cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Santakos parkas
Parke atsiveria vaizdai į Aleksotą ir Vilijampolę bei Neries deltą. Pasak legendos, būtent šioje vietoje kunigaikštis Kunas įkūrė Kauno miestą bei pastatė pilį. Taigi, santaka gali būti laikoma viso Kauno miesto įkūrimo vieta.
Geltonžiedis žirgelis
Geltonžiedis žirgelis, kitaip dar geltonžiedis kordulegastras (Cordulegaster boltonii) – žieduotapilvių žirgelių (Cordulegastridae) šeimos žirgelių (Odonata) rūšis.
Europoje paplitusi nuo Portugalijos iki Suomijos, rytuose – iki Vakarų Sibiro. Aptinkama Šiaurės Afrikoje palei Viduržemio jūrą. Dažnesnė kalnuose, lygumose paplitusi sporadiškai.
Lietuvoje aptikta tik rytinėje ir pietrytinėje dalyje: anksčiau buvo randama Kauno, Švenčionių, Varėnos ir Vilniaus rajonuose, neseniai rasta Ignalinos ir Zarasų rajonuose. Lietuvoje rūšis saugoma nuo 2000 m.
Lea Goldberg
Lea Goldberg (Lija Goldbergaitė) (1911 m. gegužės 29 d. Karaliaučiuje, Rytų Prūsijoje – 1970 m. sausio 15 d. Jeruzalėje, Izraelyje) – žydų literatūros klasikė, poetė, dramaturgė, vertėja, viena žymiausių Izraelio valstybės ir kultūros kūrėjų, Izraelio premijos laureatė.
Geltonžiedis žirgelis
Stenotopinė, reobiontinė rūšis. Veisimosi buveinės yra nedidelės (dažniausiai 3 – 7 m pločio) sraunios upės smėlėtu, tiesiogiai saulės apšviečiamu ir neprižėlusiu augalų dugnu. Lervos plėšrios, minta daugiausia kitų vabzdžių lervomis, kurių tyko įsiraususios į dugno smėlį. Jų vystymasis trunka 4 – 5 metus. Pirmieji suaugėliai pasirodo gegužės pabaigoje, dauguma išsirita birželio mėnesį ir skraido iki rugpjūčio pradžios. Laikosi netoli upės vagos, medžioja skraidančius vabzdžius virš vandens ar pakrantės augalijos. Patinai saugo savo teritoriją nuo konkurentų. Patelės sekliuose užutėkiuose pakimba prie pat vandens paviršiaus, pilvelio galą įmerkia į vandenį ir pasiekusios dugną sudeda kiaušinius. Dėl ilgai trunkančio lervų vystymosi, kordulegastrų populiacijos labai lėtai atsikuria.
Anupras Svarauskas
Anupras Svarauskas (1938 m. liepos 3 d. Kamšos k., Utenos r. – 2008 m. rugsėjo 5 d.) – muzikos mokytojas ir chorvedys.
Lea Goldberg
Biografija
Dėl Lea Goldberg gimimo vietos kyla abejonių. 1956 m. savo biografijoje ji pažymėjo, kad gimusi Karaliaučiuje, bet 1964 m. pildant paraišką Izraelio autorių asociacijai, ji Kauną įvardijo kaip savo gimimo vietą. L. Goldberg gimė Kauno žydų šeimoje. Taip pat teigiama, kad jos motina vyko į Karaliaučių tik su tikslu pagimdyti ir ten gauti geresnę medicininę pagalbą. 1911–1914, 1918–1930 m. gyveno Kaune, Kęstučio g. 18–12 (senoji numeracija).
Anupras Svarauskas
Biografija
Baigęs Tauragnų vidurinę mokyklą, 1957–1960 m. choro dirigavimo mokėsi Vilniaus kultūros – švietimo technikume (dėst. P. Bekeris) – baigė su pagyrimu. 1974–1979 m. neakivaizdiniu būdu muziką studijavo Lietuvos valstybinės konservatorijos Klaipėdos fakultetuose (diriguoti mokė T. Ruzgytė).
Lea Goldberg
Biografija
Gimus dukrai, tėvai iš Karaliaučiaus persikėlė į Kauną, kuriame gyveno ne viena jų šeimos karta. Čia prabėgo L. Goldberg vaikystė. Pirmojo pasaulinio karo metais šeima bėgo į Rusiją. Grįžusi 1918 m., būsimoji poetė mokėsi Kauno rusų komercinėje mokykloje. Nuo 1920 m. tęsė mokslus Kauno žydų gimnazijoje, kur pradėjo rašyti pirmuosius eilėraščius. 1928 m. baigusi Švabės hebrajų gimnaziją, įstojo į Kauno universitetą. 1930–1933 m. studijavo Vokietijos universitetuose. Grįžusi į Lietuvą, Raseinių Tarbut gimnazijoje dėstė hebrajų kalbą bei literatūrą. 1934 m. Bonoje apgynė semitų lingvistikos daktaro laipsnį. 1935 m. emigravo į Palestiną, kur buvo viena ryškiausių besikuriančios valstybės kultūros veikėjų. Dirbo literatūros patarėja Habimah teatre, taip pat Sifriyat Poalim knygų leidėja. 1952 m. įsteigė Lyginamosios literatūros katedrą Jeruzalės universitete.
Anupras Svarauskas
Biografija
1960–1962 m. Smilgių (Panevėžio r.) kultūros namų direktorius ir vidurinės mokyklos muzikos mokytojas, vadovavo vaikų chorui, vokaliniam ansambliui ir pučiamųjų instrumentų orkestrui. 1963–1964 m. muzikos ir dainavimo mokytojas Pasvalio vidurinėje mokykloje.
Nuo 1964 m. rudens Panevėžio J. Balčikonio vidurinės mokyklos (gimnazijos) muzikos ir dainavimo mokytojas, vaikų ir vyresniųjų klasių moksleivių chorų bei vokalinių ansamblių vadovas. Ryškesnių meninių laimėjimų pasiekė su vyresniųjų klasių moksleivių mišriuoju choru (60-70 dalyvių). Kolektyvą parengė 1969 ir 1977 m. respublikinėms moksleivių dainų šventėms, 1976 m., 1979 ir 1983 m. mokyklų chorų zoninėms bei respublikinėms varžyboms, prizinių vietų laimėjo chorų konkursuose Kaune, Vilniuje, Biržuose, Pasvalyje ir Panevėžyje. 1979 m. su choru išlaikė dirigavimo valstybinius egzaminus. Vokaliniai ansambliai ir jaunieji solistai prizinių vietų laimėjo „Dainų dainelės" zoniniuose konkursuose. Mokytojas dainavo Panevėžio miesto švietimo darbuotojų mišriajame chore ir buvo jo chormeisteris, dirigavo miesto dainų šventėse. 1993 m. jam suteikta muzikos mokytojo metodininko kvalifikacijos kategorija (nuo 1982 m. turėjo vyresniojo mokytojo vardą).
Lea Goldberg
Įamžinimas
miniatiūra|right|180px|Atminimo lenta prie buvusios Kauno žydų (Švabės hebrajų) gimnazijos pastato 2010 m. balandžio 11 d. dalyvaujant delegacijai iš Izraelio, Kaune ant buvusio Švabės hebrajų gimnazijos pastato (dab. Paslaugų verslo darbuotojų rengimo centras) atidengta memorialinė lenta su trikalbiu įrašu: „Šiuose rūmuose veikusioje žydų (hebrajų) gimnazijoje mokėsi ir ją 1928 metais baigė Izraelio premijos laureatė, poetė Lea Goldberg (1911–1970)“. Lentą sukūrė skulpt. Balys Gudas. Perskaičius eilėraštį „Pušis“, autorės atminimui prie mokyklos pasodinta pušaitė.
L. Goldberg buvo apdovanota daugeliu premijų, tarp jų vienu garbingiausių Izraelio valstybės apdovanojimu – Izraelio premija 1970 m.
