytė
Virginija Apanavičienė (g. 1950 m. rugsėjo 6 d. Trakų raj.) – Lietuvos muzikologė.
Biografija
1975 m. baigė Lietuvos valstybinę konservatoriją.
1975 − 1982 m. dirbo Lietuvos radijo ir televizijos Radijo laidų vaikams ir jaunimui redakcijos muzikos laidų redaktore. Nuo 1982 m. Lietuvos valstybinės konservatorijos, nuo 1992 m. Lietuvos muzikos akademijos (vėliau – Lietuvos muzikos ir teatro akademija) Muzikos teorijos katedros lektorė, nuo 2010 m.– docentė.
1987 −1989 m. savaitraščio „Literatūra ir menas“ Muzikos skyriaus vedėja.
1990 − 1992 m. savaitraščio „Lietuvos žinios“ redaktorė.
1993 − 1994 m. leidinio „Lietuvos darbininkas“ redaktorė, 1995 m. dienraščio „Lietuva“ Vidaus ir užsienio politikos skyriaus vedėja.
1997 m. Lietuvos muzikų draugijos žurnalo „Muzikos barai“ redaktoriaus pavaduotoja.
Knygų „Nerimo dienos“ (apie kompozitorių A. Bražinską), 1990 m., II-as leid. 2013 m., „Nuo senovės graikų iki Renesanso“ (mokomoji priemonė),1993 m., "Etninė tapatybė lietuvių akademinėje muzikoje" (monografija), 2011 m., "Etninės ir šiuolaikinės kultūros ženklai akademinėje muzikoje" (mokslo straipsnių rinkinys), 2015 m., "Muzika ir kultūra" (muzikos publicistikos straipsnių rinkinys), 2018 m., per 150 straipsnių spaudoje, per 200 radijo, TV laidų autorė, vedėja.
Jungtinių Tautų konferencijos, skirtos Tarptautiniams šeimos metams, Valeta, Malta, 1993 m.), Šiaurės forumo, Turku, Suomija, 1994 m.), IV JTO pasaulio moterų, Pekinas, Kinija,1995 m.) konferencijų,
seminarų "Europos Sąjunga – viltis ar rizika moterims?", Trepelnas, Vokietija,1995 m., "Baltijos moterys", Var Gardas, Švedija,1996m., "Moteris – vadovė", Dublinas, Airija, 1996 m.,
41 − osios JTO sesijos, skirtos Moterų statuso komisijos 50-osioms metinėms, Niujorkas, JAV,1997 m., Lietuvos moterų suvažiavimų (2001 m., 2004 m., 2008 m.) dalyvė.
Dalyvavo tarptautinėse mokslinėse konferencijose universitetuose: Seatle − "XII Baltų studijos", JAV, 1990 m.,
Daugpilyje (Latvija, 2004, 2006, 2008, 2009, 2010, 2012, 2013, 2014, 2015, 2016 m.), Rezeknėje (Latvija, 2005 m.),
Kaune (VDU, 2002, 2004 m.), Klaipėdoje (KU, 2001, 2003, 2004, 2005, 2006, 2013, 2014 m.), Šiauliuose (ŠU, 2008, 2010, 2011, 2012, 2013, 2014, 2015, 2017 m.) ir skaitytų pranešimų pagrindu parengė ir išspausdino 25 mokslinius straipsnius recenzuojamuose leidiniuose „Darbai ir dienos“, „Tiltai“, „Ethnic Culture. Traditions and Inovations“, „Humanities in New Europe“,  „Kultūras studijas. Cultural Studies", „Acta Humanitarica Universitatis Saulensis“ ir kt.
Publikacijos: "Visualisation and Voyeurism in Lithuanian Art Music" knygoje "Music Science Today: the Permanent and the Changeable, Daugpilis, 2017 m.;
"Отражение особенностей этнографических регионов Литвы в академической музыке литовских композиторов" knygoje „AVOTI un CILVIEKI“, Daugpilis, 2007 m.;
"Modernizmas lietuvių muzikoje: etninio ir kultūrinio tapatumo bei muzikos madų sąveika" knygoje „Rytų Europos kultūra migracijos kontekste“, 2007 m.;
"The problem of the Lithuanian Ethnicity in the Lithuanian Music of the 20th Century" knygoje "Humanities in new Europe. Culture and Identity", 2006 m.
