cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Artiomas Milevskis
Nuo pat karjeros pradžios Milevskis rungtyniavo Kijevo „Dinamo“ klube.
Artiomas Milevskis atstovavo Baltarusijos U-16 rinktinę, bet vėliau gavo Ukrainos pilietybę. Ukrainos rinktinėje debiutavo 2006 m., pasaulio čempionato varžybose prieš Saudo Arabiją.
Islandijos futbolo varžybos 1953 m.
Islandijos futbolo varžybos 1953 m.
95851 Stromvil
95851 Stromvil – pagrindinio asteroidų žiedo asteroidas, skriejantis orbita, 8,95° pasvirusia į ekliptikos plokštumą. Asteroidą 2003 m. kovo 26 d. Molėtų observatorijoje atrado lietuvių astronomai Kazimieras Černis ir Kazimieras Zdanavičius. Pavadintas pagal Stromvil fotometrinę sistemą, įdiegtą 1996 m. astronomų V. Straižio, D. L. Crawford ir A. G. Davis Philip.
Machai
Machai (gr. Μάχαι; ) - kautynių daimonai (dvasios), Eridės sūnūs ir dukros, graikų mitologijoje. Manoma, kad machais buvo tokios kautynių dvasios kaip Homadas (Homados 'Kautynių triukšmas'), Kydoimas (Kydoimos 'Sąmyšis'), Projoksis (Proioxis 'Ataka'), Palioksis (Palioxis 'kontrataka').
Buniuškių apylinkė
Buniuškių apylinkė – Lietuvos TSR administracinis-teritorinis vienetas šiaurės rytų Lietuvoje.
Istorija
Apylinkė įkurta 1954 m. gegužės 25 d. iš Bagdoniškio apylinkės ir dalies Norkūnų apylinkės. 1963 m. sausio 12 d. prijungta prie Kriaunų apylinkės ir Ragelių apylinkės.
Dešimt priežasčių
Dešimt priežasčių  – lietuviškas trumpametražinis kino filmas, 29 min. trukmės, sukurtas 2011 m.
Siužetas
Filme narpliojama jaunystės tema, kuri Lietuvoje labai svarbi, kai pačiai valstybei 20 metų – tiek pat, kiek ir filmo personažams, peržengusiems paauglystės amžių. Čia kalbama apie jaunus žmones, kurie pakeis šalį ir jos mentalitetą. Šiame filme jauno žmogaus iš Lietuvos istorija parodoma jo gyvenamoje aplinkoje, apsuptoje lietuviškos realybės, tarsi stebint iš šalies. Režisierius akcentuoja pramogų pasaulio ir technologijų paveiktus žmonių santykius, susvetimėjimą ir pavydą. Filme skamba grupės 69 Danguje kūrinys „Dešimt priežasčių“.
Vytas – vaikinas iš daugiabučių namų rajono, toks pat pilkas kaip ir jo kaimynystė. Jam jau per dvidešimt, bet jis tebegyvena su tėvais. Šeimyna laiką leidžia žiūrėdama lietuviškos televizijos laidas. Vyto mergina Ona kitokia – ji savarankiška, turi pomėgių ir draugų. Su vienu iš jų Ona praleidžia vis daugiau laiko. Ir taip pilką Vyto kasdienybę užtemdo pavydas. Jis imasi ieškoti tiesos klaidžiuose daugiabučių kiemų labirintuose.
Apsinuodijimas
Apsinuodijimas arba intoksikacija – nuodingųjų medžiagų patekimas arba nuodingųjų dujų įkvėpimas, sukeliantis liguistą būseną. Sąvoka intoksikacija kildinama iš 'į vidų' ir  'nuodai'. Apsinuodijama dujomis, cheminėmis medžiagomis, maisto produktais, narkotikais, vaistiniais preparatais ir kt.
Apsinuodijimas dujomis
Automobilių išmetamosiose dujose yra anglies monoksido, kuriuo apsinuodijama uždaruose garažuose arba anglimis apšildant patalpas kai per anksti uždaroma krosnis. Įkvėptos dujos greitai prasiskverbia į eritrocitus ir trukdo į juos patekti deguoniui. Apsinuodijus anglies monoksidu, skauda ir svaigsta galva, silpna, ūžia ausyse, atsiranda šleikštulys, vemiama, netenkama sąmonės ir galiausia ištinka mirtis. Nukentėjusįjį nedelsiant reikia išnešti į gryną orą, atsagstyti drabužius ir pradėti daryti dirbtinį kvėpavimą.
Apsinuodyti galima ir anglies dioksidu. Tai atsitinka šuliniuose, ten kur vyksta rūgimas, oksidacija. Nukentėjusiajam smarkiai plaka širdis, ūžia ausyse, jaučiamas krūtinės ląstos spaudimas
Apsinuodijimas cheminėmis medžiagomis
Nukentėjusiam apsinuodijus rūgštimi reikia duoti geriamosios sodos tirpalo, pieno arba tiesiog vandens. Tačiau taikant šias pagalbos priemones reikia atsižvelgti ar nėra stemplės arba skrandžio prakiurimo (perforacijos) simptomų. Apsinuodijus šarmu reikia duoti gerti vandens, citrinos sulčių, pieno. Visais atvejais nukentėjusysis kuo skubiau turi būti nuvežtas į gydymo įstaigą.
Apsinuodijimas maisto produktais
Dažniausiai apsinuodijama grybais (nuodingieji grybai), pasenusiais mėsos konservais, majonezu, sugedusiais rūkytais produktais. Apsinuodijęs žmogus vemia, viduriuoja, jam labai skauda galvą, dvejinasi akyse, sutrinka rijimas, paralyžiuojamos galūnės. Mirštama nuo širdies veiklos susilpnėjimo ir kvėpavimo centro paralyžiaus.
Balmerio serija
Balmerio serija – vandenilio spektro linijų grupė, susiformuojanti vykstant kvantinams šuoliams iš būsenos np (n=3,4,5,…) į būseną n=2 (emisinės linijos). Balmerio serijos bangų dažniai ν:
Formulę 1885 užrašė šveicarų fizikas J. Balmeris.
(R – Rydbergo konstanta) Jei vandenilio atomas sužadinamas iš pradinės būsenos, kurios pagrindinis kvantinis skaičius n=2, susidaro analogiškos absorbcinės linijos.
Zujūnų seniūnija
Zujūnų seniūnija – administracinis-teritorinis vienetas Vilniaus rajono savivaldybėje, į šiaurės vakarus nuo Vilniaus.
Geografija
Seniūnija ribojasi su Vilniaus miestu, Vilniaus rajono Sudervės ir Avižienių seniūnijomis bei Trakų rajonu. Seniūnijos plotas yra 6300 ha. Seniūnija apima daugiausia labai kalvotus, ledyno išraižytus kraštovaizdžius (Baltijos aukštumos), kuriuos iš pietų ir pietvakarių juosia labai vingiuota Neries vaga. Prie Neries esanti pietinė seniūnijos dalis miškinga – veši Girulių, Dūkštų-Šilėnų miškai, o šiaurėje būdingos pievos, urbanizuoti plotai. Nerin teka sraunūs upokšniai – Sudervėlė, Čekonė, Koplyčianka; yra nedidelių ežerų (Salotė, Baltieša, Gaganas, Gineitiškių ežeras), ties Zujūnais ir Buivydiškėmis sudaryta tvenkinių virtinė.
Gyvenvietės
Seniūnijos gyvenvietės (sąrašas sudarytas 2022-01-31 „Registrų centro“ ir 2011–2021 m. gyventojų surašymų duomenimis):
Lapelės (Kaišiadorys)
Lapelės – kaimas Kaišiadorių rajono savivaldybėje, 4 km nuo Palomenės.