Bock
Bock (vok. ožys) – stipraus alaus rūšis. Alkoholio kiekis tūryje – nuo 6,5% ir daugiau. Gali būti tiek žemutinės, tiek aukštutinės fermentacijos. Būna šviesių ir tamsių. Ant daugelio šių alų etikečių pavaizduotas ožys.
Istorija
Bock'ai Vokietijoje tradiciškai buvo verdami katalikų vienuolių, ypač per gavėnią.
Grindhouse (filmas)
Grindhouse – režisierių Robert Rodriguez ir Quentin Tarantino eksploatacinio žanro filmas, kurį sudaro 2 atskiri pilno metražo filmai ir keletas fiktyvių anonsų. Pagal vieną jų 2010 m. Robert Rodriguez sukūrė atskirą filmą „Mačetė“.
Bock
Istorija
Kilo iš vokiško Ainbeko miesto. Manoma, kad Bock pavadinimas kilęs iš iškraipyto šio miesto pavadinimo.
Grindhouse (filmas)
Filmas sukurtas mėgdžiojant 7-o dešimtmečio stilių, o kino teatruose dažniausiai buvo rodomas padalintas į dvi dalis.
Pilno metražo filmai
Teroro planeta
Mirties įrodymas
Fiktyvūs anonsai
Mačetė
Bock
Bock pasaulyje
Vokietijoje Maibock tradiciškai verdamas tik pavasarį. Tuo tarpu Austrijoje bockbier verdamas nuo Kalėdų iki Velykų. Bock tipo alūs populiarūs Norvegijoje (bokkøl, gaminami visus metus), Nyderlanduose (gamina dauguma alaus gamintojų), Belgijoje.
Grindhouse (filmas)
Fiktyvūs anonsai
Scenarijų šiam filmui ir specialiai aktoriui Danny Trejo režisierius Robert Rodriguez parašė dar 1993 m. Į „Grindhouse“ buvo įtrauktas fiktyvus anonsas, o pats filmas sukurtas 2010 m.
Moterys vilkolakės iš SS
Anonsą sukūrė ir režisavo muzikantas ir režisierius Rob Zombie. Jame vaidina ir aktorius Nicolas Cage.
Nereikia
Siaubo filmo anonsas, režisuotas Robin Wright.
Padėkos diena
Siaubo filmo anonsas, režisuotas Eli Roth.
Ginkluotas valkata
Fiktyvus eksploatacinio filmo anonsas, pagal kurį režisierius Jason Eisener 2011 m. sukūrė pilno metražo filmą.
Jotija
Jotija – upė pietvakarių Lietuvoje, Šakių rajone; Šešupės dešinysis intakas. Prasideda šalia Jotijos kaimo ir teka į vakarus lygiagrečiai Nemunui (nuo jo nutolusi per 4–7 km),. Kerta Didžiosios girios šiaurinį pakraštį, pasuka į pietvakarius, nuo Gudlaukio vėl teka į vakarus. Įteka į Šešupę 62 km nuo jos žiočių, prie Kirkilų kaimo.
Intakai: Jotupis, Orija, Liaušupis (kairieji), Kregždantė, Puknupis (dešinieji). Vidutinis nuolydis 94 cm/km. Auštupio vaga sureguliuota. Jotija patvenkta 51,2 ha Voverių tvenkiniu. Žemupys įeina į Jotijos hidrografinį draustinį. Prie Jotijos įsikūrusios gyvenvietės: Jotija, Pajotijai, Jotyškiai, Pajotijys, Valenčiūnai, Pieščiai, Voveriai, Bunikiai, Dievaičiai, Rociškiai, Rėžiūkai, Kirsliai.
Kuisiai (Tauragė)
Kuisiai – kaimas Tauragės rajono savivaldybėje, 4 km į pietus nuo Dauglaukio. Kaime yra kapinaitės, kuriose palaidoti švedų kariai. Prieš II pasaulinį karą buvo ieškoma senkapio, bet pasirodė, kad senkapis ir yra šios kapinaitės.
Jotija
Upėvardis siejamas su žodžiu joti („keliauti raitam“), nors greičiau susijęs su ankstesne reikšme, žymėjusią judėjimą bendrai (plg. „eina, joja, vyksta“, av. yāti „eina“, toch. yā- „eiti“,  „eiti, keliauti“).
Kuisiai (Tauragė)
Etimologija
Kaimo pavadinimas kildinamas iš žemaitiško žodžio kuisis, kuris reiškia uodą.
Niskirdai
Niskirdai arba Bezymianka (, nuo 1946 m. ) – gyvenvietė dab. Kaliningrado srities vakarinėje dalyje, Zelenogradsko rajone, nuo 2006 m. gruodžio 28 d. Kovrovo kaimo gyvenvietės kaimas.
Istorija
Sembos žemės kaimo pavadinimas Niskirdai prūsiškos kilmės. 1818–1871 m. Prūsijos karalystės Rytų Prūsijos provincijos, 1871–1918 m. Vokietijos imperijos, 1918–1933 m. Veimaro respublikos, 1933–1945 m. Trečiojo reicho Karaliaučiaus apygardos Žuvininkų apskrities, nuo 1939 m. kovo 27 d. Sembos apskrities Vozgavos dvaro kaimas. 1946 m. balandžio 7 d. – rugsėjo 6 d. Kranco rajono, vėliau Zelenogradsko rajono kaimas, 1947 m. – 2006 m. Muromskojės apylinkės kaimas.
Teisės kodeksas
thumb|200px|[[Constitutio criminalis Carolina, baudžiamasis kodeksas]] thumb|200px|[[Civilinės teisės sąvadas (1583 m. leidimas)]] Teisės kodeksas  – susistemintas teisės normų rinkinys, teisės sąvadas, teisynas; teisės norminis aktas. Teisėkūros arba kodifikacijos metu priimtas teisinis dokumentas, turintis įstatymo galią. Kaip teisės normų rinkinys pasižymi aiškia struktūra, teisinio reguliavimo aiškumu, išsamumu, išbaigtumu. Kaip teisės sisteminimo rezultatas kodeksas gali būti nuo kelerių metų iki kelių dešimtmečių darbo įkūnijimas. Vienas seniausių modernių kodeksų – Civilinės teisės sąvadas (CIC).
Kodeksai yra žinomi tiek pasaulietinėje, tiek ir bažnytinėje teisės sistemose (pvz., Romos katalikų bažnyčios Kanonų teisės kodeksas). Pagal teisės šaką kodeksai priimami tiek materialinės teisės (Civilinis kodeksas, Baudžiamasis kodeksas, Komercinis kodeksas, Darbo kodeksas, Miškų kodeksas, Administracinis kodeksas (Administracinių pažeidimų kodeksas), tiek ir proceso teisės (Civilinio proceso kodeksas, Baudžiamojo proceso kodeksas, Administracinio proceso kodeksas) srityse.
Lietuvos kodeksai
Lietuvos kodeksai (2007 m.):
Projektai:
Barūnai
Barū́nai – agromiestelis šiaurės vakarų Baltarusijoje, Ašmenos rajone, 20 km į pietryčius nuo Ašmenos, prie Žyliankos upelio. Garsėja stebuklingu Barūnų Dievo Motinos paveikslu. Barūnų Dievo Motinos kultui daugiau nei 300 metų (jubiliejus buvo atšvęstas 1991 m. rugpjūčio mėnesį).
miniatiūra|left|Barūnų Švč. Dievo Motinos paveikslas miestelio bažnyčioje
Istorija
Barūnai žinomi nuo XV a., XVII a. juose ėmė kurtis bazilijonai. 1691–1692 m. dvarininkas M. Pesliakas pastatydino medinę bažnyčią ir bazilijonų vienuolyną, padovanojo juos bazilijonams. Prie jo veikė 6 klasių mokykla. 1747–1763 m. bazilijonai pastatydino mūrinę bažnyčią ir vienuolyną. XIX a. viduryje Rusijos valdžia uždarė vienuolyną, bažnyčią pavertė stačiatikių cerkve. 1915–1933 m. su 1915 m. pabaigos – 1920 m. pertrauka veikė Barūnų mokytojų seminarija. 1919 m. bažnyčia vėl grąžinta katalikams, įkurta parapija.