Skaitė pranešimus: "Žiemgalos regionas akademinėje muzikoje: identifikavimo klausimai" – VI-oje tarptautinėje  mokslinėje konferencijoje "Regionas: istorija, kultūra, kalba", ŠU, 2017 m.;
"Metų" recepcija lietuvių akademinėje muzikoje"– tarptautinėje  mokslinėje konferencijoje "Metų laikai kultūroje", ŠU, 2014 m.;
"Kvapas ir garsas postmoderniuose ir neomoderniuose muzikos kūriniuose: sinestezijos problema" – XVII tarptautinėje interdisciplininėje konferencijoje "Kvapas kultūroje", ŠU, 2013m.;
"Medžio vaizdiniai lietuvių akademinėje muzikoje: mitologijos simboliai, etninės kultūros reliktai ir buitiniai daiktai" – tarptautinėje interdisciplininėje mokslinėje konferencijoje ŠU "Medis kultūroje", 2011 m.;
"Moterų vardai lietuvių akademinėje muzikoje: mitologijos, romantizmo ir istorijos sąsajos" – tarptautinėje konferencijoje Šiaulių universitete „Vardas kultūroje“, skirtoje Lietuvos vardo tūkstantmečiui, 2009 m.; "Symbols of notography in B. Kutavičius music: ethnic roots and contemporary interpretation" – 4 -ojoje tarptautinėje konferencijoje „Music Science Today: the Permanent and the Changeable“, 2009 m., Daugpilio universitete, Latvija;
Dalyvavo profsąjungų vadovų ETUI – REHS kursuose Stokholme, 2008 m., ETUCE HERSC posėdžiuose Briuselyje, 2017 m., taip pat rengiant Europos Sąjungos lygių galimybių, mokymosi visą gyvenimą projektus (2006-2008 ) m.
Bibliografija
edukologijos universiteto leidykla, 2015 m. ISBN 978-609-471-006-3
Šėtono kaukė (1989 filmas)
Šėtono kaukė – 1989 m. Italijoje sukurtas filmas pagal Nikolajaus Gogolio kūrinį „Baubas“ ir 1960 m. filmą. Šio režisierius Mario Bava yra perdirbinio režisieriaus Lamberto Bava tėvas.
Virginija Kligytė
Šaltiniai
2. Kas yra kas. Lietuvos moterys. Bendras "Kas yra kas" redakcijos ir Moterų informacijos centro projektas, Kaunas: UAB "Neolitas", 2007 m., 24 psl.
Šėtono kaukė (1989 filmas)
Turinys
Būrys jaunuolių, slidinėjančių kalnuose, prasmenga į sniego plyšį. Beieškodami būdo išsikapstyti, jie randa kūną su ant veido uždėta kauke, kurią nuima. Taip jie pažadina piktąsias jėgas, kurios buvo įkalintos prieš daug metų nužudytos raganos kūne, kuomet ši mirė su „šėtono kauke“ ant veido. Prasidėjęs žemės drebėjimas atveria jiems duris, pro kurias jaunuoliai patenka į apleistą miestą, kuriame nėra nieko, tik aklas kunigas ir šuo. Jis tikina, kad kol sninga, nėra galimybės jiems ištrūkti, todėl jie priversti laukti. Tuo metu piktoji dvasia įsikūnija į vieną iš merginų ir pradeda visus vieną po kito naikinti...
Slovakijos demografija
thumb|right|350px|Populiacijos kitimas 1993 - 2003 m. Gyventojų skaičius pateikiamas tūkstančiais. Šiame straipsnyje pateikiami statistiniai duomenys apie Slovakijos demografiją.
Gyventojų skaičius: 5 463 046 (2009 m. apskaičiavimai)
Struktūra pagal amžių: Gyventojų amžiaus mediana:
Metinis populiacijos prieaugis: 0,137 % (2009 m. apsk.)
Gimstamumas: 10,6 gimimų/1000 gyv. per metus (2009 m. apsk.)
Mirtingumas: 9,53 mirčių/1000 gyv. per metus (2009 m. apsk.)
Migracijos indeksas (per metus imigravusių į šalį ir emigravusių iš šalies žmonių skirtumas): 0,3 migrantų/1000 gyv. (2009 m. apsk.)
Miestuose gyvenančių žmonių procentas: 56 % (2008 m. apsk.)
Lyčių pasiskirstymas:
Kūdikių mirtingumas per pirmuosius gyvenimo metus: 6,84 mirusiųjų/1000 gimimų (2009 apsk.)
Vidutinė gyvenimo trukmė:
Ilgatrakis
Ilgatrakis – kaimas Ukmergės rajono savivaldybėje, 5 km nuo Taujėnų.
Girminiai (Joniškis)
Girminiai – buvęs kaimas Joniškio rajono savivaldybėje, pasienyje su Latvija, prie Virčiuvio upės. Girminiai buvo sugriauti meliuoruojant. Yra likusios Girminių kapinaitės.
Komskis
Komskis − lietuviška vyriškos giminės pavardė.