Zujūnų seniūnija
Seniūnaitijos
2009 m. įsteigtos 8 seniūnaitijos:
Paveldas
Kultūrinis: Gamtinis:
Tautinė sudėtis
Gyventojų tautinė sudėtis dėl suburbanizacijos kinta. 2001 m. metų gyventojų surašymo duomenimis : 40,2 % lietuvių, 52 % lenkų. 2011 m. gyventojų surašymo duomenimis, 58,0 % seniūnijos gyventojų sudarė lietuviai, 32,5 % – lenkai, 5,9 % – rusai.
Sagenė (upė)
Sagenė – upė Kanadoje, Kvebeke; Šv. Lauryno upės kairysis intakas. Išteka iš Sen Žano ežero, esančio Laurentijos kalnuose, ties Almos miestu. Teka į pietryčius. Įteka į Šv. Lauryno upę ties Tadusaku. Upės krantai skardingi. Nuo Šikutimio (100 km nuo žiočių) smarkiai praplatėja. Upės žiotys įtrauktos į Sagenė-Šv. Lauryno jūrinį parką. Upės žemupyje yra banginių, baltųjų delfinų, gali pasitaikyti grenlandinių ryklių. Sagenė upės žiotyse įkurtos pirmosios prancūzų kolonijos Kanadoje. Prie Sagenė upės yra Sagenė miestas.
RCF Paris
Paryžiaus RCF – Prancūzijos futbolo klubas iš Paryžiaus.
Istorija
1966–1967 m. buvo prijungtas prie UA Sedan klubo.
Henrikas Algirdas Juškevičius
Henrikas Algirdas Juškevičius (g. 1935 m. kovo 30 d. Šiauliuose) – Lietuvos inžinierius, radijo ir televizijos darbuotojas, buvęs UNESCO generalinio direktoriaus pavaduotojas.
Biografija
Mokėsi Klaipėdoje tuometinėje Kristjono Donelaičio vardo gimnazijoje ir ją baigė 1952 arba 1953 m. 1958 m. baigė Leningrado elektrotechnikos ryšių institutą. 1958–1960 m. Vilniaus radijo ir televizijos centro, 1960–1966 m. Televizijos ir radijo komiteto vyr. inžinierius. 1966–1971 m. Tarptautinės televizijos ir radijo organizacijos (OIRT) Prahoje techninio centro direktorius. 1971–1990 m. SSRS valstybinio televizijos ir radijo komiteto pirmininko pavaduotojas. Nuo 1980 m. SSRS nacionalinio olimpinio komiteto prezidiumo narys. 1990–2001 m. UNESCO generalinio direktoriaus pavaduotojas informacijai ir komunikacijai, nuo 2001 m. patarėjas komunikacijai, informacijai ir administracijai.
Vienas iš spalvotosios palydovinės televizijos kūrėjų. Organizavo televizijos naujienų pasikeitimo programą tarp Eurovizijos ir Intervizijos, nuo 1968 m. buvo atsakingas už olimpinių žaidynių transliaciją per televiziją. Vadovavo radijo ir televizijos sistemos programų, technologinės koncepcijos kūrimui.
Įvertinimas
<https://www.lrt.lt/naujienos/lietuvoje/2/1095200/juskevicius-apie-isbandymus-steigiant-lrt-negalejau-zmonai-papasakoti-visos-istorijos-nes-butu-isvariusi-is-namu>
Terespolio palivarkas
Terespolis – buvęs palivarkas rytinėje Kretingos rajono savivaldybės teritorijos dalyje, 4 km į šiaurę nuo Kūlupėnų, Nasrėnuose (Kūlupėnų seniūnija), 2 km į šiaurės vakarus nuo kelio.
Xwd
Dažniausiai naudojama sintaksė
xwd -out mano_byla.xwd
Terespolio palivarkas
Istorija
Įkurtas XIX a. I pusėje grafų Šuazelių Platelių dvarui priklausančioje bendro naudojimo ganyklų ir miško žemėje, netoli Šalyno dvaro. Vadinamas, ,. Sodyba stovėjo dabartinio Nasrėnų kaimo šiaurės vakarinėje dalyje, šalia Nasrėnų Rėžių miško. Apie XIX a. vidurį palivarką įsigijo Platelių apylinkės bajorai Stančikai.
Xwd
Dažniausiai naudojama sintaksė
Lango vaizdas bus išsaugotas nurodytame faile (šiuo atveju mano_byla.xwd).
Terespolio palivarkas
Istorija
1866 m. palivarke buvo 1 kiemas ir 11 gyventojų. Palivarkui buvo pavaldus Tintelių kaimas, kurio valstiečiai 1870 m. mokėjo J. Stančikui išperkamuosius žemės mokesčius, o dvare prievoles atlikinėjo 44 revizinės sielos.
Xwd
Dažniausiai naudojami raktai
Komanda turi ir daugiau įvairioms specialioms situacijoms skirtų raktų, tačiau jų prireikia gana retai.
Terespolio palivarkas
Istorija
Nuo 1861 m. palivarkas priklausė Grūšlaukės, o 1880 m. priskirtas Salantų valsčiui. 1923 m. jame buvo 1 kiemas ir 25 gyventojai. Vykdant Lietuvos žemės reformą, dvaras išparceliuotas, jo žemės priskirtos Tintelių ir Nasrėnų kaimams.
Neapolis
Neapolis (, neapol. Napule) – miestas ir uostas pietinėje Italijoje, šalia Vezuvijaus ugnikalnio, prie Neapolio įlankos Tirėnų jūroje. Kampanijos regiono sostinė. Trečias pagal gyventojų skaičių Italijos miestas.
Xwd
Dažniausiai naudojami raktai
.xwd formatas aprašytas išeities kodo byloje XWDFile.h
Neapolis
Mieste yra tarptautinis oro uostas, jūrų uostas, kurio krovinių metinė apyvarta – 10 mln. tonų. Neapolio jūrų uostas pagal aptarnaujamų keleivių skaičių yra vienas didžiausių pagal dydį pasaulyje – 2007 m. uostas aptarnavo 8 988 056 keleivius. Tai pagrindinis pietų Italijos ekonominis ir kultūrinis centras. Išvystyta naftos pramonė, metalurgija, mašinų gamyba, elektrotechnikos, lengvoji ir maisto pramonė. Yra metropolitenas, universitetas, nacionaliniai muziejai ir galerija. Vienas svarbiausių pasaulyje archeologijos muziejų – Neapolio nacionalinis archeologijos muziejus. Daug bažnyčių. 1830 m. mieste buvo atidaryta pirmoji pasaulyje picerija.
Antika
thumb|left|250px|Neapolio panorama palei [[Neapolio įlanka|Neapolio įlanką]] Neapolio istorija prasideda VII a. pr. m. e., kai Kumų, Eubojos graikų kolonijos, gyventojai įkūrė Partenopę. Po to dėl nežinomos priežasties šalia Partenopės kumiečiai pastatė naują miestą ir pavadino Neapoliu (Nauju Miestu). Maždaug tuo metu jie atrėmė etruskų invaziją. Miestas augo dėl galingo graikų miesto-valstybės Sirakūzų įtakos ir senasis bei naujasis miestas prie Neapolio įlankos susijungė į vieną.
Miestas buvo Romos respublikos sąjungininkas kovoje su Kartagina, o stiprios miesto sienos neleido Hanibalui įsiveržti. Per Samnitų karus samnitai užėmė Neapolį, tuomet judrų prekybos centrą, bet romėnai jį išlaisvino ir pavertė savo kolonija. Romėnai gerbė miestą kaip helenizmo centrą: gyventojai išlaikė graikų kalbą ir papročius, buvo pastatyti akvedukai, viešos pirtys, odeonas, teatras, Dioskūrų šventykla, o daugybė galingų imperatorių atostogaudavo Neapolyje, tarp jų Klaudijus ir Tiberijus. Tuo metu Neapolyje pradėjo plisti krikščionybė, teigiama, jog apaštalai Petras ir Paulius pamokslavo mieste. Taip pat mieste buvo nukankintas šventasis Januarijus, vėliau tapęs miesto globėjumi.