LDK laikais Barūnai priklausė Vilniaus vaivadijai, užėmus Rusijos imperijai – Vilniaus gubernijai, 1920–1939 m. – Vilniaus vaivadijai. Barūnai visą laiką buvo Kučionių valsčiaus dalis, XIX a. tai buvo miestelis Ašmenos apskrityje. Pagal 1920 m. Lietuvos-Tarybų Rusijos taikos sutartį Barūnai turėjo atitekti Lietuvai, tačiau 1920 m. juos okupavo Lenkija. 1939 m. priskirti Baltarusijos TSR. 1942–1944 m. įėjo į Lietuvos generalinę sritį.
Vienuolyno ir bažnyčios kompleksas
Bazilijonų vienuolynas ir bažnyčia bajoro M. Pesliako pastatydinti toje vietoje, kur, pasak legendos, miške ant medžio buvo stebuklingai pasirodžiusi Dievo Motina. Šventykla tapo Barūnų Dievo Motinos kulto, gyvuojančio štai jau daugiau nei 300 metų, vieta. XVII a. pabaigoje pastatai buvo mediniai, bet XVIII a. pradžioje Vilniaus bazilijonai pradėjo rūpintis mūrinės bažnyčios ir vienuolyno statyba, kol pagaliau 1778–1793 m. taip ir buvo padaryta. 1839 m. vienuolynas ir bažnyčia buvo uždaryti, o po poros metų čia įsikūrė stačiatikiai. 1919 m. pastatai vėl atiteko katalikams ir nuo tada veikia kaip parapinė bažnyčia.
Šiuo metu Lietuvoje taip pat yra išlikusių Barūnų Dievo Motinos kulto atspindžių ir su paveikslu susijusių vietų. Viena tokių vietų – Kryžių koplyčia pietinėje Lietuvoje (Metelių regioninis parkas). Šioje vietoje 1702 m. žygiuodamas į karą prieš švedus buvo sustojęs ir priešais Barūnų Dievo Motinos paveikslą meldėsi LDK kariuomenės etmonas Mykolas Servantietis Višnioveckis. Kryžių koplyčios, tuo pačiu ir Barūnų Dievo Motinos, kultas ir kultūrinė reikšmė gaivinama.
Lietuviai
Barūnai yra lietuvių vietovardžių areale. Iš pietryčių pusės Barūnus siekė slaviškų vietovardžių pleištas. Apylinkės nuo seno priklausė ištisiniam lietuvių kalbos arealui, buvo jo pakraštyje. XVII a. Barūnų apylinkių lietuviai pradėjo baltarusėti. XIX a. vidurio istorijos šaltiniai nemini kalbančių lietuviškai.
Ślepsk Suwałki
Ślepsk Suwałki - tinklinio klubas iki 2009 metų atstovavęs Augustavo miestui ir vadinęsis ZKS Ślepsk Augustów. Nuo 2009 m. atstovauja Suvalkų miestui, pirmojoje Lenkijos tinklinio lygoje.
Klubo informacija
16-300 Augustavas;
Zbigniew Sareło
Zbignev Sarelo (1949 m. liepos 27 d. Kalesninkuose, Lietuvos TSR) – kunigas, dėstytojas, profesorius.
Biografija
Gimė 1949 m. liepos 27 d. Kalesninkuose, 1970-1976 m. studijavo Oltaževo kunigų seminarijoje. 1976 m. gegužės 20 d. įšventintas į kunigus. 1981-1983 m. studijavo Varšuvos teologijos akademijoje. Dirbo dėstytoju Varšuvos Kardinolo Stefano Višinskio universitete. 2010-2013 m. dėstė etiką Slupsko Pamario akademijoje. Nuo 2013 m. Europos kultūros instituto profesorius.
Daržininkai (Zarasai)
Daržininkai – kaimas Zarasų rajono savivaldybėje, 2 km nuo Antazavės.
Bašibuzukai
thumb|right|Juodaodis bašibuzukas ([[Jean-Léon Gérôme paveikslas, 1869)]]
Bašibuzukai ( 'sužeista galva; neturinis vado, netvarkingas') – osmanų nereguliariosios kariuomenės kareiviai. Garsėjo nedrausmingumu, todėl žodis bašibuzukas įgijo ir reikšmę 'plėšikas'.
Bašibuzukus apginkluodavo ir palaikydavo vyriausybė, tačiau jie negaudavo algų, nedėvėjo unifomos ar atskyrio ženklų. Kaudavosi tiek raiti, tiek pėsti (dažniau pėsti). Atlikti didesnių karinių užduočių negalėdavo dėl nedrausmingumo, būdavo atvejų, kai reguliarioji osmanų kariuomenė bašibuzukus jėga nuginkluodavo. Bašibuzukus naudodavo žvalgybai, patruliavimui.
Osmanų kariuomenę sudarė:
Palankiomis sąlygomis osmanų vyriausiasis karo vadas galėdavo sutelkti šimtus tūkstančių kareivių. Tačiau iš tiesų karui surinkdavo dešimt kartų mažesnes pajėgas. Prieš kautynes osmanų vadai rinkdavo bet kokius kareivius, kurie jiems atrodydavo tinkami. Vienas kareivių šaltinių buvo samdiniai. Samdinių kaina priklausydavo nuo derybų tarp samdinių dalinio vado ir osmanų vado. Kaina priklausydavo nuo samdinių kiekio ir pajėgumo, nuo samdinių paklausos. Žodinės derybos baigdavosi rašytiniu kontraktu. Kai kurie tokie dokumentai yra išlikę iki šių dienų.
Bašibuzukai garsėjo žiaurumu bei nedrausmingumu, todėl daugelyje kalbų jų pavadinimas ėmė reikšti banditus. Bašibuzukus naudoti nustojo XVIII a. pabaigoje, nors bašibuzukų grupės susiorganizuodavo ir vėliau. Pvz., 1876 m., triuškinant bulgarų Balandžio sukilimą, bašibuzukai, pagal paskaičiavimus, išžudė tūkstančius žmonių.
Bašibuzukais vadino ir įvairiose Osmanų imperijos provincijose taikos metu raitelių dalinius, kurie atlikdavo žandarmerijos funkcijas.
126 m. pr. m. e.
'''126 m. pr. m. e.''' buvo nekeliamieji metai, prasidedantys trečiadienį pagal Grigaliaus kalendorių.
Hail to the Thief
Hail to the Thief – šeštasis britų alternatyviojo roko studijinis grupės „Radiohead“ albumas, išleistas 2003 m. birželio 9 d. Ankstesniuosiuose savo įrašuose „Kid A“ ir „Amnesiac“ grupė eksperimentavo elektroniniais garsais, o šiame nusprendė sujungti savo ankstyvojoje kūryboje grotą roką su ta pačia elektronika.
Albumui pristatyti buvo išleisti trys singlai: „There There“, „Go to Sleep“ ir „2 + 2 = 5“, kuriems taip pat buvo sukurti ir vaizdo klipai.
„Hail to the Thief“ debiutavo pirmojoje Britanijos albumų reitingo vietoje bei trečiojoje JAV „Billboard 200“. Albumas sulaukė didelio kritikų palaikymo. 2004 m. įrašas buvo nominuotas „Grammy apdovanojimuose“ geriausio alternatyviosios muzikos albumo nominacijoje bei laimėjo apdovanojimą už geriausią garso inžineriją ne klasikinės muzikos albumo nominacijoje. 2010 m. žurnalas „Rolling Stone“ albumui skyrė 89–ąją vietą geriausių dešimtmečio albumų sąraše.
Kūrybinė grupė
Radiohead
Techninis personalas
Viktoras Kamantauskas
Viktoras Kamantauskas (1899 m. spalio 28 d. Rumšiškės – 1951 m. lapkričio 1 d. Norvudas, Masačiusetso valstija) – Lietuvos žurnalistas, kalbininkas, vertėjas.
