cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Kornevilio varpai
Pastatymai Lietuvoje
'''2016 m. spalio 7 dieną Kauno valstybinis muzikinis teatras pristatė naują veikalo versiją.''' Libretą į lietuvių kalbą vertė Vida Rekienė. Spektaklį režisierisavo Hermann Keckeis ir scenografas Maroine Dibas (Austrija), dirigentas Virgilijus Visockis, kostiumų ir grimo dailininkė Kotryna Daujotaitė, choreografas Aleksandras Jankauskas ir chormeisteriai Ramūnas Tilvikas ir Rasa Vaitkevičiūtė. 2016 m. pastatyme vaidmenis sukūrė: Serpoletą – Ingrida Kažemėkaitė ir Gitana Pečkytė, Žermeną – Ieva Goleckytė ir Kristina Siurbytė, Grenišė – Kęstutis Alčauskis, Egidijus Bavikinas ir Mindaugas Zimkus, Markizą Kornevilį – Andrius Apšega ir Ramūnas Urbietis, Gasparą – Tomas Ladiga ir Gediminas Maciulevičius, Antstolį – Jonas Lamauskas ir Giedrius Prunskus, Advokatą – Faustas Januška ir Ričardas Karalevičius, Jūreivį Kašalotą – Dainius Bervingis ir Ramūnas Šimukauskas, Gertrūdą – Asta Mikelionytė ir Iveta Kalkauskaitė, Manetą – Marija Arutiunova ir Akvilė Garbenčiūtė, Žaną – Vilma Narvidaitė ir Emilija Mackevičiėnė, Siuzaną – Jolita Genienė iir Aušra Kumetienė.
Robert H. Jackson
Robertas Hauvautas Džeksonas (, 1892 m. vasario 13 d. – 1954 m. spalio 9 d.) buvo amerikiečių teisininkas, ir politikas, 1941–1954 m. JAV Aukščiausiojo teismo teisėjas. 1938–1940 m. JAV generalinis solisitorius, 1940–1941 m. JAV generalinis atornėjus. Vienintelis asmuo, ėjęs visas tris šias pareigas. R. Džeksonas buvo JAV pagrindinis prokuroras Niurnbergo karo nusikaltimų tribunole.
Metus studijavo Olbanio teisės mokykloje, tačiau teisinio išsilavinimo neįgijo. R. Džeksonas buvo paskutinis JAV Aukščiausiojo Teismo teisėjas, neturėjęs teisinio išsilavinimo. Į advokatūrą buvo priimtas, atlikęs išplėstinę praktiką pas patyrusį teisininką, tokia praktika anglosaksų bendrosios teisės tradicijoje jau nebetaikoma. Laikomas vienu geriausių JAV Aukščiausiojo teismo sprendimų rašytoju. Pasisakė už platesnį teisinės gynybos taikymą, siekiant apsiginti nuo federalinės valdžios institucijų piktnaudžiavimo. Laikoma, kad R. Džeksonas buvo nuosaikiai liberalių pažiūrų.
Albatros C.I
Albatros C.I (po I Pasaulinio karo naudoti pavadinimai L.6, L.7, L.10) buvo pirmasis C (bendrosios paskirties) serijos dvivietis biplanas, kurį I Pasaulinio karo metu gamino Vokietijos Imperijos įmonė „Albatros Flugzeugwerke“. 11 šio tipo orlaivių taip pat buvo naudojami Lietuvos karo aviacijoje.
Konstrukcija ir gamyba
Pradėjus gaminti galingesnius aviacinius variklius, I Pasauliniame kare dalyvaujančios šalys pradėjo keisti neginkluotus žvalgybinius lėktuvus ginkluotais modeliais. Vokietijos Imperijos aviacijoje šį pokytį žymėjo perėjimas nuo Idflieg sistemos tipo „B“ (neginkluoti žvalgybos ir artilerijos koregavimo orlaiviai) prie tipo „C“ neginkluoti žvalgybos ir artilerijos koregavimo orlaiviai).
Albatros C.I (gamyklinis kodas – L.6) buvo sukurtas 1915 m. pradžioje. Konstruktorius Robertas Thelenas jį projektavo kaip neginkluoto žvalgybinio modelio Albatros B.II (ir prieškarinio Albatros DD) šiek tiek padidintą ir didesniam varikliui pritaikytą versiją, kurioje piloto vieta buvo perkelta į priekį, o žvalgo kabinoje sumontuotas ratu sukiojamas 7,92 mm Parabellum MG14 kulkosvaidis.
Orlaivio konstrukcija buvo mišri – daugiausia medinė, korpusas dengtas fanera, sparnai aptraukti drobe. Albatros C.I variklio radiatorius buvo montuojamas ant bortų, didesnius variklius turėjusiuose modeliuose C.Ia ir C.Ib – sparne virš variklio. C.I viršutiniai sparnai buvo truputį ilgesni nei apatiniai. Uodega ir horizontalūs stabilizatoriai buvo trikampės formos.
Tuo metu galingas, 110 kW (150 AG) Benz Bz.III variklis orlaiviui suteikė pranašumo prieš daugumą Sąjungininkų orlaivių. Vėliau į C.I buvo montuojami galingesni varikliai – 118 kW (160 AG) Mercedes D.III ir 130 kW (180 AG) Argus As III. Pastarasis variantui C.Ia leido pasiekti 140 km/h greitį jūros lygyje ir pakilti iki 3000 m. aukščio.
Dėl tvirtumo ir puikių valdymo charakteristikų orlaivis buvo labai mėgiamas pilotų.
Toliau tobulinant C.I buvo sukurtas Albatros C.III – daugiausiai gamintas Albatros C modelis.