Pypkė
250px|thumb|Pypkė Pypkė – rūkymui skirtas prietaisas. Pypke paprastai rūkomas tabakas.
Neapolis
Viduramžiai
Nuo V a. žlungant Romos imperijai Neapolis tapo svarbia kovų vieta tarp iš šiaurės besiveržiančių barbarų genčių ir Bizantijos valdomų Italijos pietų. VI a. čia vyko Gotų karai, kol galiausiai Neapolį užvaldė Bizantija. Net kai didžiąją dalį Italijos užkariavo Langobardų karalystė, Neapolis liko ištikimas Bizantijai. VII a. viduryje ši čia suformavo sau pavaldžią Neapolio hercogystę, kuri kontroliavo beveik visą dabartinę Neapolio provinciją.
Pypkė
Istorija
Pypkės rūkymas buvo Amerikos indėnų kultūros dalimi. Aptinkamas majų mene (datuojama 500 m. e. m.). XVI a. paplito Europoje.
Neapolis
Viduramžiai
763 m. hercogas Steponas II atsimetė nuo Konstantinopolio patriarcho valdžios ir prisiekė ištikimybę Popiežiui. Dar po šimtmečio, 840 m. Sergijus I pavertė hercogystę paveldima ir taip tapo visiškai nepriklausomu. Neapolis tapo galinga regionine jėga, konkuruojančia su savo pagrindinėmis priešininkėmis - Beneventu ir Kapuja.
Pypkė
Sandara
200px|thumb Pagrindinės pypkės dalys:
Neapolis
Viduramžiai
1027 m. hercogas Sergijus IV dovanojo sau priklausiusią Aversos grafystę normanams, tuo metu valdomiems Rainulfo Drengoto. Ši pirmoji normanų valda Italijoje gana greitai plėtėsi aplinkinių valstybėlių sąskaita, tapdama pagrindine Neapolio priešininke. Suvieniję visą pietinę Italiją ir įkūrę Sicilijos karalystę, 1137 m. normanai prisijungė Neapolio hercogystę. Joje Neapolis tapo antruoju svarbiausiu miestu (po Palermo) su naujai statyta Castel dell'Ovo pilimi - laikinąja karalių rezidencija. XII a. pabaigoje Sicilijos karalystėje normanų dinastiją pakeitė Hohenštaufenai, kurie rūpinosi antruoju karalystės miestu ir pavertė jį svarbiu meno ir mokslo centru. Tuo metu įkurtas Neapolio universitetas.
Pypkė
Gamyba ir medžiagos
thumb|Pypkė kukurūzų burbuolės galvute. Pypkės gamintos iš medžiagų, kurios buvo prieinamos to krašto pypkių gamintojams: akmuo, molis, kukurūzai, medis, krūmai ir jų šaknys.
Neapolis
Viduramžiai
1266 m. Sicilijos karalystė perėjo į rankas Anžu dinastijai. Šios atstovai Neapolį oficialiai pavertė karalystės sostine, čia pastatyta Naujoji pilis, kuri tapo pagrindine karalių rezidencija, pastatydinta daug gotikinių bažnyčių. Po 1284 m. Sicilijos mišparų Sicilijos sala, buvusi pagrindinė karalystės dalis, perėjo Ispanijos Aragono karūnai. Nepaisant to, Anžu valdomos Italijoje teritorijos ir toliau buvo formaliai vadinamos Sicilijos karalyste. Tačiau kadangi jos sostinė buvo Neapolis, neformalus karalystės pavadinimas buvo Neapolio karalystė, egzistavusi iki 1816 m.
Pypkė
Gamyba ir medžiagos
Pagrindinė medžiaga naudojama šiuolaikinėms pypkėms – kukavas (Viržis) – viržinių giminės krūmas, augantis Viduržemio jūros baseine ir aplinkinuose regionuose. Kaip medžiaga pypkių gamybai išpopuliarėjo XIX a. Prancūzijoje, vėliau kitose šalyse. Kalabrijos, Toskanos regionuose, Korsikos, Sicilijos salose gaunama aukščiausios kokybės žaliava pypkių gamybai. Kukavo kokybę apsprendžia klimatinės ir specifinės augimo sąlygos: dirvožemio sandara, drėgmė ir kiti veiksniai. Didelę reikšmę turi medžio amžius. Paprastai pypkei gaminti naudojamos 80–100 metų amžiaus krūmo šaknys.
Neapolis
Naujieji laikai
1442 m. Aragono karalius Alfonsas I nukariavo Neapolį ir prisijungė visą Neapolio karalystę prie Aragono karūnos. Sicilija, Aragonui atitekusi anksčiau, buvo valdoma kaip atskira valda. Po Aragono ir Kastilijos suvienijimo, Neapolio karalystė perėjo Ispanijos valdžiai, tačiau ją praktiškai nekliudomi administravo Neapolio vicekaraliai (viceré). Aragono valdymo laikais Neapolis klestėjo. Buvo grindžiamos gatvės, statomi nauji pastatai, ir miestas tapo didžiausiu Ispanijos imperijos miestu. Susidarė puikios sąlygos formuotis puikiai Renesanso ir Baroko kultūrai, kurios pagrindiniai kūrėjai buvo Antonello da Messina, Jacopo Sannazzaro, Angelo Poliziano, Caravaggio, Salvator Rosa, Bernini, Bernardino Telesio, Giordano Bruno, Tommaso Campanella ir Giambattista Vico. Miestas sparčiai plėtėsi savo gyventojų skaičiumi.
Pypkė
Gamyba ir medžiagos
thumb|left|Pypkė „jūros putos“ galvute.
Kairelių apylinkė (Rokiškis)
Kairelių apylinkė – Lietuvos TSR administracinis-teritorinis vienetas šiaurės rytų Lietuvoje.
Islandijos futbolo varžybos 1954 m.
Islandijos futbolo varžybos 1954 m.
Neapolis
Naujieji laikai
XVII a. vid. Neapolį nusiaubė kilusi revoliucija prieš Ispanijos valdžią, o vėliau apie pusės gyventojų gyvybes nusinešė maras. Iki XVIII a. vidurio tęsėsi krizė.
Kairelių apylinkė (Rokiškis)
Istorija
Apylinkė įkurta 1954 m. gegužės 25 d. iš Rubikių apylinkės ir dalies Kreščionių apylinkės. 1963 m. sausio 12 d. prijungta prie Lukštų apylinkės.
Pypkė
Gamyba ir medžiagos
Taip pat dažnai pypkių gamybai naudojama ir taip vadinama jūros puta  – magnio hidrosilikatas. Tai viena porėčiausių gamtoje randamų medžiagų, susidariusi prieš milijonus metų iš kriauklelių ir kitų nuosėdų jūros dugne. Daugiausia randama raudono molio nuosėdose. Gausu radimviečių Turkijoje. Taip pat randamas Tanzanijoje, Afrikoje.
Neapolis
Naujieji laikai
Ispanijos karalystėje Neapolį valdė Habsburgai, kuriuos 1734 m. pakeitė Burbonai. Karolis III buvo žinomas kaip apšviestasis valdovas, kuris iniciavo daug reformų, rėmė menus ir kultūrą. Nepaisant to, Prancūzijos revoliucijos idėjoms plintant po Europą, Neapolyje įvyko revoliucija, kurios metu 1799 m. paskelbta Neapolio Respublika. Revoliuciją numalšino jungtinės britų ir rusų pajėgos, o 1806 m. atkurtą Neapolio karalystę užėmė Napoleonas. 1815 m. Burbonai susigrąžino Neapolio karalystę. o 1817 m. jis tapo naujai sukurtos Dviejų Sicilijų karalystės sostine. 1860 m. ji, o kartu ir miestas, įjungta į naujai susikūrusią Italijos Karalystę.
Pypkė
Gamyba ir medžiagos
Populiarios pypkės iš kukurūzų burbuolių, tačiau jos yra neilgalaikės.