Biografija
1906 m. su tėvais išvyko į JAV. Nuo 1919 m. Jeilio universitete studijavo klasikinę filologiją. 1921 m. grįžo į Lietuvą, nuo 1922 m. Lietuvos universitete studijavo kalbotyrą, lankė K. Būgos paskaitas. 1923–1924 m. Monpeljė universitete (Prancūzija) studijavo prancūzų kalbą.
Nuo 1924 m. Lietuvoje dirbo mokytoju Telšių ir Plungės gimnazijose, vėliau – užsienio reikalų ministerijoje, nuo 1931 m. – Eltos vyriausias redaktorius. 1938–1940 m. Lietuvos konsulas Latvijoje. 1941–1943 m. Vytauto Didžiojo universitete dėstė anglų kalbą. 1944 m. pasitraukė į Vakarus, 1950 m. atvyko į JAV, dalyvavo lietuviškoje veikloje.
Išvertė H. R. Hagardo, R. Rolano, V. Hugo, Č. Dikenso ir kitų rašytojų kūrinių.
1906 m. vasaros olimpinės žaidynės
'''1906 m. vasaros olimpinės žaidynės (dar vadinamos Tarpinėmis Olimpinėmis žaidynėmis''') vyko 1906 m. balandžio 22-gegužės 2 dienomis Graikijos sostinėje Atėnuose. Nors šiose žaidynėse buvo skirstomi medaliai, iki šiol jie nėra oficialiai pripažinti Tarptautinio olimpinio komiteto.
Buvo nuspręsta, kad tarpinės olimpinės žaidynės nuolat vyks Atėnuose po dvejų metų nuo tikrosios olimpiados. Tačiau tai buvo padaryta tik 1906 m. Šių metų žaidynės tapo pirmosios, kuriose visi dalyviai dalyvavo pagal savo nacionalinių komitetų leidimais. Taip pat jose pirmą kartą atidarymo ceremonija buvo rengiama atskirai nuo sportinių rungčių. 1906 m. žaidynių dalyviai pirmą kartą gyveno olimpiniame kaimelyje. Šiose žaidynėse taip pat buvo pristatytos tokios naujienos, kurios šiuo metu yra tradicijos, kaip vėliavų prizininkams pakėlimas bei uždarymo ceremonija.
Medalių lentelė
Pažymėtina, kad nepaisant to, jog medaliai buvo paskirti, iki šiol Tarptautinis olimpinis komitetas tarpinių žaidynių medalių nepripažįsta.
127 m. pr. m. e.
'''127 m. pr. m. e.''' buvo nekeliamieji metai, prasidedantys antradienį pagal Grigaliaus kalendorių.
Nusileidimas Mėnulyje
thumb|right|250px|Vaizdas pro Mėnuleigio Orion langą netrukus po [[Apollo 16 nusileidimo.]] Nusileidimas Mėnulyje – žmogaus kurtų erdvėlaivių nusileidimai ant Mėnulio paviršiaus. Tai apima tiek pilotuojamus, tiek bepiločius kosminius skrydžius.
Pats pirmasis žmogaus sukurtas aparatas Mėnulyje nusileido 1959 m. rugsėjo 13 d. Tai buvo Tarybų Sąjungos „Luna“ programos erdvėlaivis „Luna 2“.
1966 m. sausio 31 d. buvo paleistas „Luna 9“, kuris sėkmingai nusileido Mėnulyje ir tapo pirmuoju kosminiu aparatu, atlikusiu švelnų nusileidimą (nesudužusiu). Erdvėlaivis į Žemę atsiuntė 5 panoramines Mėnulio nuotraukas – pirmąsias tokias nuotraukas iš Žemės palydovo.
JAV misija „Apollo 11“ 1969 m. liepos 20 d. įvykdė pirmą sėkmingą žmogaus pilotuojamo erdvėlaivio nusileidimą šiame Žemės palydove.
Paskutinis šį palydovą pasiekė „Luna 24“ erdvėlaivis. Jis pasiekė Mėnulį 1976 m. rugpjūčio 18 d., o rugpjūčio 22 d. nusileido Žemėje paėmęs 170,1 gramų Mėnulio mėginių. Šis erdvėlaivis tapo paskutiniu Tarybų Sąjungos istorijoje. Iki 2013 m. pabaigos tai buvo paskutinis kosminis aparatas nusileidęs Mėnulyje.
2013 m. gruodžio 6 d. Mėnulio orbitą pasiekė Kinijos erdvėlaivis „Chang'e 3“, kuris gruodžio 14 d. nusileido ant palydovo paviršiaus. Šią kinų misiją 2019 m. sausio 3 d. papildė „Chang'e 4“ – pirmas žmogaus pagamintas objektas, sėkmingai nusileidęs Mėnulio nematomoje pusėje.
Sandvikenas
Sandvikenas  – miestas Švedijos vidurio rytuose, 25 km į vakarus nuo Jevlės. Išvystyta metalo ir plieno pramonė.
Istorija
Įkurtas 1862 m.
Sportas
Mieste 1958 m. vyko VI pasaulio futbolo čempionatas. Stipriausias futbolo klubas – Sandvikens IF.
Ford Explorer
Ford Explorer – vidutinės klasės visureigis, kurį gamina „Ford Motor Company“. Rinkoje pirmą kartą pasirodė 1991 m. Visureigiu daugiausia prekiaujama Šiaurės Amerikoje.
Visureigis gaminamas keturiomis kartomis:
2006 m. Afrikos Tautų taurė
'''2006 m. Afrikos Tautų taurė''' – dvidešimt penktasis Afrikos Tautų taurės turnyras, 2006 m. vykęs Egipte. Turnyre dalyvavo 16 komandų, kurios pradžioje buvo suskirstytos į 4 grupes. Čempionais tapo šeimininkai egiptiečiai.
Stadionai
Čempionato varžybos vyko 6 Egipto stadionuose.
Ford Contour
Ford Contour buvo Šiaurės Amerikos rinkai skirta Europietiško Ford Mondeo sedano versija. Automobilis prekyboje pasirodė 1994 metais, kaip 1995 metų modelis ir buvo gaminamas iki 2000 metų. Countour dalinosi platforma su Šiaurės Amerikoje parduodamais Mercury Mystique, kuris buvo Mercury markės Contour versija ir Mercury Cougar, kuris Europoje buvo pardavinėjamas kaip Ford Cougar.
Lapynai (Tauragė)
Lapynai – kaimas Tauragės rajono savivaldybėje, 3 km į pietus nuo Dauglaukio. Lapynų apylinkėse – Šilinės girininkijos 17 kvartale – yra pilkapiai, kurie nėra archeologijos paminklas, o tik žemyninės smėlio kopos. Sakalinės girininkijos Lapynų miško 24 kvartale, Buveinės pievoje yra tokio pat vardo akmuo, o šalia Buveinės pelkės yra kalva, vadinama Šaiškalniu, Akmeniniu kalnu, Cėpkalniu ir Ramybkalniu. Viename kalvos šlaite yra įspūdinga atodanga, matosi pilkas korėtas akmuo, einant kalnas dunda, tarsi apačioje būtų tuštuma.
Ricardinho
Ricardo Luiz Pozzi Rodrigues (Ricardinho; g. 1976 m. gegužės 23 d.) – futbolininkas, Brazilijos rinktinės ir Brazilijos Bahia klubo saugas.
Nacionalinėje komandoje žaidžia nuo 2000 m. kovo 28 d., su rinktine pakviestas dalyvauti 2006 m. pasaulio čempionate, kur po keitimo išleistas dvejose rungtynėse, iš viso žaidė 28 minutes, per kurias atliko vieną rezultatyvų perdavimą.
Express kontaktas
thumb|250px|right Express kontaktas – reklaminis ir skelbimų savaitraštis, einantis nuo 1992 m. kovo 23 d. Šiauliuose, Architektų g. 1c ir Dvaro g. 64-101.