Pagal licenciją Albatros C.I taip pat gamino Roland (1915 m. rugpjūtis – lapkritis, 78 vnt.), Bayerische Flugzeug Werke, mokymams skirtą dvivietį modelį Albatros C.Ib nuo 1917 m. gamino įmonė Mercur Flugzeugbau. Austrijos-Vengrijos Imperijoje Albatros C.I gamino Oesterreichishc-Ungarische Albatros Werke (Oefag), jų pavadinimas buvo Albatros B.I(Ph)
Eksploatacijos istorija
Pilotuodamas Albatros C.I savo pirmą pergalę ore pasiekė Vokietijos Imperijos asas Oswald Boelcke (žvalgas – leitenantas von Wühlisch). Savo karjerą Albatros C.I oro žvalgo vietoje pradėjo ir Manfredas von Richhofenas.
Žinoma apie vienintelį išlikusį Albatros C.I – jo korpusas be sparnų eksponuojamas Lenkijos aviacijos muziejuje Krokuvoje.
Lietuvoje
miniatiūra|Lietuvos Karo aviacijos Albatros C.I avarija, Kaunas 1920 m. Albatros C.I buvo vieni pirmųjų Lietuvos Karo aviacijos įsigytų orlaivių. Vienuolika mokymui tinkamų Albaltros C.Ib Lietuvos kariuomenė įsigijo iš Kauno Aleksoto aerodrome įsikūrusios 475 Vokietijos KOP eskadros (F/A 475). Jų serijiniai numeriai: 142, 4913, 4921, 4924, 4933, 4937, 4938, 4975, 13722, 13751, 13798. Dauguma jų buvo komplektuoti Mercedes D.III 130 kW (160 AG) varikliais (retesniais atvejais – 110 kW (150 AG) Benz Bz. III).
Lietuvos Karo aviacijoje Albatros C.Ib, taip pat ir Albatros B.II buvo naudojami pradiniam lakūnų mokymui ir lavinimuisi. Lėktuvai nebuvo pilnai perdažyti, naudojami su Lozenge kamufliažu, buvo uždažomi tik vokiški kryžiai. Yra žinoma, kad bent ant vieno Mokomosios eskadrilės Albatros C.Ib vokiški kryžiai buvo užpiešti ne trispalviu, o vienos ochros spalvos rombu be Vyčio.
Lietuviškuose apskaitos dokumentose šis orlaivis buvo įvardijamas "Alb. C.I".
Priešingai nei labai panašūs Albatros B.II, Albatros C.I Lietuvoje, Karo aviacijos dirbtuvėse, nebuvo gaminami. Lietuvos Karo aviacijoje Albatros C.I buvo naudojami iki ketvirto dešimtmečio pradžios, kai A. Gustaičio iniciatyva juos pakeitė Anbo III ir kiti modernesni lėktuvai.
Variantai
miniatiūra|Salonikų fronte sudužęs Austrijos-Vengrijos Imperijos KOP Albatros vežamas per Salonikų miestą C.I – dvivietis žvalgybinis orlaivis.
C.Ia – patobulinta versija su Argus As. III varikliu, gaminta Bayerische Flugzeugwerke ir Luft-Fahrzeug-Gesellschaft
C.Ia (Bay) – mokymams skirtas modelis su sudvejintu valdymu ir Argus As. III varikliu, gamintas Bayerische Flugzeug Werke (1917 m. užsakyta 300, dar 150 vnt. – 1918 m. birželio mėn.)
C.Id -
C.If – mokymams skirtas modelis su sudvejintu valdymu. 1918 m. rugpjūčio mėn. 200 vnt. buvo užsakyti įmonėje Mercur Flugzeugbau. Tiek pat, su pneumatiniais amortizatoriais, buvo užsakyta Albatros įmonėje.
C.I-V – eksperimentinis modelis, 1 vnt.
Operatoriai
miniatiūra|Lenkijos KOP Albatros C.I
Romualdas Ramanauskas
miniatiūra|200px Romualdas Ramanauskas (g. 1950 m. vasario 4 d. Vilniuje) – lietuvių teatro ir kino aktorius.
Su buvusia žmona aktore Egle Gabrėnaite turi sūnų – režisierių Roką Ramanauską.
1968–1972 m. studijavo Lietuvos valstybinė konservatorija (dėst. Irena Vaišytė, Vladas Jurkūnas)
Profesinė veikla
1972–1992 bei 2001–2003 m. buvo Lietuvos akademinio dramos teatro aktorius. 1992–2001 m. dirbo Valstybiniame Jaunimo teatre.
Upynos valsčius
Upynos valsčius – buvęs administracinis-teritorinis vienetas dabartinės vakarų Lietuvos teritorijoje. Centras – Upyna.
Istorija
Įkurtas po I pasaulinio karo, tačiau gyvavo trumpai – 1919 m. jis minimas Lietuvos apskričių sienų ir centrų įstatyme, bet jau 1923 m. Upyna buvo Skaudvilės valsčiuje. Valsčius atkurtas 1947 m. lapkričio 6 d. iš dalies Skaudvilės valsčiaus, dalies Kaltinėnų valsčiaus ir dalies Šilalės valsčiaus. Valsčius panaikintas 1950 m. birželio 20 d., jo teritorija priskirta Skaudvilės rajonui (5 apylinkės) ir Šilalės rajonui (3 apylinkės).
Briediškė
Briediškė – buvęs kaimas Šakių rajono savivaldybėje, 1 km į šiaurės vakarus nuo Lepšių.
Bacbai
Bacbai (bac. бaцби (vns. бацав); ; ) – maža čečėnams ir ingušams gimininga tauta (2009 m. jų buvo apie 2500). Tai vienintelė vainachų tauta, išpažįstanti stačiatikybę.
Galeras (reikšmės)
Žodis galeras reiškia:
Bacbai
Paplitimas
Istoriškai gyvena Tušetijoje – kalnų srityje šiaurryčių Gruzijoje, Andžio Koisu upės aukštupyje kartu su gruzinais tušinais. Šiuo metu dauguma bacbų gyvena Zemo Alvanio kaime ties Achmetos miestu Alazanio aukštupyje (Kachetija, pietinis Didžiojo Kaukazo kalnagūbrio šlaitas).