Neapolis
Naujausi laikai
Per XIX-XX a. Neapolis buvo viena pažangiausių Italijos vietų, kur vyko technologinė revoliucija. Miestas greitai augo, pildydamas gausų proletariato (lanzzarones) sluoksnį. 1839 m. čia nutiestas pirmasis Italijoje geležinkelis, vėliau - vienas pirmųjų pasaulio funikulierius. Čia formavosi turtinga muzikinė kultūra, iš Neapolio kilo žinomos italų dainos, tokios kaip "O Sole Mio", "Santa Lucia" ir kt. Kartu miesto augimas sustiprino ir kriminalinio pasaulio veiklą: Neapolyje suklestėjo vietinė mafija, vadinamoji Camorra.
Pypkė
Gamyba ir medžiagos
Lietuvoje ir Lenkijoje pypkių meistrai naudoja vyšnios, kriaušės medieną.
Neapolis
Naujausi laikai
Per II Pasaulinį karą Neapolis buvo pirmasis Italijos miestas 1943 m. sukilęs prieš Nacių valdžią. 1944 m. jį nusiaubė Vezuvijaus išsiveržimas. Po karo miestas toliau augo, išlaikydamas svarbiausio pietų Italijos urbanistinio centro statusą. Jis turi gerą susisiekimą su aplinkiniais miestais, tapo svarbiu turizmo traukos centru. XX a. pabaigoje miestas sutvarkytas, pastatai restauruoti, o 1995 m. Neapolis buvo įtrauktas į UNESCO Pasaulio paveldo sąrašą.
Geografija
Neapolio srityje yra Pročidos, Kapri ir Iskijos salos. Senovės miestų Pompėjos, Herkulaniumas ir Stabė, sunaikinti 79 m. taip pat netoli Neapolio, Vezuvijaus teritorijoje.
Pypkė
Gamyba ir medžiagos
Pypkės gaminamos visame pasaulyje. Pypkių žinovai skirsto jas pagal stilių: daniškos, angliškos, itališkos, turkiškos, japoniškos ir kt.
Neapolis
Geografija
thumb|center|700px|Neapolio panorama
Pypkė
Pypkių tabakas
thumb|Pypkių tabakas Kiekvienas pypkių tabako gamintojas turi savo tabako džiovinimo, aromatizavimo receptus. Net panašius pavadinimus turintis, bet kito gamintojo pagamintas tabakas, turi skirtingą aromatą, skonį.
Neapolis
Administracinis suskirstymas
thumb|260px|Neapolio rajonai Miestas administraciškai yra padalintas į 10 rajonų:
Kultūra
Neapolio senamiestis su 17 km² teritorija yra didžiausias Europoje, dalis jo nuo 1995 m. paskelbta UNESCO pasaulio paveldu. Vienas garsesnių pastatų – barokinė Neapolio katedra. Mieste yra daug muziejų.
Pypkė
Pypkių tabakas
Labiausiai paplitę tarp Lietuvos pypkorių yra „Mac Baren“, „Borkum Riff“, „Holger Danske“, „Alsbo“ gamintojų produkcija.
Neapolis
Kultūra
Neapolyje veikia vietinė mafija Camorra – seniausias organizuoto nusikalstamumo sindikatas šalyje.
Pypkė
Papildomi įrankiai, priemonės
Būna kišeninio peilio, „nago“ ir kitokių pavidalų.
Neapolis
Maistas
thumb|left|175px|Neapolietiška pica Laikoma, jog picos ištakos yra Neapolis. Pica, kartu su pasta, išlieka tarp svarbiausių valgių mieste. Neapolyje taip pat buvo išrastas pramoninis makaronų gaminimas naudojant makaronų mašinėlę. Tarp labiausiai paplitusių picos rūšių yra pizza margherita ir pizza fritta. Viena žinomesnių pastos rūšių yra spaghetti con sugo di pomodoro, spagečiai su Kampanijos šlaituose rinktų San Marcano pomidorų padažu. Kartu su pasta šie valgiai sudaro cucina povera, vadinamąją „virtuvėlę“. Neapolis taip pat garsėja patiekalais iš žuvies ir kitų jūrų gėrybių.
Iš vietos konditerijos gaminių žinomiausi sfogliatelle, sluoksniuotos tešlos kepiniai su rikotos įdaru. Neapolis taip pat garsėja čia gaminama espreso kava ir ledais.
Futbolas
Neapolyje 1934 m. vyko II pasaulio futbolo čempionatas, 1968 m. – III Europos futbolo čempionatas, 1980 m. – VI Europos futbolo čempionatas, o 1990 m. – XIV pasaulio futbolo čempionatas.
Mieste žaidžia SSC Napoli klubas.
Miestai partneriai
Miestai, su kuriais Neapolis yra užmezgęs partnerystės ryšius:
Gyviškiai
Gyviškiai – kaimas Marijampolės savivaldybėje, 3 km į rytus nuo Kūlokų ir 3 km į pietus nuo Padovinio. Seniūnaitijos centras.
Bebirva
Bebirva – upė pietvakarių Lietuvoje; Šaltuonos kairysis intakas (Jūros baseinas). Prasideda piečiau Visbarų kaimo, šalia automagistralės A1. Teka vakarų kryptimi per Raseinių ir Jurbarko rajonus. Žemupyje prateka keleto miškų pakraščiais (Vadžgirio, Žvirblaukio). Įteka į Šaltuoną 30 km nuo jos žiočių, netoli Dūdlaukio.
Intakai:
Slėnis siauras, negilus. Vidutinis nuolydis 202 cm/km. Pramedžiavoje patvenkta nedideliu tvenkiniu. Prie Bebirvos esančios gyvenvietės: Pramedžiava, Vengerskai, Bliūdžiai, Bebirvai, Žvirblaukys.
Upėvardis neaiškios kilmės, galbūt reduplikacija *be-birva. Pavadinimas Birva siejamas su „kamša, rąstais klotas kelias šlapynėje“.
Lapiakalnis
Lapiakalniu vadinama:
Fenikso salos
Istorija
Nors salose Melanezijos keliautojai lankėsi ne kartą, buvo įkūrę gyvenvietes, bet salas vėliau apleido. XIX a. tarp Fenikso salų dažnai plaukiodavo banginių medžiotojai. Tuo laikotarpiu europiečiai atrado daugelį salyno atolų. Į Fenikso salas pretenzijas pareiškė JK, tačiau Beikerio ir Houlando salas aneksavo JAV. 1938–1940 m. bandyta į Fenikso salyną atkelti gyventojus iš tankiai apgyvendintų Gilberto salų, tačiau dėl nepalankių sąlygų salos vėl greit apleistos.
Vadaktų šv. Agotos bažnyčia
'''Vadaktų šv. Agotos bažnyčia''' – katalikų bažnyčia, stovinti Radviliškio rajone, Vadaktų miestelyje, prie kelio. Turi klasicizmo bruožų.
thumb|left|Bažnyčios interjeras left|thumb|Liutkevičių šeimos mauzoliejus bažnyčios šventoriuje [[2018 m.]]
Istorija
Vadaktuose 1744–1773 m. veikė jėzuitų misija. Pastarieji čia buvo įsirengę koplyčią. Dvaro savininkai Juozapas Juodkevičius ir Bogumila Juodkevičienė 1697 m. (kitur minima, 1797 m.) pastatė medinę bažnyčią. Jai paaukojo 29 margus žemės ir 1000 talerių (1350 sidabro rublių vertės). 1880 m. - 1883 m. naujieji dvarininkai Agota Liutkevičienė ir Zigmantas Liutkevičius perstatė ir restauravo bažnyčią, kol šis įgavo dabartinę išvaizdą. 1890 m. gegužės 22 d. ją konsekravo vyskupas Mečislovas Leonardas Paliulionis. Šventoriuje pastatytas dvarininkų Liutkevičių mauzoliejus. Anksčiau bažnyčia turėjo 'Švč. Mergelės Marijos' titulą.