Istorija
Steigėjas Vytautas Cimermonas. Leidžia UAB „Reklamos kontaktai“. Tiražas 1992 m. – 6000 egz., 1997 m. – 9600 egz. Leidžia savaitraštį „Panevėžio kontaktas“.
Spausdina nemokamus asmeninius skelbimus, reklaminę informaciją.
128 m. pr. m. e.
'''128 m. pr. m. e.''' buvo keliamieji metai, prasidedantys pirmadienį pagal Grigaliaus kalendorių.
FK Istaravšan
„Istaravšano“ futbolo klubas, dar žinomas kaip Dastayi Futboli Istaravšan – Tadžikijos futbolo klubas iš Istaravšano.
Miranda Lambert
Miranda Leigh Lambert-Shelton (g. 1983 m. lapkričio 10 d.) – amerikiečių kantri atlikėja. Ji išgarsėjo 2003 m. patekusį į muzikos konkurso „Nashville Star“ finalą ir ten užėmus trečiąją vietą. Neilgai trukus, ji pasirašė kontraktą su „Epic Recprds“ kompanija.
2023 m. duomenimis, atlikėja yra išleidusi devynis studijinius albumus. Naujausiasis, „Palomino “, išleistas 2022 m. balandį. Tais pačiais metais žurnalas „Time“ atlikėją įvardino kaip vieną iš 100–o įtakingiausių pasaulio žmonių.
Diskografija
Studijiniai albumai
Kartu su „Pistol Annies“
Bendri albumai
FC Unirea Tricolor București
Bukarešto „Unirea Tricolor“ – buvęs Rumunijos futbolo klubas, įkurtas Bukarešte susijungus Orizontul Bucureşti ir Zburătorii Bucureşti klubus.
Istorija
1926 m. prisijungė Tricolor Bucuresti klubą. Atėjus į valdžią komunistams, klubas ilgainiui sužlugdytas – iš pradžių, 1947 m. tapo dukterine Dinamo Bucuresti komanda, 1950 m. persikėlė į Brašovą, 1956 m. į Klužą, o 1958 m. prijungtas prie Dinamo Bacau klubo.
Bronė Sutkevičienė-Beganskaitė
Bronė Sutkevičienė-Beganskaitė (1927 m. balandžio 10 d. Panevėžyje) – choro dirigentė ir pedagogė.
Biografija
Mokėsi Panevėžio mergaičių gimnazijoje ir muzikos mokykloje (S. Dievaitytės dainavimo ir A. Belazaro choro dirigavimo klasėse). 1948-1954 m. studijavo Lietuvos valstybinėje konservatorijoje (vienerius metus lankė dėst. P. Kaveckienės solinio dainavimo klasę, o paskui perėjo į dėst. P. Bekerio choro dirigavimo klasę). Metus buvo Lietuvos dainų ir šokių liaudies ansamblio solistė (sopranas). 1966–1969 m. studijavo Šiaulių pedagoginiame institute ir įgijo logopedės specialybės diplomą.
Nuo 1954 m. rudens Šiaulių muzikos mokyklos dėstytoja, o 1995 m. paskirta mokymo dalies vedėja. 1958–1987 m. Šiaulių logopedinės mokyklos – internato muzikos ir dainavimo mokytoja, moksleivių chorų ir vokalinių ansamblių vadovė. 1960–1962 m. ir Šiaulių 7-osios vidurinės mokyklos muzikos mokytoja bei vaikų choro vadovė.
Nuo 1957 m. kartu su J. Dargiu kurį laiką vadovavo Šiaulių miesto mokytojų mišriajam chorui, o nuo 1958 m. dirbo su dviračių gamyklos „Vairas“ bei su odos ir avalynės fabriko „Elnias“ mišriaisiais chorais – juos parengė 1960 m. respublikinei dainų šventei. Su vaikų ir suaugusiųjų chorais dalyvavo koncertuose, miesto dainų šventėse ir kituose renginiuose.
1985–1990 m. Naumiesčio (Šakių r.) V. Kudirkos vidurinės mokyklos muzikos mokytojas ir chorų vadovas. Vyresniųjų klasių merginų chorą parengė 1987 m. respublikinei moksleivių dainų šventei ir konkursui – laimėjo antrąją vietą.
Nuo 1990 m. rudens Šakių vaikų meno mokyklos muzikos mokytojas ir choro vadovas, nuo 1997 m. ir liaudiškos kapelos vadovas. Jaunių chorą parengė 1997 m. Lietuvos moksleivių dainų šventei ir 1998 m. II Pasaulio lietuvių dainų šventei Vilniuje. Choras sugeba atlikti sudėtingesnius W. A. Mozarto, C. M. von Weberio, A. Brucknerio, P. Čaikovskio ir kitų kompozitorių kūrinius. P. Sutkus – Šakių rajono muzikos mokytojų metodikos būrelio pirmininkas, Lietuvos chorų sąjungos prezidiumo narys, konsultuoja savo rajono jaunių chorus, Šakių rajono ir Marijampolės zonos dainų švenčių dirigentas. Rašo dainas vaikams ir harmonizuoja liaudies dainas. 1987 m. apdovanotas Liaudies švietimo pirmūno ženkleliu, 1997 m. jam suteikta muzikos mokytojo metodininko kvalifikacijos kategorija.
Šaltiniai
Boleslovas Zubrickas. Pasaulio lietuvių chorvedžiai: enciklopedinis žinynas. Vilnius, 1999.
Daržiškės
Daržiškės – kaimas Šiaulių rajono savivaldybėje, 3 km nuo Raudėnų.
Neukeno provincija
thumb|right|240px|Miškai, kalnai ir ežerai – pagrindinis Neukeno provincijos kraštovaizdžio motyvas thumb|right|240px|Lanino nacionaliniame parke thumb|right|240px|Srauni [[Čimehuinas|Čimehuino upė]]
Neukeno provincija  – provincija Argentinos vakarinėje dalyje, Patagonijoje. Šiaurėje ribojasi su Mendosos, rytuose – su La Pampos, pietryčiuose – su Rio Negro provincijomis. Vakaruose ribojasi su Čilės Respublika. Administracinis centras – Neukenas.
Geografija
Provincijoje ryškiai išsiskiria dvi dalys – Andų kalnai vakaruose ir Pampų lygumos rytuose. Aukščiausia provincijos vieta – Lanino ugnikalnis (3776 m). Kalnus raižo derlingi slėniai. Neukeno provincijoje tankus hidrografinis tinklas: šiauriniu pakraščiu teka Kolorado upė, pietrytiniu – Limajas, centrine dalimi – Neukeno upė. Daugybė tektoninės ir ledyninės kilmės ežerų: Nauel Uapi, Especho, Lakaro, Mokehuė, Njorkinkas, Uečulafkenas, Lologas, Aluminės ežeras ir kt. Be to, Neukeno upė patvenkta Los Barealeso ir Mari Menuko, o Limajo upė – Esekiel Ramoso Meksijos tvenkiniais.
Klimatas vidutinių platumų; žemyninis. Vasaros šiltos, žiemos šaltos. Aridiniuose regionuose didelis dienos ir nakties temperatūrų skirtumas. Didelis kritulių skirtumas tarp sausų rytinių rajonų ir drėgnų Andų pašlaičių (gali iškristi >4000 mm kritulių per metus). Andų kalnuose auga mišrieji ir spygliuočių miškai (araukarijos, eglės, Antarktiniai notofagai, Embothrium coccineum, lengos, lumos ir kt.). Tuo tarpu rytiniams ir šiaurinams rajonams būdinga stepių augalija.
Siekiant išsaugoti įspūdingus kraštovaizdžius (kalnus, apsuptus krištolinių ežerų ir žaliuojančių miškų) įsteigti net keli nacionaliniai parkai – Arajanų, Lanino, Nahuel Huapi, Laguna Blankos. Taip pat yra keli provinciniai parkai.