Strazdiškės (Trakai)
Strazdiškės (arba Drazdiškė) – kaimas Trakų rajono savivaldybėje, 3 km į šiaurės vakarus nuo Bražuolės, prie kelio.
Bacbai
Kalba
Kalba bacbų kalba, kuri neturi raštijos, taip pat gruzinų kalba.
Kilmė
Viena versija aiškina, kad bacbai galbūt yra palikuonys ingušų, kurie XVI a. persikėlė iš Erzio (aukštikalnių aūlas) Džeiracho tarpeklyje Armchio upės baseine. Pagal liaudies padavimus bacbai atėjo iš Vabua vietovės Kalnų Ingušijoje. XIX a. pab. – XX a. pr. leistas Brokhauzo ir Jefrono enciklopedinis žodynas taip aprašė tušinų (bacbų) kalbą, siedamas bacbų kilmę su čečėnais: „Dar senais laikais tarp tušinų apsigyveno nedidelė čečėnų bendruomenė, save vadinanti bacbais. Didžioji dalis šių čečėnų, anksčiau sudariusi Covos bendruomenę, neseniai persikėlė į Alazanio lygumą ir apsigyveno ties Achmeto kaimu“. .
Autoritetingas Kaukazo tyrinėtojas Piotras Uslaras apie bacbų kilmę rašė: „Tiesa, kad tušinai taip par priklauso nochčių genčiai, ką rodo jų kalbos gramatinė sandara, bet jie, pasidavę gruzinų įtakai, visiškai persigimė ir prarado čečėnišką charakterį.“
Pagal 1926 m. surašymo duomenis Tarybų Sąjungoje gyveno 6 bacbai. Gruzijoje bacbus, skirtingai negu kistinus, oficialiai laikė ne savarankišku etnosu, o gruzinais. N. Volkova savo knygoje „Etniniai procesai XIX-XX a. Užkaukazėje“ (Этнические процессы в Закавказье в XIX—XX в.) rašė: „per kelis paskutinius šimtmečius bacbams ir daliai kistinų gruzinų kalba tapo antrąja gimtąja kalba“, bet „nežiūrint į kalbinę ir kultūrinę asimiliaciją 1948 m. dar buvo senų žmonių, prisiminusių čečėnų kalbą, čečėnų papročius“. . Ji taip pat rašė: Bacbų ir kistinų pavyzdyje matyti šių tautų susiliejimo su gruzinais procesas. Intensyviausias jis buvo cova-tušinų bendruomenėje, dauguma jų antroje XIX a. pusėje asimiliavosi su gruzinais: bacbai perėmė jų kostiumus, papročius, dainas ir pan.
Kultūra
Bacbų kultūroje daug gruziniškosios kultūros elementų. . Rusijos etnografijos muziejus bacbus priskiria gruzinų subetnosams, o su bacbais siejamus eksponatus muziejaus kolekcijose priskiria čečėnams. . Seniesiems bacbų aūlams būdinga bokštiškoji architektūra, bendra su ingušais, čečėnais ir gruzinais tušinais.
Ubiškės valsčius
Ubiškės valsčius – buvęs administracinis-teritorinis vienetas dabartinės šiaurės vakarų Lietuvos teritorijoje. Centras – Ubiškė.
Saliamonas Mozerka Slavočinskis
Biografija
Gimė protestantų šeimoje, bet priėmė katalikybę ir įstojo į Popiežiaus alumnatą – kunigų seminariją Vilniuje. Jaunystę praleido Žemaitijoje, nedideliame Lipkiškių (Liupkiškių) dvarelyje. Buvęs klebonu Kražiuose, Šiauliuose, taip pat Latvijoje. Klebonaudamas nepasižymėjo ramiu gyvenimu: mėgdavo išgerti, peštis, bylinėtis.
Ubiškės valsčius
Istorija
Valsčius įkurtas 1947 m. lapkričio 6 d. iš dalies Telšių valsčiaus ir dalies Luokės valsčiaus. Valsčius panaikintas 1950 m. birželio 20 d., jo teritorija priskirta Telšių rajonui (4 apylinkės).
Saliamonas Mozerka Slavočinskis
Kūryba
1646 m. išleistas Saliamono Slavočinskio sudarytas giesmynas „Giesmės, tikėjimui katalickam priderančios“. Tais pačiais metais išleistas ir kitas leidinys su jo pavarde – sveikinimas Žemaičių vyskupui Jurgiui Tiškevičiui („Illustrissimo Ac Reverendissimo Domino, D. Georgio Tyszkiewicz […] Episcopo Samogitiae“). Sveikinimo antraštėje jis vadina save Žemaičių vyskupo klientu, vyskupijos auklėtiniu (aliumnu), racionalinės filosofijos klausytoju Vilniaus akademijoje.
Giesmynas
Giesmynas dedikuotas Žemaičių vyskupui Jurgiui Tiškevičiui. Saliamonas Slavočinskis yra giesmyno sudarytojas, giesmių autoriai skirtingi (nenurodyti). Šis pirmas katalikų giesmynas yra didesnis už visus ankstesnius protestantų giesmynus, išleistus Prūsijoje. Jame yra arti 190 giesmių, iš jų 48 psalmės. Beveik visos giesmės verstos iš lotynų ir lenkų kalbų (originalias antraštes nurodo pats S. Slavočinskis). Prie giesmyno paruošimo galėjo prisidėti jėzuitas P. Šrubauskis ir Žygimantas Liauksminas, vėlesnis Vilniaus akademijos profesorius, garsaus retorikos vadovėlio autorius.
Giesmyno pasirodymas buvo reikšmingas faktas to meto literatūriniame gyvenime. Juo buvo pratęstas M. Daukšos ir K. Sirvydo pradėtas darbas. Giesmyne buvo patobulinta lietuvių literatūrinė kalba, vertimo menas, poetinė kalba, eilėdara.