Lietuviškos klaviatūros standartas
frame|right|Standartinės lietuviškos klaviatūros ženklų išdėstymas Lietuviškos klaviatūros standartas – LST 1582:2000. Jis atitinka tarptautinį standartą ISO/IEC 9995. Įsigaliojo nuo 2000 m. Standartas apibrėžia galimų įvesti ženklų aibę, išdėstymą kompiuterio klaviatūroje, užrašus ant klavišų. Ženklų aibė apima visus kodų lentelėse apibrėžtus lietuviškus rašto ženklus ir visus ASCII ženklus. Numatyta kirčiuotų lietuviškų raidžių rinkimo galimybė. Todėl renkant pakanka vienos klaviatūros, nereikia persijunginėti tarp skirtingų kalbų klaviatūrų.
Komskis
Šios pavardės moteriškosios giminės formos yra: Komskienė (ištekėjusi moteris) ir Komskytė (mergautinė pavardė).
Pavardę turi šie garsesni asmenys:
Pūchovas
Pūchovas – miestas šiaurės vakarinėje Slovakijoje, netoli sienos su Čekija, prie Vaho upės, tarp Trenčyno ir Žilinos miestų. Geležinkelio stotis. Nimnicos kurortas. Veikia vandens jėgainė, „Matador“ padangų gamykla.
LTS (reikšmės)
LTS:
Merkle-Hellman kriptosistema
Merkle-Hellman kriptosistema – viena pirmųjų viešo rakto kriptosistemų, sukurta 1978 metais Ralph Merkle ir Martin Hellman. Sistema paprastesnė už RSA, tačiau nepatikima – nepatikimumą įrodė Adi Shamir 9-o dešimtmečio pradžioje.
Aibės poaibio sumos problema
Ši kriptosistema remiasi taip vadinamos aibės poaibio sumos problemos sprendimo sudėtingumu. Šios problemos esmė yra tokia: turint aibę skaičių ir kitą skaičių x \,, nustatyti, ar kurio nors poaibio elementų suma lygi duotajam skaičiui, t. y. ar
čia I \, – indeksų aibė. Bendru atveju problema priklauso NPC problemų klasei, tačiau tam tikri „paprasti“ atvejai lengvai išsprendžiami.
Merkle-Hellman kriptosistema išnaudoja tą faktą, kad poaibio problemą galima iš išsprendžiamos per polinominį laiką, t. y. iš atskiro išsprendžiamo atvejo, paversti į problemą, kurią sunku išspręsti.
Kuprinės problema
Kuprinės problema (ang. knapsack problem) yra aibės poaibio sumos problemos atskiras atvejis.
Raktų parinkimo algoritmas
Šiuo atveju kuprinės problema išsprendžiama per polinominį laiką sekančio algoritmo pagalba:
ĮVESTIS: – SDS, x \, – skaičius IŠVESTIS:, ir   1. 2. Kai i \ge 1 \,: 2.1 Jei, tai , kitaip 2.2   3. Rezultatas:
Tarkime, kad – yra sparčiai didėjanti seka. Pasirenkame skaičių p \, taip, kad būtų:
Tagu skaičiai s,\ t \, yra tarpusavyje pirminiai su p \,, t. y..
Sudarome raktus. Viešas raktas: Pastebėsime, kad V \, nėra sparčiai didėjanti seka.
Privatus raktas:
Šifravimas/dešifravimas
Tarkime, kad – pranešimas.
Šifravimas: C \, – pranešimo M \, šifras. Dešifravimas: Dabar, naudojantis algoritmu spręsti poaibio sumos SDS atveju problemą, surandame – o tai ir yra dešifruotas pranešimas.
Jonas Ivanas Chodkevičius
Biografija
Kilęs iš Lietuvos bajorų Chodkevičių giminės. Giminės pradininko Chodkos sūnus, brolis Povilas Chodka. Orientuodamasis į Lietuvos didžiojo kunigaikščio Kazimiero politiką ir stengdamasis nebloginti santykių su gudais ir lietuvių diduomene iškilo į didikus.
Šeima
Vedęs Gediminaičio Jono Bielskio dukterį Jaunutę Agnietę Bielskytę susigiminiavo su kunigaikščiais Alšėniškiais ir Bielskiais. Sūnus Aleksandras Chodkevičius, dukros – Agripina Chodkevičiūtė-Zaslavskienė ir Jakumilė Chodkevičiūtė (mirė turkų nelaisvėje).
Griškonys (Seinai)
Griškonys  – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, Seinų valsčiuje, Seinų apskrityje, Palenkės vaivadijoje. Kaimas yra apie 2 km į vakarus nuo Seinų ir apie 112 km į šiaurę nuo vaivadijos centro Balstogės. Į Griškonių sudėtį įjungti Marcinkonių ir Zelionkos kaimeliai. Valsčiaus keliai: Griškonys – Lumbiai ir Griškonys – Seinai.