Administracinis suskirstymas
Neukeno provincija padalinta į 16 departamentų (skliaustuose – administracinis centras):
Ekonomika
Neukeno provincijoje daugiausia vystoma gavybos pramonė: išgaunama nafta, dujos, angliavandeniliai. Yra kelios galingos hidroelektrinės. Arroyito vietovėje yra vienitelė sunkiojo vandens gamykla šalyje. Sodininkystė (obuoliai, slyvos, kriaušės, persikai ir kt.), vystoma daugiausia Alto Valle slėnyje. Labai svarbi ūkio šaka – turizmas.
Gyventojai
Provincijoje gyvena virš 650 tūkst. gyventojų, kurie provincijos teritorijoje pasiskirstę pakankamai tolygiai. Didesnės gyventojų santalkos yra šiaurėje ir pietuose, rečiausiai gyvenama šiaurės rytinė dalis. Didžiausi miestai:
Latvijos futbolo varžybos 1929 m.
Latvijos futbolo varžybos 1929 m.
Hipernova
250px|right|thumb|[[Laivo Kilio eta objektas Laivo Kilio žvaigždyne – artimiausias kandidatas į hipernovas]] Hipernova – hipotetinė paskutinioji hipermilžinės žvaigždės evoliucijos stadija. Hipernova yra vienas galingiausių supernovos tipo sprogimų Visatoje.
Iki 1990 metų šis terminas reiškė sprogimą, kurio energija viršija 100 supernovų sprogimo energiją (>1046 J). Šiuo metu terminas žymi supermasyvios žvaigždės (hipermilžinės – 100–150 Saulės masių) supernovos sprogimą. Tai galėtų paaiškinti gama spinduliavimą iš tolimųjų sričių. Paprastai jos atrodo panašios į Ic tipo supernovas, tačiau neįprastai plačiomis spektrinėmis linijomis, rodančiomis ypač didelį išsiplėtimo greitį. Hipernovos yra vienas iš ilgųjų gama spindulių pliūpsnių, vykstančių nuo 2 sekundžių iki daugiau nei minutės, susidarymo mechanizmų.
Hipernovos gali sukelti rimtą grėsmę Žemei dėl jiems būdingo gama spinduliavimo sprogimo žybsnio, tačiau šiuo metu šalia Saulės sistemos tokių pavojingų žvaigždžių neaptikta. Remiantis kai kuriais pranešimais, prieš 440 milijonų metų netoli Saulės sistemos įvyko hipernovos žvaigždės sprogimas, o poveikis žemei gama spindulių srautu iš šios hipernovos buvo toks galingas, kad sukėlė Ordoviko - Silūro gyvūnijos išnykimą (daugiau kaip 60% jūrų bestuburių rūšių išnyko).
Dauno sindromas
Dauno sindromas, Dauno liga arba trisomija 21 – genetinis sutrikimas, kurio priežastis yra 21 chromosomos trisomija ir ši pastaroji yra patrigubėjusi. Paprastai chromosomos turi dvi chromatides, tai yra dvi dalis, iš kurių susidaro X formos chromosoma, trisomijos atveju X formos nebelieka ir atsiranda pavienės trys chromosomos – chromatidės. Taip suardoma natūrali genetinės informacijos tvarka. Trisomija yra bene dažniausias apsigimimas tarp žmonių.
Ši liga pasireiškia vėluojančių pažinimo gebėjimų vystymusi – protiniu atsilikimu (Mental retardation or MR) bei sutrikusiu arba vėluojančiu fiziniu augimu. Labai aiškiai ši liga yra skiriama pagal pakitusius veido bruožus.
Suaugusių žmonių su Dauno sindromu vidutinis IQ koeficientas lygus apie 50, kai vidutinio suaugusio be sutrikimų jis lygus apie 100. Protinis atsilikimas istoriškai apibrėžiamas kai IQ koeficientas siekia 70 ir žemiau. Didelė dalis žmonių sergantys Dauno sindromu turi sunkaus laipsnio protinę negalią.
Istorija
Ši liga Dauno sindromu pavadinta britų gydytojo John Langdon Down, kuris ligą aprašė 1866 m., garbei. Tačiau šio sindromo klinikinė išraiška buvo aprašyta kiek anksčiau Jean Etienne Dominique Esquirol 1838 m. ir Edouard Seguin 1844 m. Dauno sindromas kaip 21 chromosomos trisomija buvo įvardintas Dr. Jérôme Lejeune 1959 m.
Spalio 20 d. minima Nacionalinė Dauno sindromo diena. Lietuvoje Higienos instituto Sveikatos informacijos centras, remdamasis naujausiais „Sveidros“ duomenimis, pažymi, kad chromosomų anomalijomis (Dauno sindromas į šią klasifikaciją įtrauktas) sergančiųjų 2010 m. užregistruota 737 (0–17 m. – 456 asmenys; 18 m. ir daugiau – 281). Iš jų 79 (0–17 m. amžiaus – 78) gydyti stacionare ir 9 jų mirę.
Faktai
Tai kad vaikas serga Dauno sindromu galima sužinoti dar prieš jam gimstant apžiūrint nėščiąją, taip pat ir po gimimo. Vienu ar kitu atveju reikalingi citogeniniai tyrimai. Nėštumai, kuriems diagnozuotas Dauno sindromas neretai yra nutraukiami. Nustatyta, jog rizika pagimdyti Dauno liga sergantį vaiką didėja moterims nuo 35–40 m.
Integravimasis
Pasaulyje žmonės sergantys Dauno sindromu gali įsidarbinti, turėti gerai apmokamą darbą, tačiau yra ir didelė dalis tokių, kurie reikalauja kur kas labiau pritaikytų sąlygų, kad jie galėtų dirbti.
Abortas
Išsityrus, jog vaikas gims su Dauno sindromu, dažniausiai tokie nėštumai nutraukiami. Apie 98 % JK nėštumų, kuriems buvo diagnozuotas Dauno sindromas buvo nutraukti.
Gydymas
Tokiems žmonėms galima padėti tik bandant sumažinti simptomų keliamus nepatogumus. Tam pasitelkiami plastikos specialistai, taip pat bandoma kiek įmanoma daugiau lavinti protinius sugebėjimus.
Tomas Tišeckis
thumb|Didžioji Rasų kapinių koplyčia Tomas Tišeckis (minimas 1824–1861 m.) – architektas, XIX a. vid. žymus Lietuvos romantizmo architektūros atstovas.
Biografija
Iki 1829 ar 1831 m. studijavo architektūrą Vilniaus universitete, buvo prof. Karolio Podčašinskio mokinys, vėliau – jo padėjėjas. 1832 m. uždarius universitetą buvo Medicinos akademijos, nuo 1842 m – Baltarusijos švietimo apygardos (nuo 1853 m. – Vilniaus švietimo apygarda), nuo 1844 m. – Lietuvos stačiatikių eparchijos architektas.
Projektai
thumb|Raudondvario bažnyčia thumb|right|Astravo dvaras
Pasakiškoji figūra
Pasakiškoji figūra – šachmatų figūra, nenaudojama įprastiniuose šachmatuose, tačiau pasitaikanti šachmatų uždaviniuose bei kai kuriuose kituose (pavyzdžiui, kiniškajame) šachmatų variantuose. Tokios figūros eina kitaip nei įprastos šachmatų figūros. Jos gali turėti ir kitų neįprastų savybių. Paprastai pagal ėjimų tipą jos grupuojamos kaip: Figūra gali būti karališka. Šioms figūroms siekiama pastatyti matą (jos nekertamos). Įprastuose šachmatuose toks yra karalius. Uždaviniuose karališka gali būti bet kuri figūra, arba karalius nebūti karališku (princas).
Šių figūrų sistematika nėra vieninga, jų žinoma labai daug (apie 1200). Kai kada ta pati figūra turi keletą pavadinimų.
Vozgava
Vozgava arba Višniovojė (, nuo 1939 m. Wosegau, nuo 1945 m., nuo 1946 m. ) – gyvenvietė dab. Kaliningrado srities vakarinėje dalyje, Zelenogradsko rajone, nuo 2006 m. gruodžio 28 d. Zelenogradsko miesto gyvenvietės dalis.