Giesmyne propaguojama katalikybė, skiepijamos religinės pažiūros, garbinamas Dievas ir šventieji. S. Slavočinskio giesmyno kalbos pagrindas buvo žemaičių tarmė, bet jame yra ir kitų tarmių – vidurio aukštaičių, rytiečių – ypatybių. Jame buvo įtvirtintas izosilabizmas, pilnas moteriškas rimas, sudėtinga ir įvairi strofika. Giesmynas, kaip reikšmingas lietuvių raštijos paminklas, buvo pakartotinai išleistas fotografuotiniu būdu 1958 metais.
Kuoriškė
Kuoriškė (arba Šopaičiai) – buvęs kaimas Šakių rajono savivaldybėje, 1 km į vakarus nuo Lepšių.
Vijūkai
Vijūkai – kaimas Kauno rajono savivaldybėje, šiaurės vakariniame Kauno pakraštyje. Pietinė gyvenvietės dalis prijungta prie Kauno. Yra Ledos kapinės. 2001 m. Vijūkuose pastatyta ~200 mln. litų kainavusi Giraitės ginkluotės gamykla.
T.Ė.T.Ė. muzikiniai apdovanojimai
T.Ė.T.Ė. – alternatyvios muzikos apdovanojimai, teikti 2012–2013 ir 2020 m. Apdovanojimų idėjos autoriai ir organizatoriai – grupės „Skamp“ vokalistas Vilius Alesius ir muzikos agentūros „Bonus FX“ vadovas, buvęs A.LT apdovanojimų organizatorius Jonas Ščevinskas. Apdovanojimų pavadinimas „T.Ė.T.Ė.“ yra aliuzija į Muzikos asociacijos metų apdovanojimus M.A.M.A.: apdovanojimų šūkis – „Nedavė M.A.M.A.? Duos T.Ė.T.Ė.!“.
2014 m. apdovanojimus teikti buvo atsisakyta, kadangi „M.A.M.A.“ apdovanojimai, anot V. Alesiaus, buvo įteikti ir visiems pasižymėjusiems alternatyvios muzikos kūrėjams bei atlikėjams. Po pertraukos apdovanojimai vėl įteikti 2020 m.
2019 m.
Apdovanojimų įteikimas įvyko 2020 m. vasario 29 d.
2012 m.
Apdovanojimų įteikimas įvyko 2013 m. kovo 2 d. klube „Loftas“. Renginio vedėjai – aktoriai Viačeslavas Mickevičius ir Šarūnas Banevičius.
2011 m.
Apdovanojimų įteikimas įvyko 2012 m. vasario 25 d. klube „Loftas“. Renginio vedėjai – aktorius Mantas Stonkus ir grupės „Gerai Gerai & Miss Sheep“ vokalistė Dovilė Filmanavičiūtė.
Melnica
Melnica  – Rusijos folkroko grupė, įkurta Maskvoje 1999 m. Jos pradininkai – Natalija „Helavisa“ O’Shea ir Aleksejus „Čus“ Sapkovas.
Grupė groja rusiško, airiško, skandinaviško folkloro muziką su poproko įtaka. Pagrindinė grupės vokalistė ir dainų autorė – Natalija „Helavisa“ O’Shea. Ji yra viduramžių Europos kalbų ir kultūros specialistė. Dainoms būdinga fantasy tematika.
Nariai
Buvę nariai:
Drevinė bitininkystė
Drevinė bitininkystė (drevininkystė, bartininkystė) – archajinė bitininkystės atmaina – bičių medaus kopinėjimas iš drevių.
Medaus kopinėjimas yra vienas seniausių žmonijos verslų, kaip ir kitos rankiojimo praktikos. Seniausias žinomas piešinys, vaizduojantis medaus kopinėjimą, rastas Aranja de Bikorpo urve (netoli Valensijos, Ispanija), kaip manoma, 8000 metų senumo. 3 tūkstantmečio pr. m. e. rašytiniai šaltiniai bitininkystę mini Egipte, X a. pr. m. e. – Artimuosiuose Rytuose, VIII a. pr. m. e. – senovės Graikijoje.
thumb|left|100px|Bartininkas su geiniu (XX a. pr.) thumb|left|120px|Aranjos urvo piešinys, vaizduojantis priešistorinį bartininką thumb|240px|Į medį įkeltas kelminis avilys ([[Baškirija, Rusija)]] Pradėjus naudoti avilius, drevinė bitininkystė palaipsniui nunyko, nors tebėra praktikuojama atokesnėse Afrikos, Pietų Azijos, Lotynų Amerikos vietovėse. Kaip tradicinė praktika drevinė bitininkystė puoselėjama Lietuvoje, Lenkijoje, Baltarusijoje, Rusijoje.
2020 m. Baltarusijos ir Lenkijos drevinės bitininkystės tradicija pripažinta UNESCO nematerialiuoju pasaulio paveldu. Lietuvoje ši bitininkystė įtraukta į Nematerialaus kultūros paveldo vertybių sąvadą.
Lietuvoje
XVII–XVIII a. drevinę bitininkystę Lietuvoje pradėjo keisti naminė, o XIX a. ji išliko tik miškingoje Pietryčių Lietuvoje. Iš senos stiprios drevės buvo gaunama iki 7 gorčių medaus ir iki 2 svarų vaško.
Drevininkai naudoja savitą inventorių įkopti į dreves – geinį. Tai iš virvių nupintas keliamasis įrengimas. Taip pat į drevę galima užlipti kopečiomis (liesvomis) arba žaiginiu (šakotu medžiu nutrumpintomis šakomis). Bitės išbaidomos dūmauka (rūkliu, dūliu). Nauja drevė išskobiama peikena, uždengiama plautu. Koriams ir reikmenims susidėti drevininkai naudoja balanines pintines (kašeles, karzinkas), spiečiams gaudyti – vobikus (inkilus, spietines), bičių motinėles laikyti – matačnykus.
Kongo futbolo lyga
Kongo Pirmsasis divizios – aukščiausioji Kongo futbolo lyga.
Istorija
Nuo 1961 m. vyksta šalies futbolo čempionatai.
Eilę metų vyko pagal sistemą pavasaris-ruduo.