Asai
thumbAsai (Æsir, vienaskaita Áss, mot.g. Ásynja, mot.g. daugiskaita Ásynjur, anglosaksų Ós iš protogermanų Ansuz) – pagrindiniai skandinavų mitologijos panteono dievai. Tarp jų yra tokie svarbūs dievai kaip Odinas, Frigė, Toras, Baldras, Tiras (Tiūras). Vyriausiu jų laikytas Odinas.
Griškonys (Seinai)
Istorija
Nuo XIII-XIV a. iki 1795 m. kaimas priklausė Lietuvos Didžiajai Kunigaikštystei. Pagal 1920 m. liepos 12 d. Lietuvos ir Tarybų Rusijos taikos sutartį kaimas buvo priskirtas Lietuvos Respublikai. Iki 1976 m. liepos 1 d. kaimas priklausė Suvalkų vaivadijos Berznyko valsčiui. 1975-1998 m. priklausė Suvalkų vaivadijai.
Asai
Jie yra priešpriešinami su vanais (vanirais), milžinais jotunais, nykštukais dvergais, elfais ir kitomis žemesniosiomis moteriškomis dievybėmis – dysėmis, nornomis ir valkirijomis. Asų ir vanų sąveika sudaro svarbią skandinavų mitologijos dalį. Skirtingai nuo kitų kultūrų, turėjusių „senesnes“ ir „naujesnes“ dievų kartas, pvz., senovės graikų titanai ir Olimpo dievai, skandinavų mitologijoje asai ir vanai vaizduojami kaip veikiantys tuo pačiu metu. Šie dievų klanai kariauja tarpusavyje, sudaro sutartis, keičiasi įkaitais (asams priskiriami dievas Njordas su savo vaikais Freiru ir Frėja, kurie prisijungė prie asų kaip įkaitai po asų ir vanų karo). Pagal kitą versiją vanai buvo senesni už asų grupės dievus, vėliau tapusius pagrindiniais dievais. Vanai siejami daugiausia su žemės įdirbimu ir vaisingumu, o asai – su galia ir oru.
Asai išlikdavo amžinai jauni, nes valgė Idunos obuolius, tačiau galėjo būti nužudyti – pagal pranašystę beveik visi jie turėję žūti Ragnaroko mūšyje.
Tabaré Vázquez
Tabaré Vázquez (piln. Tabaré Ramón Vázquez Rosas, 1940 m. sausio 17 d. Montevidėjuje, Urugvajuje – 2020 m. gruodžio 6 d. ten pat) – buvęs Urugvajaus prezidentas, politikas, gydytojas onkologas. Buvo centro-kairės „Plataus fronto“ partijos narys.
Biografija
Gimė Urugvajaus sostinės Montevidėjaus La Teja rajone. 1972 m. baigė universitetą Montevidėjuje ir įgijo gydytojo onkologo specialybę. 1976 m. papildomai mokėsi Paryžiaus Gustave Roussy institute.
1990–1995 m. buvo Montevidėjaus meras. Jis buvo pirmasis šiame poste iš „Plataus fronto“ partijos.
1994 m. dalyvavo rinkimuose į prezidento postą, tačiau surinkęs 30,6 % balsų kovą pralaimėjo. 1996 m. buvo išrinktas „Plataus fronto“ partijos lyderiu. 1999 m. vėl dalyvavo prezidento rinkimuose. Surinko 45,9 % balsų, tačiau to neužteko ir prezidentu tada buvo išrinktas Jorge Batlle. thumb|200px|left|Tabaré Vázquez kartu su viceprezidentu [[Rodolfo Nin šalia Generalinės asamblėjos (parlamento) pastato 2005 m.]] 2004 m. rinkimuose surinko 51,7 % balsų ir buvo išrinktas Urugvajaus prezidentu (paskelbtas 2004 m. spalio 31 d.). Pareigas ėjo nuo 2005 m. kovo 1 d. iki 2010 m. kovo 1 d.
2014 m. rinkimuose surinko 53 % balsų ir buvo antrąkart išrinktas Urugvajaus prezidentu. Pareigas ėjo nuo 2015 m. kovo 1 d. iki 2020 m. kovo 1 d.
AIK Åbo
Turku AIK – buvęs Suomijos futbolo klubas iš Turku miesto.