Istorija
Sembos žemės kaimo pavadinimas Ōzēgavō prūsiškos kilmės. 1818–1871 m. Prūsijos karalystės Rytų Prūsijos provincijos, 1871–1918 m. Vokietijos imperijos, 1918–1933 m. Veimaro respublikos, 1933–1945 m. Trečiojo reicho Karaliaučiaus apygardos Žuvininkų apskrities, nuo 1939 m. kovo 27 d. Sembos apskrities kaimas ir dvaras, kuriam priklausė Niskirdai, Vikuva ir Viskiautai. 1946 m. balandžio 7 d. – rugsėjo 6 d. Kranco rajono, vėliau Zelenogradsko rajono kaimas, 1947 m. – 2006 m. Višniovojės apylinkės (Вишнёвский Совет, centras – Kovrovas) kaimas.
Ustinas Golinevičius
Ustinas Golinevičius (Ustin Golinevič, 1829–1894 m.) – architektas, kilęs iš Baltarusijos.
Katedra (reikšmės)
Katedra:
Feliksas Mačianskas
Feliksas Stanislovas Mačianskas  (g. 1935 m. liepos 28 d. Budraičiuose, Raseinių apskritis) – Lietuvos filosofas, pedagogas, žurnalistas, redaktorius, ateizmo propaguotojas, habilituotas socialinių mokslų daktaras.
Biografija
Brolis Antanas Mačianskas. 1954 m. baigė Betygalos vidurinę mokyklą, 1958 m. Vilniaus pedagoginį institutą. 1959–1962 m. ir 1964–1969 m. LSSR televizijos ir radijo komiteto vyriausiasis redaktorius, 1969–1982 m. komiteto pirmininko pavaduotojas televizijai. 1964 m. Maskvoje baigė Aukštąją partinę mokyklą prie SSKP CK. 1969 m. Vilniaus universitete baigė neakivaizdinę aspirantūrą, 1970 m. apgynė filosofijos mokslų kandidato disertaciją.
Nuo 1970 m. dėstė Vilniaus universitete, 1980 m. docentas. Nuo 1982 m. Visuomenės mokslų akademijos prie SSKP CK Mokslinio ateizmo instituto Vilniaus filialo direktoriaus pavaduotojas. 1990 m. apgynė filosofijos mokslų daktaro disertaciją. 1990 m. Vilniuje įkūrė pirmąjį Lietuvoje privatų Humanitarų licėjų, kuriame 1990–1992 m. dėstytos ir žurnalistikos disciplinos. 1991–1993 m. laikraščio „Lietuvos darbininkas“ vyriausiojo redaktoriaus pavaduotojas. 1992–1993 m. žurnalo „Lietuvos ūkis“ skyriaus redaktorius. Nuo 1993 m. savaitraščio „Savininkas“ skyriaus vedėjas, UAB „Aljansas“ mokslinis konsultantas.
Parašė apybraižų apie darbo pirmūnus, sukūrė scenarijų televizijos muzikiniams bei dokumentiniams filmams „Bernužėli, nesvoliok“, „Ar tiki“, „Duktė viena namie liko“ ir kt. Lietuvos žurnalistų sąjungos narys. NŽMKA narys, pripažintas meno kūrėjo statusas.
Lapurvis
Lapurvis – kaimas Tauragės rajono savivaldybėje, 13 km į šiaurės rytus nuo Tauragės, prie kelio. Aplink kaimą auga Tauragės-Batakių miškai, teka Agluona.
Pentėjas
Pentėjas - Tėbų karalius, Echiono ir Agavės sūnus.
thumb|240px|Pentėjas tarp [[Agavės ir Ino]]
Euripido pjesėj „Bachantė“ Pentėjas atsisakė garbinti Dionisą ir pripažinti jo dieviškumą. Dionisas priviliojo savo pusbrolį į mišką, kur menadės sudraskė jį. Tarp jų buvo ir jo motina Agavė.
Karalius Kadmas atsisakė savo sosto dėl savo amžiaus ir atidavė sostą savo anūkui Pentėjui. Pentėjas uždraudė garbinti savo pusbrolį, dievą Dionisą ir neleido moterims prisijungti prie jo apeigų. Supykęs dievas Dionisas pasiuntė Pentėjo motinai Agavei, jo tetoms - Ino ir Autonojai ir kitoms moterims pamišimą. Dėl šios priežasties Pentėjas įkalino dievą Dionisą, tačiau jam grandinės nukrito nuo rankų ir kalėjimo durys pačios atsivėrė. Dionisas priviliojo Pentėją, Kadmo dukterys pamatė jį ir pagalvojo, kad jis yra laukinis žvėris. Jos sudraskė jį į gabalus.
Ši žmogžudystė buvo taip pat ir kerštas Agavei ir jos seserims Ino ir Autonojai. Semelė besilaukdama Dioniso mirė nuo Dzeuso dieviškojo spindesio. Jos seserys šnekėjo, kad ji nesilaukė Dzeuso vaiko, o tik stengėsi nuslėpti nesantuokinius lytinius santykius su mirtinguoju, o jos mirtis buvo bausmė už melą.
Tantrų literatūra
Tantrų literatūra – indų literatūros korpusas, siejamas su tantrizmo praktikomis. Tai teologiniai veikalai, susiję su tantrinių sektų kultine technika. Čia pateikiama tantrinė filosofija, metafizika, dvasinės praktikos. Tantros nėra priešiškos Vedoms, bet jas laiko pasenusiu, naujiems laikams netinkamu reliktu.
Tantrų literatūra rašytinėje formoje datuojama nuo VII-IX a.
Rugpjūčio 23
Rugpjūčio 23 yra 235-a metų diena pagal Grigaliaus kalendorių (keliamaisiais metais – 236-a). Nuo šios dienos iki metų galo lieka 130 dienų.
Tantrų literatūra
Tantrų literatūra pagal savo priklausomybę atskiroms religinėms srovėms skirstoma į Agamas, Sanhitas ir Tantras.
Rugpjūčio 23
Vardadieniai
Pilypas – Rožė – Girmantas – Tautgailė
Tantrų literatūra
Pagal priimtą tradiciją, kiekvieną Tantrą turi sudaryti 4 dalys:
Agamos
Agamos  – šaivizmo krypčiai priskiriami tantrinės literatūros kūriniai. Yra žinomos 28 agamos (laikomos paskelbtomis paties Šivos), bet išlikę tik 20. Taip pat yra nemažai upagamų („vėlyvųjų agamų“). Šaivų agamos perduotos 4 dvasinių mokyklų (Kapala, Kalamukha, Pašupata ir Šaiva). Šių agamų tekstai pateko į tamilų poeziją bei yra išlikę tantrinio Kašmyro šaivizmo praktikose.
Žymiausias kūrinys – Mahanirvanatantra (joje gausu šaktizmo elementų).
Tantros
Viena iš Tantrų literatūrinio korpuso dalių yra šaktizmo krypties kūriniai – Tantros. Tai labai plačios tematikos kūriniai, pateikiantys tiek aukštų dvasinių ieškojimų, metafizinius tekstus, tiek seksualines praktikas ir prietarus. Tradicija laiko esant 64 Tantras, tačiau iš tiesų jų yra daugiau. Šie tantriniai mokymai kildinami iš Bengalijos. Jie pateikti daugiausia Šivos ir jo žmonos Parvatės dialogų forma. Pagal dialogų pobūdį skirstomos į agamas (kai deivė klausia) ir nigamas (kai deivė atsako).
Sitkinė eglė
Sitkinė eglė (Picea sitchensis) – pušūnų (Pinophyta) skyriaus, pušinių (Pinaceae) šeimos, eglių (Picea) genties visžalių medžių rūšis, žinomiausia dėl paskirų individų įspūdingo aukščio ir masyvumo.
Savaiminis paplitimas
Rūšis savaime paplitusi Šiaurės Amerikos žemyno šiaurės vakaruose. Siauru ruožu auga nuo 1-1,200 m virš jūros lygio, palei Didžiojo vandenyno pakrantę, nuo Kodiako salos Aliaskoje iki šiaurvakarinės Kalifornijos. Sudaro drėguosius miškus.