Pastaraisiais metais dėl pandemijos kaitaliojosi sistema.
Komandos
Čempionatuose dalyvauja 14 komandų.
Strazdiškiai
Strazdiškiai – kaimas Marijampolės savivaldybėje, 8 km nuo Šunskų.
Ralph Lingen
Ralfas Robertas Vyleris Lingenas, I baronas Lingenas (, 1819 m. gruodžio 19 d. Birmingamas, Anglija – 1905 m. liepos 22 d., palaidotas Londone, Anglijoje) – anglų valstybės tarnautojas, nuolatinis Iždo sekretorius. Gerai žinomas kaip vienas iš trijų komisarų, atsakingų už ataskaitą „Švietimo padėties Velse tyrimas” (1847 m.). Ataskaita liūdnai pagarsėjo kaip „Mėlynųjų knygų išdavystė”, nes joje niekinamai atsiliepiama apie valų kalbą, valų moralę ir švietimą Velse.
Biografija
Gimė Birmingame verslininko Tomo Lingeno (1771–1848) šeimoje. Mokėsi Bridžnorto gimnazijoje Šropšyre (1831–1837) ir Trejybės koledže Oksforde (1837–1840). 1841 m. Baliolo koledže Oksforde gavo stipendiją. 1847 m. buvo pakviestas į Londono „Lincoln's Inn“ advokatų kolegiją, tačiau advokatu jis nedirbo, tapo valstybinės švietimo valdybos tarnautoju.
1846 m. drauge su Dželindžeriu Kuksonu Saimonsu ir Henriu Robertu Vonu Džonsonu, kitais dviem anglų advokatais, buvo paskirtas komisaru ištirti švietimo būklę Velse, atlikti parlamentinį tyrimą. Tuo metu Velse daugiausia buvo kalbama vališkai, o šie trys komisarai mokėjo tik anglų kalbą, todėl jų ataskaita iš esmės rėmėsi anglų žemvaldžių ir dvasininkų pašiepiamais atsiliepimais apie valų kalbą, valų išsilavinimą ir moralę. Komisarų ataskaita pasirodė 1847 m., ji buvo išleista mėlynais viršeliais, dėl niekinamo turinio Velse sukėlė pasipiktinimą ir tapo žinoma kaip „Mėlynųjų knygų išdavystė“.
Petkūniškė (Šakiai)
Petkūniškė – buvęs kaimas Šakių rajono savivaldybėje, 1 km į rytus nuo Tubelių.
Aukspirtos hidrografinis draustinis
Aukspirtos hidrografinis draustinis – valstybinis gamtinis draustinis Lietuvoje, Šakių rajone, 5,5 km į pietryčius nuo Slavikų, tarp Panovių ir Šilgalių. Apima Aukspirtos žemupio slėnį nuo Gyliškių iki santakos su Šešupe. Įsteigtas 1988 m.
Draustinis įsteigtas siekiant išsaugoti besalpio slėnio smarkiai vingiuotą Aukspirtos žemupį.
Ralph Lingen
Biografija
Palaidotas Bromptono kapinėse Londone.
N M Rothschild & Sons
N M Rothschild & Sons Ltd. – privatus investicinis bankas, priklausantis Rotšildų šeimai. „Rothschild“ yra vienas iš pirmaujančių investicinių bankų pasaulyje pagal sudarytus M&A sandorius. „Rothschild“ buvo įkurtas Londono Sityje 1811 m. „Rothschild“ bankas šiuo metu turi 40 ofisų 33 šalyse, o juose dirba 2 000 darbuotojų.
Amiklai
Amiklai  – nedidelis kaimas pietinėje Graikijoje, Peloponeso pusiasalyje, Lakonijoje. Amiklai driekiasi Euroto upės lygumoje, 6 km į pietus nuo Spartos.
Senieji Amiklai
Senųjų Amiklų ( – Amyklai) griuvėsiai yra 2 km į šiaurės rytus nuo dabartinės gyvenvietės. Miestą įkūrė Spartos karalius Amiklas, Lakedemono sūnus. Pasak Pauzanijo, senieji Amiklai kilę iš achajų tvirtovės, įkurtos dar prieš dorėnų įsiveržimą į Graikiją, tai buvo įrodyta vėlesniais archeologiniais tyrimais. Bronzos amžiaus laikotarpiu gyvenvietė buvo įsikūrusi ant šlaitų virš dabartinių Amiklų. Gyvenvietę nukariavo spartiečiai, ir jos gyventojai tapo perioikais – mažesnes teises turinčiais Spartos polio piliečiais.
Po miesto užkariavimo, Amikluose buvo pastatyta Apolono šventykla, į kurią įėjo prieš tai jau stovėjęs Hiakinto, kuris buvo sena augalių pasaulio dievybė, pilkapis. Jo garbei kiekvieną vasarą buvo švenčiamos Hiakintijos, kurios trukdavo tris dienas. Pirmąją dieną buvo apraudojama jaunuolio mirtis, likusias dvi švenčiamas jo atgimimas kaip Apolonas Hiakintos. Hiakinto kultą Amikluose pakeitė Apolono kultas, ir Hiakintijas imta švęsti kaip Apolono šventes, tačiau amikliečiai negarbino Apolono sesers Artemidės. Amikluose taip pat buvo garbinamas Dionisas kaip Dionysos Psilax (Pagal Pauzaniją, dorėniškai psila – sparnai).
João Manuel Lopez Prates
Žuaunas Manuelis Lopesas Pratesas ( g. 1973 m. balandžio 2 d.) – Portugalijos futbolo specialistas, futbolo treneris.
Nuo 2022 m. Telšių „Džiugo“ vyr. treneris. Turi UEFA Pro licenciją.
Žaidėjo karjera
Portugalijoje žaidė futbolą, bet didelių aukštumų pasiekti nepavyko, nes sutrukdė patirta trauma.
Trenerio darbas
2007–2008 m. sezone tapo Eléctrico FC vyr. trenerio asistentu.