Kuko Salos
{| class="infobox" style="width:25%; margin-top:0.75em; background:#f4f4f4; text-align:left; font-size:90%;" cellpadding="2" Kūki 'Āirani''' Valstybinė kalba anglų, Kuko Salų maorių Sostinė Avarua Valstybės vadovas Karolis III Ministras pirmininkas Henry Puna Plotas – Iš viso – % vandens 225 vietoje 240 km² 0 Gyventojų – Iš viso (2017) – Tankis 223 21 069 87/km² Nepriklausomybė nėra (asociacijoje su Naująja Zelandija) Valiuta Naujosios Zelandijos doleris (NZD) Laiko juosta UTC-10 Nacionalinis himnas Te Atua Mou’e Interneto kodas .ck Šalies tel. kodas 682 Kuko Salos   – parlamentinį savivaldos statusą turinti valstybė, esanti laisvoje asociacijoje su Naująja Zelandija. Salyną sudaro 15 mažų salų Ramiojo vandenyno pietuose. Apie 90 proc. vietinių gyventojų sudaro polineziečiai ir maoriai. Sostinė – Avarua, esanti Rarotongos saloje.
Istorija
Nors Okeanijos salos yra išsibarsčiusios po visą vandenyną, Kuko Salas Polinezijos gyventojai jau žinojo dar iki atrandant jas europiečiams. Rarotongos salą polineziečiai pirmą kartą išvydo tarp 600 ir 800 m. e. metų. Antropologai teigia, kad šių salų gyventojai yra kilę iš Mažosios Azijos ir per Malakos pusiasalį migravę į Polineziją. Vietinė legenda sako, kad žmonės atvyko iš žemės, kurią jie vadino Avaiki.
Ispanų tyrinėtojas Alvaras de Mendanja (Alvaro de Mendaña) Pukapukos salą atrado 1595 m. 1606 m. P. Fernandesas de Kirosas (Pedro Fernandez de Quiros) atrado Rakahangos salą. 1770 m. kapitonas Džeimsas Kukas išvydo Atiu, Mangajos, Manuaės, Palmerstono ir Takutea salas. Pirmą kartą (1824 m.) salas Dž. Kuko vardu pavadino rusų kartografas Ivanas Kruzenšternas (Johann von Krusenstern).
1888 m. Kuko Salos tapo britų protektoratu, o 1901 m. birželio 11 d. salas aneksavo Naujoji Zelandija.
1965 m. rugpjūčio 4 d. Kuko Saloms buvo suteikta savivalda laisvojoje asociacijoje su Naująja Zelandija. Ta diena švenčiama kaip Konstitucijos diena.
Geografija
Salos yra išsidėsčiusios pietinėje Ramiojo vandenyno dalyje, pusiaukelėje tarp Havajų ir Naujosios Zelandijos. Kuko Salos yra skiriamos į dvi dalis – šiaurines ir pietines salas.
Šiaurinėje dalyje yra vulkaninės kilmės, o pietinėje – koraliniai atolai. Klimatas tropinis, jūrinis. Salyne vyraujantys oro srautai palaiko pastovią drėgmę ir temperatūrą. Pats karščiausias metų mėnuo yra sausis, kai temperatūra salose laikosi ties 26 °C laipsnių padala. Pats šalčiausias – liepa, kai temperatūra nukrenta ties 24 °C laipsnių riba. Sezoniniai klimato pasikeitimai nežymūs dėl to, kad salos nėra daug iškilusios virš jūros lygio, per metus iškrenta nuo 600 iki 1100 mm kritulių.
thumb|right|240px|Rarotongos sala thumb|right|240px|Kuko salų gyventojai
Politinė sistema
Kuko Salos turi didelę autonomiją Naujosios Zelandijos atžvilgiu. Salos visiškai atsako už visus savo vidaus reikalus.
Oficialiai valstybės vadovas yra Didžiosios Britanijos karalius Karolis III. Didžiosios Britanijos monarchą Salose reprezentuoja Karaliaus atstovas. Naujosios Zelandijos vyriausybė atstovauja Kuko Salų gynybos bei užsienio reikalų srityse. Salų gyventojai yra Naujosios Zelandijos piliečiai. Įstatymų leidžiamasis organas – Kuko Salų parlamentas (Bendruomenių atstovų rūmai), renkamas ketveriems metams.
Ekonomika
Pagrindinė ūkio šaka yra turizmas, be to, žymiai mažesnės svarbos – ofšorinė bankininkystė, perlų gavyba, jūros gėrybių ir vaisių eksportas.
Kamužė
Kamužė – viensėdis Molėtų rajono savivaldybėje, 8 km nuo Inturkės.
Kuko Salos
Demografija
Kuko Salose kalbama angliškai bei Kuko Salų maorių kalba, kuri skiriasi su N. Zelandijos maorių kalbos. Šiauriniuose atoluose vartojamos vietinės kalbos (pukapukos, tongarevos).