Introdukacijos geografija
Ši rūšis introdukuota Europoje, Naujojoje Zelandijoje. 1831 metais pasodinta Jungtinėje Karalystėje, Airijoje. Į Norvegiją atvežtas nuo 1900 metų ir jomis užsodinta 50 000 hektarų žemės, daugiausiai Vakarų Agderio grafystėje Norvegijos pietuose ir Trumso grafystėje, Norvegijos šiaurėje. Taip pat įvežti ir auga Danijoje, o Islandijoje tai aukščiausi medžiai, aukščiausio individo aukštis virš 28 m.
Sitkinės eglės Lietuvoje
Sitkinės eglės introdukuotos Lietuvoje po Antrojo pasaulinio karo, ir pradėtos auginti botanikos soduose, dendrologinėse kolekcijose, sodybose.
Matmenys
2023 m. šaltiniais, tai aukščiausia eglių (Picea) genties rūšis, trečia pagal aukštį pasaulio pušūnų skyriaus rūšis ir penkta pagal aukštį tarp visų medžių, rūšis - šiuo metu augančių aukščiausių pasaulio medžių rūšių pilną sąrašą žiūrėti čia
Sparčiai auganti rūšis. Vidutiniškai užauga apie 50-70 m, bet savo natūralaus paplitimo regionų miškuose užauga iki 100 m aukščio, ypač tai būdinga jų pietinėms populiacijoms augančioms šiaurvakarių Kalifornijoje ir pietvakarių Oregone kartu su visžalėmis sekvojomis (Sequoia sempervirens), nors ir pietvakarinėje Britų Kolumbijoje pasitaiko tokių milžiniškų medžių. Kamieno skersmuo gali siekti iki 5 m.
Visas keturias aukščiausias žinomas sitkines egles 2021 m. surado ir išmatavo Steve'as Sillett'as ir kiti, bet iš pradžių remdamasis LIDAR duomenimis, visas jas nustatė Michael'as Taylor'as. Visos šios sitkinės eglės auga Kalifornijos Redvudo nacionaliniame parke. Atitinkamai jie yra 100,2 m, 99,1 m, 98,6 m ir 97,7 m aukščio. Šių individų amžius atitinkamai įvertintas nuo 220 iki 370 metų. 99,1 m aukščio individas yra tikras milžinas, jo kamieno skersmuo 317 cm, lajos tūris 15 304 m3, o biomasė - 80 000 kg, iš kurios 60 000 kg yra šerdies mediena. Šis individas apytikriai turi 264 mln. spygliukų. Istoriškai dauguma sitkinių eglių, turinčių aukščiausios sitkinės eglės titulą, buvo randamos sekvojų paplitimo regione, kur jos stengdavosi nenusileisti kaiminystėje augančioms visžalėms sekvojoms (Sequoia sempervirens), kurios yra dar aukštesnės. Tačiau 96 m aukščio medis, kurio kamieno skersmuo 305 cm, žinomas kaip Carmanah Giant (Karmano milžinas), auga Vankuverio saloje esančiame Didžiojo vandenyno pakrantės nacionaliniame parke (Pacific Rim National Park Reserve). Tai aukščiausias Kanadoje augantis medis. Neseniai Michael'as Taylor'as, naudodamasis LIDAR duomenimis, nustatė daug labai aukštų medžių Vašingtono valstijoje esančiame Olimpo nacionaliniame parke, augančių prie Kuinaulto (Quinault), Hoh ir Sol Duc upių - čia auga 50 sitkinių eglių, nuo 87,1 iki 93,6 m aukščio.
Anksčiau, ilgą laiką aukščiausia šios rūšies egle buvo laikoma „Raven’s Tower“, esanti 96,7 m aukščio ir auganti Prairie Creek Redwoods State Park, Kalifornijoje (JAV).
Netoli Kvitso upės, Olimpijos nacionaliniame parke, Vašingtono valstijos šiaurės vakaruose, JAV, maždaug už 26 km nuo Didžiojo vandenyno auga šios rūšies individas žinomas kaip Queets Spruce. Jos tūris 337 m³, aukštis 75,6 m, o kamieno skersmuo 455 cm - tai devinta pagal masyvūmą pasaulyje medžių rūšis.
Augimo sąlygos
Sitkinė eglė vidutiniškai reikli dirvožemiui ir drėgmei. Lengvai prieinamos maisto medžiagos labai itakoja turio prieaugi. Geriausiai auga sunkiuose, drėgnuose dirvožemiuose, kuriuose gausu kalcio ir magnio elementu. Dirvožemio pH svyruoja nuo 4 iki 5,7. Labiausiai joms tinka vėsios vasaros ir švelnios žiemos. Vidutiniškai atspari šalciui. Sausrai ir užterštam miestu orui mažiau jautri, nei paprastoji eglė (Picea abies), ir gerai pakencia unksmę.
Požymiai
Laja siaurai kūgiška. Senų medžių šakos prasideda 30-40 m aukštyje.
Žievė plona, jaunu medžiu lygi, tamsiai rausvai ruda, vėliau žvynuota, pilka. Ūgliai gelsvai rusvi, giliai vagoti, neplaukuoti. Pumpurai kugiški, smailus, šviesiai rudi, nesakingi, 5-10 mm.
Spygliai 15-25 mm ilgio, 1 mm pločio, suploti, aštriai smailėjantys, bet nedygus, ploni, šiek tiek pašiaušti. Spyglių viršutinė pusė žalia, žvilganti, apatinė šviesesnė, su balsvais žioteliu ruoželiais. Kankorėžiai cilindriški, nusvirę, 5-11 cm ilgio, 2-3 cm pločio.
Amžius
Pasak Heidbreder, subręsta apie 20-40 metu amžiaus. Idealiomis salygomis jaunas medis per metus gali užaugti apie 120-150 cm. Gyvena apie kaip 700 metų.
Artimos rūšys
Sitkinės eglės naturaliai kryžminasi su baltosiomis eglėmis (Picea glauca), kurių bendri naturalūs hibridai yra (Picea x lutzii). Taip pat kryžminasi su ajaninėmis eglėmis (Picea jezoensis), serbinėmis eglėmis (Picea omorika) bei kalninėmis eglėmis (Picea engelmannii).
Panaudojimas
Natūralaus paplitimo krašte, sitkinės eglės kertamos pasiekusios 90-120 metų amžių, Vakaru Europoje kertamos 30-60 metu.
Mediena labai kokybiška, vertinga ir plačiai naudojama baldų ir celiuliozės pramonėje, laivu statyboje, maisto tarai, pianinams gaminti. Seniau jos medieną naudojo lėktuvu konstrukcijoms.
Ežys (žurnalas)
Ežys – mėnesinis satyros ir humoro žurnalas, leistas 1907–1909 m. Vilniuje. Skelbėsi esąs „juokų, verksmų, džiaugsmų, nuliūdimo ir nusiraminimo su paveikslėliais laikraštėlis“.
Istorija
Leido ir redagavo Kostas Stiklius. Spausdino A. G. Syrkino spaustuvė bei M. Kuktos spaustuvės Vilniuje.
Spausdino kritines žinutes, humoristinius rašinėlius, satyrinius eilėraštukus, kritikavo biurokratus, dvasininkus, šaipėsi iš žmonių ydų, gyvenimo negerovių, skelbė patarles, priežodžius, pasakas.
Tantrinis seksas
Tantrinis seksas – sekso praktikos, siejamos su ezoterine tantrizmo tradicija Indijoje.
Ypatingai šiame kelyje naudojama aistra, geismas; meistriška meditacine technika valdoma sueitis pažadina subtiliai palaimingą būseną, kurioje giliai suvokiama tuštuma (šūnjata), visų reiškinių substancinės esybės nebuvimas. Todėl tantra kartais dar vadinama Didžios aistros keliu. Nors juo einant siekiama išsilaisvinimo (mokšos), o ne malonumų (kamos) patyrimo kaip nurodoma kamasutroje.