2009–2010 m. sezone dirbo Sporting CP sistemoje ir treniravo vaikus ir jaunimą.
2009 m. lapkričio mėn. tapo União Montemor. Dirbo iki 2012 m. vasaros.
Nuo 2013 m. kovo dirbo Atlético SC Reguengos treneriu. Klube užsibuvo iki 2014 m. pabaigos.
Nuo 2015 m. vasaros dirbo Hajer Club su U-19 ekipa. 2016 m. spalio mėn. paliko klubą.
Nuo 2017 m. gegužės darbavosi Al-Batin FC (Saudo Arabija). Buvo klubo koordinatoriumi. 2018 m. gegužę išvyko iš klubo.
Nuo 2019 m. sausio dirbo Vaulen IL vyr. treneriu. Klube užsibuvo iki 2022 m. kovo.
FC Džiugas
Lietuvoje dirbo Telšiuose. Kai iš „Džiugo“ klubo pasitraukė ilgametis treneris Marius Šluta į jo vietą buvo ieškoma naujo stratego. Juo tapo João Manuel Lopez Prates (nuo 2022 m. birželio 15 d.)
2022 m. birželio 18 d. įvyko trenerio debiutas šiame poste. Šiose rungtynėse namie, Telšiuose, rungtyniavęs „Džiugo“ klubas kovojo prieš Marijampolės „Sūduvą“. Rungtynės baigėsi rezultatyviomis lygiosiomis 2–2.
Steponkiškiai
Steponkiškiai – buvęs kaimas Šakių rajono savivaldybėje, 4 km į rytus nuo Lukšių, prie kelio.
Atar-kitahas
Atar-kitahas (Attar-kitah) – Elamo karalius, valdęs XIV a. pr. m. e., apie 1310–1300 m. pr. m. e. Jo pirmtakas – vyresnysis brolis Pahir-išanas (valdžia Atar-kitahui atiteko pagal tuometinę sosto paveldėjimo tvarką). Karaliaus Šilhak-Inšušinako įraše minima, kad Pahir-išano bei Atar-kitaho tėvas buvo Ige-halkis.
Atar-kitahas pirmasis po maždaug 500 metų pertraukos titulavosi „Anšano ir Sūzų“ karaliumi. Šitoks titulas įrašytas ant vienos iš dviejų buožių, kurias prancūzų archeologai aptiko Sūzuose, dievo Inšušinako šventykloje. Rastas ir įrašas, kuriame minima, kad Atar-kitahas paėmė grobį ir paslėpė jį šioje šventykloje.
Fabijoniškis
Fabijoniškis – buvęs kaimas Panevėžio rajono savivaldybėje, 12 km nuo Raguvos.
Barsukinė (Šunskai)
Barsukinė – kaimas Marijampolės savivaldybėje, 7 km į pietus nuo Šunskų.
Istorija
Šunskų apylinkės Barsukinės kaimas 1984 m. liepos 25 d. panaikintas LTSR AT Prezidiumo įsaku. Vėliau kaimas atkurtas.
Kola
Kola gali reikšti:
Novos hidrografinis draustinis
Novos hidrografinis draustinis – valstybinis gamtinis draustinis Lietuvoje, Šakių rajone, 2 km į pietus nuo Sintautų; apima Novos slėnį nuo Rūgių iki Bukšnių. Įsteigtas 1988 m.
Draustinis įsteigtas siekiant išsaugoti Novos upės slėnio atkarpą limnoglacialinėje lygumoje.
Jelinger Cookson Symons
Dželindžeris Kuksonas Saimonsas (, 1809 m. rugpjūčio 27 d. Vest Ilslio k., Berkšyras, Anglija – 1860 m. balandžio 7 d. Didysis Malvernas, Vusteršyras, Anglija) – anglų advokatas, anglų mokyklų inspektorius ir rašytojas. Žinomas kaip vienas iš trijų niekinamos ataskaitos apie švietimą Velse, valų kalbą ir valų moralę (1847 m.) autorių.
Biografija
Gimė Vest Ilslio kaime Dželindžerio Saimonso (1778–1851), Redneidžo vikaro Bakingamšyre, šeimoje. Mokėsi Kristaus Kūno (Corpus Christi) koledže Kembridže (1827–1832). 1843 m. buvo pakviestas į Londono „Middle Temple“ advokatų draugiją ir tapo Oksfordo apygardos advokatu. Šiuo gyvenimo laikotarpiu jis dirbo žurnalo „Law Magazine“ redaktoriumi, kol 1856 m. žurnalas susijungė su „Law Review“.
1837 m. Vidaus reikalų ministerijos buvo paskirtas Karališkosios komisijos dėl rankinių staklių audėjų nariu. 1840 m. buvo priimtas į Komisiją dėl vaikų įdarbinimo. Taip pat Dž. K. Saimonsas dirbo dešimtinės įgaliotiniu.
1846 m. drauge su kitais dviem anglų advokatais, Ralfu Robertu Vyleriu Lingenu ir Henriu Robertu Vonu Džonsonu, buvo paskirtas komisaru švietimo būklei Velse ištirti, jie turėjo atlikti parlamentinį tyrimą. Velse daugiausia buvo kalbama vališkai, bet komisarai mokėjo tik anglų kalbą, todėl ataskaitą parašė remdamiesi niekinamais anglų žemvaldžių ir dvasininkų atsiliepimais apie valų kalbą, valų švietimą ir moralę. Komisarų ataskaita mėlynais viršeliais pasirodė 1847 m. ir Velse sukėlė pasipiktinimą, tapo žinoma kaip „Mėlynųjų knygų išdavystė“.
1848 m. buvo paskirtas eiti Jos Didenybės mokyklų nuolatinio inspektoriaus pareigas ir šį darbą išsaugojo visą likusį gyvenimą. Taip pat jis rūpinosi nepilnamečių nusikaltėlių pataisos įstaigų kūrimu, atkreipė dėmesį į Metrė koloniją Prancūzijoje. Savo įžymiausiame veikale „Laiko taktika dėl būvio ir elgesio su pavojingomis klasėmis“ (, 1849) Dž. K. Saimonsas išreiškė baimę, kurią tuo metu jautė dauguma valdančiosios klasės narių, kai dėl moralinio pakrikimo ir neramumų stiprėjo nusikalstamas elgesys.