Dauguma salų gyventojų išpažįsta krikščionybę, misionierių išplatintą nuo 1821 m. Didžioji dalis krikščionių priklauso vietinei protestantų bažnyčiai (55,9 %), kiti – katalikai (17 %), adventistai (7,9 %).
Kamužė
Istorija
1903 m. kaimas minimas Inturkės bažnyčios juodraštinėje priešvedybinių apklausų knygoje.
Kuko Salos
Kultūra
Kuko Saloms būdinga polineziečių kultūra. Paplitę medžio drožybos, audimo amatai, čia paplitusi tivaevae tekstilės meno tradicija. Vystomi ir šiuolaikinio meno, fotografijos amatai, Rarotongoje veikia kelios meno galerijos. Populiarios tradicinio polineziečių dainavimo tradicijos (Imene tuki, Imene metua), evangelijų giedojimas. Tradiciniai šokiai atliekami grojant būgnais ir pate.
Populiariausias sportas – regbis, yra žaidžiančių futbolą, kriketą, krepšinį. Moterys daugiausia žaidžia netbolą.
Kecaltenangas
Kecaltenangas ( arba Quezaltenango) – miestas pietvakarių Gvatemaloje, antras pagal dydį miestas šalyje, to paties pavadinimo departamento administracinis centras. Išsidėstęs 2334 m virš jūros lygio, netoli Santa Marijos ugnikalnio (Santa María Volcano), prie Samalos upės. Prekybos taškas tarp Gvatemalos pajūrio ir aukštumų regionų, yra tekstilės, alaus varymo, miltų gamybos fabrikai. Mieste vyrauja neoklasikinė architektūra. Yra keletas universiteto fakultetų, kuriuose mokėsi daug žymių Gvatemalos mokslininkų, menininkų ir muzikantų. Su sostine Gvatemala miestas sujungtas automagistrale (70 km į rytus).
Istorija
1524 m. Kecaltenango apylinkėse ispanų konkistadorai nukariavo indėnų kičių gentį. Prieš užkariavimą miestas buvo Kičės karalystės sostinė Šelachu (Xelajú). 1839–1902 m. Kecaltenangas buvo Gvatemalos sostine, tačiau 1902 m. miestą sugriovė žemės drebėjimas. Tada sostinė perkelta į Gvatemalos miestą.
Pavadinimo kilmė
Miestas pavadintas indėnų švento paukščio kecalio garbei.
Maliupiai (Daujėnai)
Maliupiai – kaimas Pasvalio rajono savivaldybėje, 4 km nuo Daujėnų.
Kasacija
thumb|200px|right|[[Lietuvos Aukščiausiasis Teismas]]
Kasacija ( – panaikinti, padaryti negaliojantį) – apeliacinės instancijos teismų sprendimų ir nutarčių apskundimas ir peržiūrėjimas kasacine tvarka. Peržiūri kasacinis teismas.
Kasacine tvarka bylas Lietuvoje nagrinėja Lietuvos Aukščiausiasis Teismas.
Civilinis procesas Lietuvoje
Pakartotiniai kasaciniai skundai dėl to paties įsiteisėjusio teismo sprendimo ar nutarties negalimi. Kasacine tvarka byla dėl to paties įsiteisėjusio teismo sprendimo ar nutarties gali būti nagrinėjama tik vieną kartą.
Kasacine tvarka bylą LR CPK nustatytais atvejais nagrinėja arba 3 teisėjų kolegija, arba 7 teisėjų kolegija, arba Lietuvos Aukščiausiojo Teismo Civilinių bylų skyriaus plenarinė sesija.
Seo Ji-Soo
frame|right|Seo Ji-Soo - ToSsGirL Seo Ji-Soo (kor. 서지수, g. 1985 m.), žinoma pseudonimu ToSsGirL – buvusi profesionali StarCraft: Brood War žaidėja iš Pietų Korėjos STX SouL komandos, žaidė teranų rase (karjeros pradžioje žaidė protosais, iš tų laikų likęs ir pseudonimas).
Karjera
Seo Ji-Soo yra tris kartus tapusi Pietų Korėjos StarCraft: Brood War moterų lygos nugalėtoja. Taip pat laimėjusi pirmąją vietą TV Stargirls lygoje ir pirmąją vietą OGN Female Gamer parodomajame turnyre. Tai yra, ji laimėjo pirmąją vietą visuose moterų turnyruose, kuriuose tik dalyvavo. Nuo 2005 m., Korėjoje užsidarius moterų StarCraft turnyrams, Seo Ji-Soo pradėjo dalyvauti įprastose lygose. Nors atskiruose mačuose yra pasiekusi žymių pergalių, įskaitant prieš vienus geriausių korėjiečių žaidėjus Hong Jin-Ho (YellOw) ar Park Jung Suk (Reach), aukštesnių vietų čia nebeužėmė.