Vadaktuose daugiau kaip 40 metų (1957–1999, vėliau – emeritas) dirbo parapijos klebonas, poetas, tautosakos rinkėjas Antanas Valantinas (1916–2004). Palaidotas kapinėse netoli bažnyčios.
Bugeniškis
Bugeniškis – kaimas Anykščių rajono savivaldybėje, 12 km nuo Kavarsko.
Vadaktų šv. Agotos bažnyčia
Architektūra
Bažnyčia ir dvarininkų Liutkevičių šeimos mauzoliejus turi klasicizmo bruožų. Šventovės pastatas yra stačiakampio plano (20,5 × 12 m), su vienu fasado bokštu, vienanavis. Priekiu orientuota į šiaurės vakarus. Įrengti 3 altoriai, pastatyti panevėžiečio meistro Martyno Masalskio gaminti vargonai.
Bažnyčios šventorius (35×35 m) ribojasi su kapinėmis. Kampe stūkso žema raudonų plytų ir akmenų mūro varpinė su naujuoju varpu. Šventoriaus tvora akmenų mūro. Priešais bažnyčią stovi paminklas Vytautui Didžiajam (1930 m.).
Varpinės varpas
2013 m. gegužės 22 d. pavogtas bronzinis šv. Agotos bažnyčios varpinės varpas (nulietas 1883 m.). Varpas buvo sudaužytas į smulkias dalis ir parduotas metalo laužo supirktuvėje. Naują varpą 2018 m. miesteliui padovanojo Lenkija. ''Ant bronzinio, 420 kg sveriančio varpo išlieta ir Krekenavoje esančio, stebuklingomis galiomis garsėjančio Dievo Motinos paveikslo kopija. Varpo dovanojimo akte rašoma, kad lėšos, skirtos varpo gamybai, buvo suaukotos lenkų visuomenės, gamybą parėmė ir Lenkijos tautinis fondas. Varpas kol kas vadinamas rašytojo, Nobelio premijos laureato Henriko Senkevičiaus vardu – Henrykas, vėliau jis bus pašventintas Jono Pauliaus II vardu. Varpą puošia užrašas lietuvių ir lenkų kalbomis: „Henryko Sienkiewicziaus – Laudos praeities dainiaus atminčiai. Abiejų valstybių atgimimo šimtmečiui. Lenkai-lietuviai. Skambinu širdžių tvirtybei – Henryk.“'' Įdomu, jog spontaniškai susibūrusiam komitetui dėl naujo varpo bažnyčiai dovanojimo, vadovavo Lechomiras Domaševičius (Lechomir Domaszewicz) iš Varšuvos. Jo giminė kilusi iš istorinio Liaudos regiono, o jis pats buvo pakrikštytas Krekenavos bažnyčioje. Vienas jo protėvių Jonas Domaševičius šaltiniuose minimas kaip varpų liejikas Lietuvoje. Žinoma, kad šis asmuo 1698 m. nuliejo varpą Žemutinio Kazimiero (Kazimierz Dolny) bažnyčiai Lenkijoje.
2016 m. rugsėjo 19 d. ant Vadaktų bažnyčios fasado, dalyvaujant lietuvių ir lenkų delegacijoms, atidengta memorialinė lenta lenkų rašytojui Henrikui Senkevičiui. Būtent čia garsus rašytojas gyveno, kūrė, tad jo garbei ant bažnyčios atidengta ir mirties metinėms skirta atminimo lenta. Šią lentą finansavo Lenkijos Kultūros ir Nacionalinio Paveldo Ministerija bei Nacionalinis Kelcų muziejus.
Gegužės 6
Vardadieniai
Judita – Minvydas – Eidmantė – Liucijus – Benedikta – Benė – Benis
Jevlampijus Laškovas
Jevlampijus Laškovas (g. 1932 m. rugsėjo 10 d. Rokiškyje) – Lietuvos geologas, fizinių mokslų daktaras.
Biografija
Brolis Jonas Laškovas, žmona Lidija Laškova. 1956 m. baigė Vilniaus universitetą. 1961 m. apgynė disertaciją „Pietinio Pabaltijo ordoviko nuogulų litostatigrafija, litologija ir facijos“, 1969 m. geologijos ir mineralogijos mokslų kandidatas.
Nuo 1956 m. atliko geologinį kartografavimą (M 1:200 000 ir 1:50 000 m.) Altajuje. 1964-1965 m. dirbo Vilniaus termoizoliacijos institute. Nuo 1968 m. dirba Geologijos institute (nuo 2002 m. Geologijos ir geografijos institutas), nuo 1970 m. instituto vyresnysis mokslo darbuotojas.
Mokslinė veikla
Daugiausia tyrė ordoviko sistemą. Atliko uolienų struktūrinę-genetinę klasifikaciją, išskyrė 42 uolienų tipus, 9 facijas. Ištyrė metabentonitų cheminę ir mineralinę sudėtį, nustatė jų ryšį su ugnikalnių veikla Tetidės jūros ir Japeto vandenyno mikrokontinentuose ir salų lankuose. Nustatė sedimentacijos cikliškumą, priklausantį nuo Pasaulinio vandenyno vandens lygio svyravimų. Pagal nuosėdų sudėtį ir faunos kaitą bei pagal paleomagnetinių tyrimų duomenis nustatė Baltikos žemyno dreifą nuo Pietų poliaus (70°-40°, ordoviko periodo pradžioje) iki pusiaujo (periodo pabaigoje) ir klimato kaitą. Išskyrė 40 litostratigrafinių padalinių (svitų, pluoštų), naujus baseino dugno morfotektoninius Notangos ir Pietų Botnijos įlinkius, Pietų Pabaltijo ir Gotlando-Šiaurės Estijos monoklinas.
Griešių piliakalnis
Griešių piliakalnis, Rūdupio piliakalnis – piliakalnis Kazlų Rūdos savivaldybės teritorijoje, į šiaurę nuo Griešių, Kazlų Rūdos seniūnija. Pasiekiamas keliu Antanavas – Armališkiai Rūdupiuose pasukus į kairę šiaurės kryptimi miško keliuku, vedančiu link Krūvelių, pavažiavus 200 m nuo jo krašto, už kelio posūkio į kairę mišku paėjus į kairę vakaruosna 100 m.
Piliakalnis
Piliakalnis įrengtas miške esančio ožnugario aukščiausioje vietoje, jo šiaurės vakarų gale. Aikštelė keturkampė, pailga pietryčių – šiaurės vakarų kryptimi, 50x11 m dydžio, per 0,5 m iškilusiu viduriu. Šlaitai vidutinio statumo, 4-­6 m aukščio. Piliakalnis apaugęs retomis pušimis.
Tyrimai
1965 m. piliakalnį žvalgė Istorijos institutas. Piliakalnis datuojamas I tūkstantmečiu.
Pastaba: Norėdami pamatyti Vikipedijoje aprašytų gyvenviečių ir kultūros paveldo objektų žemėlapį paspauskite prie koordinačių esančią Žemės ikoną
Vadoklių Švč. Jėzaus Širdies bažnyčia
Parapijos kapinėse stovi Visų Šventųjų koplyčia.
Istorija
miniatiūra|250px|left|Bažnyčia ir varpinė Manoma, kad Vadoklių dvare XVIII a. pradžioje buvo pastatyta koplyčia. Dvaro savininkas Anupras Belozaras 1781 m. pastatė medinę bažnyčią. 1875–1902 m. klebonavęs Jonas Balvočius (1842–1915) 1876 m. padidino bažnyčią, pristatė šonines koplyčias, parapijos ūkinius trobesius. Jis rūpinosi labdara, švietimu, blaivybe, garsėjo gražiais pamokslais.
1907 m. įsteigta „Saulės“ draugijos mokykla (1910 m. pakeista valdine). Per Pirmąjį pasaulinį karą vokiečiai išsivežė 3 varpus. Klebono Juozo Remeikos ir kunigo Petro Margevičiaus rūpesčiu 1932 m. įkurta altarija. Klebonas Mykolas Jusys 1934 m. atnaujino ir išdažė bažnyčią. Per Antrąjį pasaulinį karą gerokai sužalota.