Bibliografija
Su Ričardu Grifitu Velfordu (Richard Griffiths Welford) ir kitais Dž. K. Saimonsas išleido Reports of Cases in the Law of Real Property and Conveyancing argued and determined in all the Courts of Law and Equity, 1846.
Kauno rajono savivaldybės viešoji biblioteka
Kauno rajono savivaldybės viešoji biblioteka – pagrindinė biblioteka Kauno rajono savivaldybėje. Veikia Garliavoje, Vytauto g. 21, į pietus nuo Garliavos bažnyčios.
Istorija
1951 m. Kaune A. Šiaučiūnaitės g. 22 įsteigta Vilijampolės rajono biblioteka tapo pagrindu tolesnei jau Kauno rajono bibliotekos raidai. 1955 m. sujungus Panemunės rajoną su Vilijampolės rajonu įkurtas Kauno rajonas. Taip Vilijampolės rajoninė biblioteka tapo Kauno rajonine biblioteka, jai perduotos ir Panemunės rajono bibliotekos. Šie metai laikomi Kauno rajono bibliotekos įkūrimo data.
Giovanni Battista Moroni
Džovanis Batista Moronis (, apie 1525–1578 m.) – italų XVI a. renesanso dailininkas-portretistas.
Biografija
Džovanis Batista Moronis gimė apie 1525 m. Albino miestelyje netoli Bergamo. Jo tėvas Andrea buvo architektu. Dailės Moronis mokėsi pas Moretto da Brescia Brešijoje. Ir vėliau, gali būti – pas Ticianą. Buvo paveiktas Lorenzo Lotto. Dirbo Trente, vėliau – Bergame ir gimtajame Albine. Buvo tikriausiai pirmuoju dailininku Italijoje, kuris specializavosi portreto žanre. Kūrybinę karjerą Moronis padarė Bergamo mieste, kuris priklausė Venecijos respublikai. Kiekvienam paskirtam Venecijos vietininkui Bergame reikėdavo sukurti portretą ir esą Ticianas rekomenduodavęs jį užsakyti tik pas Moronį. Jo portretai įtakoti Ticiano dailės, turi manieristinių bruožų. Moronis sukūrė keletą altorinių paveikslų bažnyčioms, mirė 1578 m. Bergame.
Kauno rajono savivaldybės viešoji biblioteka
Istorija
1955 m. Kauno rajone iš viso buvo 34 ar 48 bibliotekos. 1961 m. biblioteka perkelta į Garliavą, čia 1965 m. įsteigta rajoninė vaikų biblioteka. 1975 m. rajone veikė 65 bibliotekos. Kauno rajono bibliotekos suaugusiųjų abonementas, skaitykla, bibliografijos skyrius veikė dviejuose pastatuose adresu P. Cvirkos g. 74 (dabar Vytauto g. 21). 1976 m. įvykdžius respublikinę bibliotekų centralizaciją, biblioteka pavadinta Kauno rajono centrine biblioteka.
1986 m. pastatytas naujas, dabartinis pastatas. 1996 m. biblioteka pavadinta Kauno rajono savivaldybės viešąja biblioteka, jai priklausė 35 miestelių ir kaimų bibliotekos. 2005–2012 m. biblioteka buvo renovuota.
Filialai
2022 m. balandį bibliotekai priklausė 30 filialų.
XXI a. pradžioje uždaryti filialai:
Galva virš vandens
Galva virš vandens – 1996 m. JAV sukurtas komiškas trileris, norvegų filmo „Hodet over vannet“ perdirbinys.
Turinys
Neseniai susituokę Džordžas ir Natali atvyksta atosotogų į salą, kurioje gyvena buvęs jos vaikystės draugas Lencas. Džordžas yra teisėjas, gerokai vyresnis už Natali ir susipažino su ja teismo proceso metu, kuomet skyrė jai dedidelę bausmę.
Džordžas susidraugauja su Lencu ir kartu išsiruošuia į naktinę žvejybą. Natali lieka viena ir netrukus į salą atplaukia jos buvęs meilužis Kentas. Jis iš anksto atsiuntė atvirutę, kurios Natali negavo ir nori pasigusoti dėl savo iširusių naujausių santykių. Jis prisigeria ir užmiega, o ryte Natali randa jį mirusį. Išsigandusi ji paslepia kūną rūsyje ir pradžioje nieko nesako Džordžui, tačiau galiausiai šis pats aptinka svetimo vyro pėdsakus namuose. Nai Natali prisipažįsta, jie ištraukia kūną, tačiau šiam krintant lūžta sprandas ir Džordžas pareiškia, kad niekas jų istorija nepatikės. Pradžioje jie nesėkmingai bando atsikratyti kūno, tačiau vis sutrukdo Lencas, kuris dar randa ir Kento valtį su drabužiais. Džordžas supjausto kūną ir palepia jį po naujai įrengtais laiptais. Natali pradeda bijoti, kad Džordžas pats suplanavo nusikaltimą ir dabar taip pat atsikratys ja. Vienintelis, kas gali jai padėti, yra Lencas, tačiau šis abejoja istorijos tikrumu...
Komorų futbolo lyga
Komorų Premier Lyga – aukščiausioji Komorų futbolo lyga.
Istorija
Nuo 1979 m. vyksta šalies futbolo čempionatai.
Komandos
Čempionatuose dalyvauja 30 komandų.