2009 m. ESWC Asia Masters tarptautiniame turnyre ji užėmė trečiąją vietą.
ToSsGirL ilgą laiką buvo vienintelė Pietų Korėjos profesionali StarCraft: Brood War žaidėja – moteris.
2012 m. birželio 29 d. paskelbė apie karjeros pabaigą.
Smackdown!
dešinėje|miniatiūra|250px|Smackdown! logotipas nuo 2019 m. spalio 4 d.
Laidos koncepcija tai pramoginės amerikietiškos imtynės sumaišytos su vaidybos bei komedijos elementais, muzikos klipais ir prievarta. Nuo 2008 m. liepos 28 d. visoms WWE laidoms taikomas tas pats TV-PG (Lietuvoje T) reitingas.
Ši laida taip pat žinoma Smackdown'' Live vardu, nes JAV yra rodoma tiesiogiai. Taip pat JAV Smackdown Live rodoma antradieniais''. SmackDown komisaras – Shane McMahon. Šiuo metu lygos divizione kovotojai varžosi dėl 5 čempionų titulų.
Kirveliškiai
Kirveliškiai – kaimas Ukmergės rajono savivaldybėje, 5 km nuo Vidiškių.
Kiangas
Kiangas (Equus kiang). Paplitęs Centrinės Azijos (Kašmyras, Ladakas, Tibetas) kalnų priekalniuose.
Kūno aukštis apie 140 cm. Ausys ilgesnės negu arklio, bet trumpesnės negu asilo. Karčiai trumpi, statūs, uodega su pailgėjusiais gale plaukais. Nugara ir šonai raudonai rudi, papilvė šviesesnė.
Gyvena nedidelėmis grupėmis. Labai atsargus. Greitai bėgioja, ilgai nepavargsta. Minta žole. Veda 1 jauniklį. Medžiojamas dėl mėsos ir odos.
Obelynė (Molėtai)
Obelynė – etnografinis kaimas Molėtų rajono savivaldybės rytuose, Labanoro RP, apsuptas ežerų ir Labanoro girios.
Budvytis
Budvytis − lietuviška vyriškos giminės pavardė.
Obelynė (Molėtai)
Istorija
Žinomas nuo 1892 m.
Budvytis
Šios pavardės moteriškosios giminės formos yra: Budvytienė (ištekėjusi moteris) ir Budvytytė (mergautinė pavardė).
Pavardę turi šie garsesni asmenys:
Močenokas
Močenokas – kaimas pietvakarių Slovakijoje, į pietvakarius nuo Nitros. Yra biblioteka, vaistinė, kinoteatras.
Andrejs Perepļotkins
Andrejs Perepļotkins (,, g. 1984 m. gruodžio 27 d. Charkovas, Ukraina) – Latvijos futbolininkas.
Perepliotkinas gimė Ukrainoje, turėjo dvigubą Rusijos-Ukrainos pilietybę. Paauglystėje žaidė Anglijos Southampton F.C. jaunių komandoje. 2004 m. Andrejus Perepliotkinas perėjo į Rygos „Skonto“ komandą. 2007 m. kovo 8 d. Perepliotkinui buvo suteikta Latvijos pilietybė, iš karto po to jis buvo pakviestas į Latvijos rinktinės treniruočių stovyklą. Tų pačių metų kovo 28 d. jis debiutavo rinktinėje rungtynėse prieš Lichtenšteiną.
Kalupis
Kalupis – upė Mažeikių raj., Ventos deš. intakas.
Upėvardžio kilmė miglota: spėjama, kad gali būti kilęs nuo kalė („šuns patelė“), kalva („pakilimas, kalnas“ *Kalvupis), šaknies kal- (plg., kalybas „baltas“), („šamas“).
Librusec
Librusec  – interneto svetainė, priskiriama elektroninėms bibliotekoms ar piratinėms svetainėms. Joje galima skaityti ar parsisiųsti knygas. Librusec veikia pagal Ekvadoro įstatymus. Naudotojams siūloma susilaikyti ir nesinaudoti svetainės paslaugomis, jei jų valstybės įstatymai tai draudžia.
2009 m. kaip elektroninė biblioteka gavo premiją ROTOR, 2012 m. – premiją РОТОР Grand Prix.
Pagrindinė informacija
Pavadinimas Librusec kilo iš domeno pavadinimo lib.rus.ec, kuris sudarytas prie I. Larino Ekvadoro rusakalbių svetainės adreso rus.ec pridėjus priedėlį lib.. Larinas nurodo, kad pavadinimą Librusec reikia kirčiuoti antrame skiemenyje.