1947 m. stovėjo su pakrypusiu bokštu. Vėliau bažnyčia suremontuota, perstatytas bokštas.
Architektūra
Bažnyčia turi liaudies architektūros bruožų, kryžminio plano, vienabokštė, su 2 bokšteliais. Šventoriaus tvora akmenų mūro. Jame stovi mūrinė varpinė.
Parker Posey
thumb|Parker Posey
Parker Christian Posey (g. 1968 m. lapkričio 8 d., Baltimorė, Merilandas) – JAV aktorė.
Barašėliai (Frydrichsvaldė)
Barašėliai (, nuo 1946 m. rugsėjo 7 d. ) – buvusi gyvenvietė Mažojoje Lietuvoje, Kaliningrado srities rytinėje dalyje, Krasnoznamensko rajone, nuo 2008 m. birželio 30 d. Vesnovo kaimo gyvenvietės teitorijoje 26 km į pietryčius nuo Ragainės, prie kelio Luninas – Vesnovas, Agmenos dešiniajame krante.
Istorija
Nadruvos žemės kaimo pavadinimas lietuviškos kilmės. 1736–1818 m. Prūsijos karalystės Lietuvos departamento, 1818–1871 m. Prūsijos karalystės Rytų Prūsijos provincijos, 1871–1918 m. Vokietijos imperijos, 1918–1933 m. Veimaro respublikos, 1933–1945 m. Trečiojo reicho Gumbinės apygardos Pilkalnio apskrities, nuo 1874 m. balandžio 15 d. Ragainės apskrities, nuo 1922 m. Tilžės-Ragainės apskrities kaimas (nuo 1909 m. rugsėjo 17 d. dvaras, nuo 1928 m. rugsėjo 30 d. vėl kaimas), 1928 m. prijungtas prie Rautenberkio. 1946 m. balandžio 7 d. – rugsėjo 6 d. Pilkalnio rajono (Пиллькалленский район), vėliau Krasnoznamensko rajono kaimas, 1947 m. birželio 17 d. – 2008 m. birželio 30 d. Vesnovo apylinkės teritorijoje.
San Pedro Martiro Sieros nacionalinis parkas
San Pedro Martiro Sieros nacionalinis parkas  – nacionalinis parkas Meksikoje, Žemutinėje Kalifornijoje. Šis parkas įžymus, nes jame saugomos įvairių rūšių pušys bei granitininės kalnų uolos. San Pedro Martiro Sieros kalnų grandinė nusidriekusi nuo šiaurinės iki pietinės Žemutinės Kalifornijos pietvakarių centrinės dalies. Picacho del Diablo yra aukščiausiai iškilusi viršukalnė šiame parke, kurios aukštis siekia 3096 metrus. San Pedro Martiro Sieros nacionalinis parko saugomas pušynas yra vienas iš nedaugelio Žemutinės Kalifornijos pusiasalyje.
Augmenija bei gyvūnija
San Pedro Martiro Sieros nacionalinis parkas sergi keletą spygliuotų augalų rūšių, o tarp jų gausiausiai paplitusios yra Lamberto pušis, geltonoji pušis, Meksikos baltoji pušis, Džefrio pušis, kėnis ir kiparisas. Šie medžiai paprastai būna išsikeroję aukštumose. Tuo tarpu žemesniuose San Pedro Martiro Sieros kalnus nuklojo čiaparalė – žemaūgiai krūmokšniai. Augmenija šiame parke yra savita, išsiskirianti iš Meksikos kraštovaizdžio. Šių augalų rūšių randama ir pietvakarinėje Kalifornijos dalyje, Lagunos ir San Jacinto kalnuose.
Parke veisiasi įvairios žinduolių rūšys kaip antai mulinis elnias, snieginis avinas, puma, rudoji lūšis, šiaurės Amerikos kakomiclis, kojotas, triušiai, voveriniai ir 30 rūšių šikšnosparniai. Šioje vietovėje taip pat apsigyveno įvairių rūšių paukščiai, tokie kaip baltagalvis erelis, kilnusis erelis, sakalas, geniai, juodasis grifas, kalifornijos kondorai bei keletas rūšių bukučių.
Dadzia
Prasideda Suešano ir Nanhu kalnų šlaituose, Vidurio Taivano kalnagūbryje, 3637 m aukštyje virš jūros lygio. Teka Taičungo (rajonai Hepingas, Sinšė, Dongši, Šifangas, Fengjuanas, Houli, Šengangas, Vaipu, Dadzia, Čingšujus, Daanas) miesto teritorija 124 km ir įteka į Taivano sąsiaurį.
Dadzia rajone upė patvenkta Teči užtvanka, sudarytas 592 hektarų ploto Dedzi rezervuaras. Rezervuaras aprūpina miestą geriamuoju vandeniu, elektra, užkerta kelią potvyniams, jo vanduo taip pat naudojamas rekreacijos poreikiams. Teči ir dar penkios kitos užtvankos ant Dadzia upės pagamina iki 1100 megavatų hidroenergijos, o per metus daugiau kaip 2,4 mlrd. KWh. Kitos penkios užtvankos, įrengtos ant upės paeiliui, yra Čingšano, Kukuano, Tienluno, Maano ir Šihgango užtvankos.
Palei upę nutiesti plentai Hepingas–Dongših ir Fongjuanas–Cingšuėjus.
Incidentai
Siaučiant taifūnams ar pilant smarkiam lietui, Dadzia upę neretai užneša nuošliaužos, užverčiančios ir apgadinančios kelius. 2008 m. rugsėjį prasiautęs taifūnas „Sinlaku“ sukėlė audringus potvynius, kurie nuplovė Houfengo tilto (sujungiančio Houli su Fengjuanu) atramas, incidento metu žuvo šeši žmonės. 2010 m. birželį, po NT$1,4 mlrd. kainavusių rekonstrukcijos darbų, tiltas buvo atidarytas transporto priemonių eismui.
Baltijos spaudos santarvė
Baltijos spaudos santarvė (BSS) – nuo 1933 m. veikusi Estijos, Latvijos ir Lietuvos žurnalistų bendradarbiavimo organizacija.
Organizacija
Kiekvienai šaliai atstovavo nacionalinis Santarvės komitetas, kurį iš penkių asmenų suformuodavo Žurnalistų sąjungos. Vyriausiasis BSS organas buvo nacionalinių komitetų suvažiavimai (konferencijos), paeiliui vykę kiekvienoje šalyje. Organizacijos prezidiumą sudarė nacionalinių komitetų pirmininkai. Jis sprendė politinius bendradarbiavimo klausimus. Kultūros komisija rūpinosi šalių kultūrų sąveika bei jos propaganda spaudoje. Spaudos bendradarbiavimo komisijos uždavinius apibūdina pavadinimas. Iškilusius ginčus sprendė Santarvės arbitražas.
Į BSS Lietuvos nacionalinį komitetą buvo renkami Vytautas Alantas, Pranas Dailidė, Augustinas Gricius, Vincas Kemežys, Justas Paleckis, Bronys Raila, Vincas Rastenis ir kt.
Organizacijos veiklą nutraukė prasidėjusi TSRS okupacija.
Veikla
Žurnalistai švelnino politikų, visuomeninių organizacijų ar pačios spaudos sukeltus konfliktus. Didesni nesusipratimai buvo kilę tarp lietuvių ir latvių spaudos dėl Lietuvos-Latvijos krepšinio rungtynių per 1937 m. Europos krepšinio pirmenybes Rygoje aprašymo; tarp estų ir latvių – dėl Baltijos klauzulės susiaurinimo Estijos prekybos sutartyje su Suomija. Dėl pastarosios priežasties estų delegacija net buvo nutraukusi veiklą BSS.
1940 m. pradžioje buvo keliamas klausimas, kad kiekviena šalis prie savo pasiuntinybių kitose dviejose Baltijos valstybėse turėtų spaudos atašė, kad užsienio reikalų ministerijų spaudos šefai, telegramų agentūrų direktoriai ir radiofonų informacijos vedėjai palaikytų glaudesni ryšj su BSS nacionaliniais komitetais, dalyvautų Santarvės renginiuose.
Islandijos futbolo varžybos 1955 m.
Islandijos futbolo varžybos 1955 m.
Jonas Laškovas
Jonas Laškovas (1930 m. rugpjūčio 22 d. Rokiškyje – 2000 m. balandžio 26 d. Vilniuje) – Lietuvos ekonomistas, statistikas, socialinių mokslų daktaras.
Bibliografija
Brolis Jevlampijus Laškovas. 1955 m. Vilniaus universitete baigė pramonės ekonomiką. 1955–1958 m. dėstė Kauno statistikos technikume. 1958–1962 m. Centrinės statistikos valdybos mokymo kombinato direktorius. 1962–1993 m. Vilniaus universiteto dėstytojas, 1971–1984 m. Statistikos katedros vedėjas; 1974–1990 m. Finansų ir apskaitos fakulteto, nuo 1977 m. Ekonominės kibernetikos ir finansų fakulteto prodekanas. 1968 m. ekonomikos mokslų kandidatas. Nuo 1970 m. docentas.
Mokslinė veikla
Mokslinių darbų pagrindinės sritys: šeimų biudžetų tyrimas, gyvenimo lygio statistika. Parengė praktinių užduočių rinkinių aukštųjų mokyklų studentams.
Juodupiai (Vilkaviškis)
Juodupiai – kaimas Vilkaviškio rajono savivaldybės šiaurės rytuose, 2 km į rytus nuo Paežerių. Rytuose teka Juodupis, vakaruose – Rausvė, pietuose plyti Kupreliškių miškas. Praeina kelias (atšakos į Piliūnus, Kupreliškius).
Aleksandravėlės apylinkė
Aleksandravėlės apylinkė – Lietuvos TSR administracinis-teritorinis vienetas šiaurės rytų Lietuvoje.
Istorija
Apylinkė įkurta užėjus sovietams XX a. 5-ajame dešimtmetyje. 1949 m. buvo Aleksandravėlės valsčiuje, 1950 m. priskirta naujam Obelių rajonui. 1954 m. prijungta Kumpoliškio apylinkė. 1963 m. sausio 12 d. Aleksandravėlės apylinkė prijungta prie Obelių apylinkės.
Balstogės universitetas
Balstogės universitetas  – universitetas esantis šiaurės rytų Lenkijoje, Palenkės vaivadijoje, Balstogės mieste. Įkurtas 1997 m. birželio 19 dieną, kai buvo pertvarkytas 1968 m. įkurtas Varšuvos universiteto filialas. Universitete dirba apie 1 500 žmonių, iš viso yra apie 16 000 studentų. Universitete studentai gali mokytis bakalauro, magistro ir doktorantūros studijas, dienine, vakarine ar neakivaizdine studijų forma. Universitete vykdomi įvairūs moksliniai tyrimai naudojant pažangiausias technologijas. Universitetas dalyvauja tarptautinėse studentų mainų programose, kaip kad Erasmus programa, Socrates-Erasmus ir Europos universitetų asociacija.
2007 m. rugpjūčio 9 d. universitetas atidarė savo filialą Lietuvoje – Vilniaus Ekonomikos-informatikos fakultetą, kur galima studijuoti ekonomiką ir informatiką lenkų kalba.
Elena Leliugienė-Žeimaitė
Biografija
1974 baigė Plungės vaikų muzikos mokyklą (D. Urnėžienės fortepijono klasė), o 1976 vidurinę mokyklą. 1976–1980 muziką studijavo Lietuvos valstybinės konservatorijos Klaipėdos fakultetuose (diriguoti mokė S. Kačinskienė).
Nuo 1980 rudens Plungės 5-osios vidurinės („Ryto“) mokyklos muzikos ir dainavimo mokytoja, vaikų ir vyresniųjų klasių moksleivių chorų ir mokytojų vokalinių ansamblių vadovė. Ansambliai dalyvaudavo koncertuose ir konkursuose. Vaikų chorą parengė 1985 respublikinei dainų šventei, o mišrųjį 1987 respublikinei moksleivių dainų šventei (konkurse pelnė trečiąją vietą) ir 1990 Lietuvos tautinei dainų šventei. Kartu su choreografe N. Vosyliene subūrė vaikų dainų ir šokių ansamblį, kuriam 1984 suteiktas „Žirginėlių" vardas. 1985–1990 buvo direktoriaus pavaduotoja užklasiniams renginiams. Plungėje suorganizavo du mišriųjų chorų festivalius, kuriuose dalyvavo chorų iš Lietuvos ir buvusios Sovietų Sąjungos mokyklų.
Nuo 1991 Plungės 1-osios vidurinės (A. Jucio) mokyklos muzikos ir dainavimo mokytoja, jaunučių ir merginų chorų vadovė. Merginų chorą (talkino N. Puplauskienė) parengė 1994 I ir 1998 II Pasaulio lietuvių dainų šventėms Vilniuje. Chorus parengia Plungės rajono, Klaipėdos ir Pamario krašto dainų šventėms, o jaunuosius dainininkus – „Dainų dainelės" respublikiniams konkursams.
Nuo 1994 Plungės kultūros namų vaikų pramoginės muzikos choro vadovė. Choras 1997 dalyvavo populiariosios muzikos chorų festivalyje Telšiuose ir chorų konkurse Marijampolėje, taip pat chorų festivalyje Palangoje ir Plungės regiono vaikystės šventėje. 1996 subūrė Plungės švietimo darbuotojų moterų chorą, kurį parengė 1998 II Pasaulio lietuvių dainų šventei Vilniuje.
E. Leliugienė nuolat kelia savo kvalifikaciją įvairiuose kursuose Vilniuje, lanko APPLE kursus, dainuoja mokytojų ir chorvedžių kameriniame chore bei pagarsėjusiame dainų ir šokių ansamblyje „Suvartukas“, su kuriuo ne kartą koncertavo ir užsienyje. 1995 jai suteikta muzikos mokytojos metodininkės kvalifikacijos kategorija. Yra Plungės rajono, Klaipėdos ir Pamario krašto dainų švenčių dirigentė, 1996 moterų chorų festivalio Kretingoje dirigentė. Kai 1996 su „Suvartuku" gastroliavo Australijoje, buvo pakviesta diriguoti tradicinėje Australijos lietuvių dainų šventėje Melburne.
Šaltiniai
Boleslovas Zubrickas. Pasaulio lietuvių chorvedžiai: enciklopedinis žinynas. Vilnius, 1999.
Islandijos futbolo varžybos 1956 m.
Islandijos futbolo varžybos 1956 m.
Skaisčiūnai
Istorija
1923–2010 m. veikė Skaisčiūnų pagrindinė mokykla. Rytinė dalis kaimo prijungta prie Marijampolės.
Laikinai
Laikinai – lietuviškas trumpametražis vaidybinis kino filmas, sukurtas studijoje „Monoklis“ 2011 m., 28 min. trukmės. Filmo gamybą iš dalies finansavo Lietuvos Respublikos Kultūros rėmimo fondas.
Filmas „Laikinai“ – aktualus Lietuvos gyvenimo nūdienos atspindys, nagrinėjantis emigracijos sukeltas problemas vaikų ir jaunimo tarpe. Režisierė Jūratė Samulionytė (g. 1983 m.) prieš keletą metų sėkmingai debiutavo eksperimentiniu foto–filmu „Nerutina“, pelniusiu ne vieną apdovanojimą tarptautiniuose kino festivaliuose, filmo „Šanxai banzai“ autorė. Scenarijų filmui „Laikinai“ parašė moksleivė Marija Kavtaradzė, po to Lietuvos Muzikos ir Teatro akademijoje pradėjusi studijuoti vaizdo režisūros specialybę. Filmuota Vilniaus Lazdynų, Pilaitės mikrorajonuose, Kauno oro uoste.