Knygos svetainėje saugomos įvairiais formatais (PDF, DjVu, HTML, .txt ir kt.), bet pagrindiniu laikomas formatas FictionBook (FB2). Galima on-line būdu skaityti formatus .txt, .rtf, .doc.
Svetainė valdoma viki principu. Bet kuris registruotas vartotojas, praėjus 2 dienoms nuo registracijos, gali pridėti knygų, redaguoti informaciją apie knygas ir pan. Dalis svetainės vartotojų yra privilegijuoti, tai vadinamieji bibliotekininkai, kurie kovoja su šiukšlėmis ir vandalizmu.
Statistika
Registruotų naudotojų – 2 mln. 32 tūkst.
2014 m. birželio 28 d. svetainėje buvo 321 133 knygos (apimtis 851 gigabaitas), 151 tūkst. autorių.
Knygų failai pagal kalbas:
Librusec yra viena didžiausių elektroninių bibliotekų. 2009 m. ROTOR konkurse Librusec buvo pripažintas geriausia metų internetine rusakalbe biblioteka.
Toluenas
Toluenas, dar kitaip vadinamas metilbenzenu bei fenilmetanu, yra skaidrus, vandenyje netirpus, specifinio dažų skiediklio kvapo skystis, organinis junginys, priskiriamas aromatiniams angliavandeniliams. Cheminė formulė C6H5CH3. Chemine struktūra panašus benzeną, tačiau vietoje vieno vandenilio atomo prisijungusi metilo grupė (CH3+). Pramonėje dažniausiai naudojamas kaip industrinė žaliava kitų cheminių medžiagų gamybai, taip pat kaip tirpiklis.
Pavadinimas toluenas kilęs nuo žodžio toluol, apibūdinančio tolu balzamą – aromatinį amerikinio medžio Myroxylon balsamum ekstraktą, iš kurio pirmą kartą ir buvo išskirtas toluenas. Pavadinimą suteikė švedų chemikas Džonsas Džeikobas Berzelius (Jöns Jakob Berzelius).
Robertas Adolfas Chodasevičius
Robertas Adolfas Chodasevičius (, 1832 m. vasario 29 d. Vilnius – 1896 m. rugpjūčio 17 d. Buenos Airės) – karo inžinierius, topografas, pulkininkas.
Biografija
Kilęs iš sulenkėjusių Lietuvos bajorų. 1852 m. Sankt Peterburge baigė Karo inžinerijos akademiją. Tarnavo Rusijos imperijos kariuomenėje, per 1853–1856 m. Krymo karą dalyvavo Sevastopolio gynime. 1855 m. perėjo į Didžiosios Britanijos ir jos sąjungininkų pusę, vadovavo Turkijos topografijos tarnybai. Per 1863–1865 m. JAV pilietinį karą buvo šiauriečių kariuomenės vyriausiojo vado Uliso Granto padėjėjas. Po karo trumpai dirbo anglių kasyklų inžinieriumi. 1865 m. atvyko į Argentiną, dalyvavo Argentinos ir Paragvajaus kare, Argentinos karo inžinierių viršininkas. Nubraižė pirmąjį strateginį šalies upių planą. Nuo 1887 m. dirbo Generalinio štabo Topografijos skyriuje. Skraidė paties sukonstruotais lengvesniais už orą skraidymo aparatais (pirmasis skrydis 1867 m.). Apie 1890 m. Buenos Airėse įkūrė Lenkų demokratų draugiją.
Radeikiai
Istorija
Pirmą kartą Radeikiai paminėti išlikusiose Daugailių bažnyčios metrikų knygose. Daugailių bažnyčios 1685–1721 metų metrikų knygoje krikšto įrašas datuotas 1689 m. gruodžio 18 d. Apytikslis įrašo vertimas: „Tą pačią dieną pakrikštytas Nikolajus (Mykolas), Juozapo Žemaičio ir Dorotėjos (neįskaitoma pavardė) teisėtas sūnus iš Radeikių kaimo. Krikšto tėvai Bartolomėjus Juodenis iš Daržinių su Agnete (pavardė neįskaitoma) iš Radeikių“.
Nuorodos
thumb|left|550px|Radeikiai nuo bokšto
Vilčinas (Liublino vaivadija)
Istorija
Kaimas įkurtas XVIII a. pabaigoje. Pirmą kartą rašytiniuose šaltiniuose paminėtas 1867 metais. XIX a. pabaigoje tarp kaimo ir Grabanuvo kaimo ribos pastatyti Grabanuvo rūmai, kurių architektas buvo Pranciškus Jaščoldas.
Virginijus Česnulevičius
Virginijus Česnulevičius (1956 m. lapkričio 17 d. Kretingoje – 2008 m. balandžio 7 d. Vilniuje) – Lietuvos karininkas, politikas.