Siužetas
Filmas gvildena išvykusių į užsienį uždarbiauti tėvų, žadančių „greitai sugrįžti“, vaikų likimą ir juos užklumpančias problemas.
Dvi sesės Saulė (14 metų) ir Liucija (5 metai) gyvena vienos ir laukia tėvų, kurie laikinai išvyko į Londoną uždarbiauti. Deja, Londonas nešildo. Vyresnėlei Saulei atitenka didžiausia atsakomybė – pasirūpinti Liucija, prižiūrėti namus, o tuo pačiu metu dar spręsti visus paauglystėje iškylančius klausimus. Nuo didžiulės įtampos ir užimtumo Saulė nebegali pritapti prie savo bendraamžių draugų. Mergaitės stengiasi savarankiškai gyventi ir kovoti su realybe, tačiau būti suaugusiomis kartais tampa per sunku.
Ronald Reagan
Ronaldas Vilsonas Reiganas (, 1911 m. vasario 6 d. – 2004 m. birželio 5 d.) – 40-asis JAV prezidentas (1981–1989 metais) ir 33-asis Kalifornijos gubernatorius (1967–1975 metais).
Eidamas prezidento pareigas, Reiganas įgyvendino naujas drąsias politines ir ekonomines iniciatyvas. Jo mokesčių mažinimo ekonominę politiką, pramintą „Reiganomika“, sudarė dereguliacija (valstybės kainų reguliavimo panaikinimas) ir žymus mokesčių sumažinimas, įvykdytas 1981 metais. Reigano pirmosios kadencijos metu buvo pasikėsinta į jo gyvybę. Pirmoji kadencija taip pat pasižymėjo tuo, kad prezidentas laikėsi tvirtos pozicijos ir nedarė nuolaidų profesinėms sąjungoms. Be to, Reiganas įsakė pradėti karinius veiksmus Grenadoje. Ronaldas Reiganas triuškinančiu skirtumu buvo perrinktas antrajai kadencijai. Antrosios kadencijos metu buvo užbaigtas Šaltasis karas, įvykdytas Libijos bombardavimas, atskleistas Irano-Kontros skandalas (skandalas dėl prekybos ginklais su Iranu ir Nikaragvos kontrrevoliucionierių (Kontrų) rėmimo). Prezidentas taip pat inicijavo karinių pajėgų didinimą kaip ginklavimosi varžybų su Sovietų Sąjunga manevrą, atsisakydamas tarptautinių santykių įtampos mažinimo strategijos. Reiganas viešai pavadino SSRS „blogio imperija“ ir rėmė antikomunistinius judėjimus visame pasaulyje. Jis vedė derybas su Sovietų Sąjungos generaliniu sekretoriumi Michailu Gorbačiovu. Derybos baigėsi vidutinio nuotolio branduolinės ginkluotės sutartimi, kuria abi pusės įsipareigojo mažinti savo branduolinių ginklų arsenalą.
Reiganas baigė savo prezidentavimą 1989 metais. 1994 metais jis atskleidė, kad jam buvo diagnozuota Alzhaimerio liga. Jis mirė po 10 metų, 2004 metais, būdamas 93-ejų metų amžiaus.
Jaunystė
thumb|200px|right|Ronaldas Reiganas paauglystėje
1920-ųjų metų pabaigoje, užsidarius minėtai parduotuvei, Reiganų šeima persikėlė į Diksoną, kur Ronaldas lankė vidurinę mokyklą, kurioje jis susidomėjo vaidyba, sportu, istorijų pasakojimu. 1926 metais gavo pirmąjį darbą – gelbėtojo pareigas Rok Riveryje Louelo parke, netoli Diksono. „Aš išgelbėjau 77 gyvybes“, sakė Reiganas interviu, paminėdamas, kad jis įpjaudavo ant rąsto žymę už kiekvieną jo išgelbėtą gyvybę. Po vidurinės mokyklos Reiganas lankė Eurekos koledžą, kurioje jis buvo „Tau Kappa Epsilon“ brolijos nariu. Reiganas koledže specializavosi ekonomikoje ir sociologijoje, buvo aktyvus sporte, įskaitant ir futbolą.
Radijas ir filmai
thumb|150px|left|1938 metais Ronaldas Reiganas vaidino filme „Kaubojus iš Bruklino“ 1932 metais baigęs Eurikos koledžą, Reiganas išvažiavo į Ajovos valstiją, kur dalyvavo perklausoje darbui mažo miestelio radijo stotyje ir gavo futbolo komentatoriaus darbą Ajovos universitete. Kiek vėliau dirbo pranešėju vienoje radijo stotyje.
Keliaudamas darbo reikalais Kalifornijoje, 1937 metais Reiganas dalyvavo aktorių perklausoje, po kurios jis pasirašė septynerių metų kontraktą su Warner Brothers kino studija. Reiganas debiutavo 1937 metų filme „Meilė tiesioginiame eteryje“. Kitas žymesnis filmas, kuriame jis vaidino, yra 1942 metų filmas „Kings Row“ („Karalių ginčas“), kuris buvo nominuotas Oskarui. Taip pat vadino filmuose: „Tennessee’s Partner”, „Hellcats of the Navy”, „This Is the Army”, „Bedtime for Bonzo”, „Cattle Queen of Montana”, „The Killers”. Per visą savo kino karjerą Reiganas vaidino 54 meniniuose filmuose, dauguma kurių buvo mažo biudžeto filmai, skirti mažoms auditorijoms. Reigano vaidyba nesulaukė visuotinio pripažinimo.
Altayras
thumb|200px|left|Altayras
Ronald Reagan
Karinė tarnyba
Baigęs 14 mėnesių trukusius neakivaizdinius karinius kursus, 1937 metų balandį Reiganas buvo įrašytas į rezervą kaip laisvai samdomas karys. Kiek vėliau, 1937 metų gegužę, Reiganui buvo suteiktas Kavalierių karininkų rezervistų korpuso antrojo leitenanto laipsnis. Nuo birželio 18 dienos jis buvo įrašytas į 323-ąją kavaleriją.
Altayras
thumb|200px|left|Altayras žvaigždyne
Ronald Reagan
Karinė tarnyba
1942 metų balandžio 18 dieną, jis buvo pakviestas atlikti savo karinę tarnybą, tačiau dėl trumparegystės medicininė komisija klasifikavo Ronaldą kaip ribotų galimybių, o tai neleido jam tarnauti užsienyje (tai yra Europoje, kur vyko pagrindiniai Antrojo pasaulinio karo veiksmai).
Reiganas pirmąją užduotį vykdė San Franciske, Fort Meisono krovinių uoste, kur jis ėjo ryšių tarnybos karininko pareigas. Karinių oro pajėgų prašymu Reiganas iš kavalerijos perėjo į karines oro pajėgas, ir buvo užrašytas į Pirmąjį kino gamybos kompleksą Kavlero mieste, Kalifornijos valstijoje. 1943 metų vasario 14 dieną jis buvo pakeltas pareigose iki pirmojo leitenanto. 1944 metų sausį Ronaldui suteiktas kapitono rangas. Tų pačių metų vasarį kapitonas Reiganas buvo nukreiptas į Niujorką. 1944 metų lapkričio 14 dieną, jis buvo paskirtas į 18-ąją karinių oro pajėgų bazę Kalvele, kur jis ir pasiliko tarnauti iki Antrojo pasaulinio karo pabaigos. Reiganas buvo rekomenduotas pakelti iki majoro rango, tačiau rekomendacija nebuvo priimta. Ronaldas Reiganas baigė tarnybą 1945 metų gruodžio 9 dieną. Iki Antrojo pasaulinio karo pabaigos, jo kompleksas karinėms oro pajėgoms pagamino 400 mokomųjų trumpametražinių kino filmų.