Lemontas
Lemontas  – gyvenvietė Jungtinėse Amerikos Valstijose, Ilinojuje, pietvakarinis Čikagos priemiestis. Per Lemontą eina Ilinojaus ir Mičigano kanalas, yra geležinkelio stotis. Vystoma naftos perdirbimo, spalvotosios metalurgijos pramonė, apylinkėse kasamos klintys, dolomitas. Veikia istorijos muziejus Argono nacionalinė laboratorija, vykdanti branduolinius tyrimus. Yra Šv. Kirilo ir Metodijaus lenkų katalikų bažnyčia (nuo 1929 m.), hinduistų šventykla.
2000 m. 98,6 % Lemonto gyventojų buvo baltieji – 33,7 % lenkų kilmės, 25,7 % – vokiečių, 20,8 % – airių, 12,1 % – italų, 4,5 % – anglų, 4,1 % – lietuvių.
Istorija
thumb|left|245px|[[Vivekananda|Svamio Vivekanandos šventyklėlė šalia hinduistų šventyklos Lemonte]]
XIX a. į Lemontą kėlėsi atvykėliai iš Europos – daugiausia airiai, dirbę dolomito kasyklose.
Lietuviai
Lietuviai Lemonte ėmė kurtis po II pasaulinio karo, atvykę iš Vakarų Europos karo pabėgėlių stovyklų. Jie čia įsteigė BALF, ateitininkų, skautų skyrius. 1962 įkurta JAV lietuvių bendruomenės Lemonto apylinkė (valdybos pirmininkai – V. Šoliūnas, A. Katiliškytė, B. Navickienė, R. Burba, L. Šlenys, V. Garbonkus, K. Sušinskas, A. Kazlauskas, K. Laukaitis, G. Kazėnas, R. Kronas, N. Nausėdienė, V. Kamantas, R. Dirvonis, V. Valaitytė) kasmet rengė Vasario 16-osios minėjimus, pamaldas 1941 m. trėmimams paminėti. 1987 m. JAV lietuvių bendruomenės Lemonto apylinkės valdybos pastangomis įkurtas Pasaulio lietuvių centras tapo Jungtinių Amerikos Valstijų lietuvių veiklos centru. Šis centras užsiėmė diplomatine veikla remiant Lietuvos nepriklausomybės siekį. XX a. pab. – XXI a. pr. į Lemontą atvyko nauja lietuvių išeivių banga.
2015 m. Pasaulio lietuvių centre veikė 39 lietuvių organizacijos ir įstaigos, tarp jų Lietuvių fondas (įkurtas 1962 m.), Palaimintojo J. Matulaičio misija (nuo 1989 m.), Lietuvių dailės muziejus, Maironio lituanistinė mokykla (įkurta 1959 m.), Lietuvos skautų sąjungos Archyvas–muziejus (įkurtas 1984 m.), Vydūno jaunimo fondas (įkurtas 1952 m.), meno ansamblis „Dainava“ (įkurtas 1945 m. Hanau, 1951 m. atkurtas Čikagoje), tautinių šokių grupė „Spindulys“ (įkurta 1976 m.), šokių grupė „Grandis“ (įkurta 1953 m.), krepšinio, futbolo, tinklinio, stalo teniso lygos.
Šešupės kraštovaizdžio draustinis
Šešupės kraštovaizdžio draustinis – valstybinis gamtinis draustinis Lietuvoje, Šakių rajone, 6 km į šiaurę nuo Kudrikos Naumiesčio, Rusijos pasienyje; apima Šešupės slėnio dešinę (Lietuvos) pusę nuo Bajoraičių iki santakos su Nova ties Žaltynais. Įsteigtas 1992 m.
Draustinis įsteigtas siekiant išsaugoti raiškų Šešupės upės slėnio kraštovaizdį. Draustinis yra Natura 2000 tinklo dalis – saugomos buveinės: aliuvinės pievos, šienaujamos mezofitų pievos, skroblynai, aliuviniai miškai, griovų ir šlaitų miškai.
Stražiškės
Stražiškės – kaimas Alytaus rajono savivaldybėje, 9 km į šiaurę nuo Alytaus, Nemuno kairiajame krante, kilpoje, priešais Nemajūnus. Kaimas yra Punios šile, į jį veda kelias iš Panemuninkų (juo automobilių eismas uždraustas).
Perlų upė
Perlų upė  – upė, tiksliau tankus upių tinklas Kinijoje (Guangdongas), susidaręs susiliejus Sidziango, Beidziango ir Dogdziango vandenims. Sudaro 30 km pločio ir 70 km ilgio estuariją. Prie upės prigludusios teritorijos – vienas svarbiausių Kinijos ekonominių regionų, vadinamas Perlų upės delta.
Svarbiausi miestai – Šendženas, Guangdžou, Honkongas.
Šilvietė
Šilvietė (arba Bezdorai) – buvęs kaimas Šakių rajono savivaldybėje, 1 km į pietryčius nuo Tubelių.
Liunevilis
Liunevilis  – miestas rytinės Prancūzijos Grand Est (Didžiųjų Rytų) regione. Administraciškai priklauso Merto ir Mozelio departamentui, Liunevilio–1 ir Liunevilio–2 kantonų centras. Išsidėstęs Merto ir Vezuzo upių santakoje.
Istorija
Prancūzijos karalius Liudvikas XV Liunevilį perleido savo uošviui Lotaringijos hercogui ir buvusiam Lietuvos–Lenkijos valstybės valdovui Stanislovui Leščinskiui, kuris mieste pastatė rokoko stiliaus Šv. Jokūbo bažnyčią ir Versalio pavyzdžiu išmūrijo elegantiškus rūmus. 1801 m. vasario 9 d. šiuose rūmuose tarp Prancūzijos ir Austrijos buvo sudaryta taikos sutartis (žiūr.: Liunevilio taika).
Kraštas garsėja ir originalia siuvinėjimo technologija: karoliukų ir blizgių žvynelių raštas prie audinio tvirtinamas specialiu Liunevilio vąželiu. 2019 m. tokia rūbų puošimo technologija įtraukta į Prancūzijos nematerialaus kultūros paveldo sąrašą.
Okolica (Šalčininkai)
Okolica – buvęs kaimas Šalčininkų rajono savivaldybėje, 8 km nuo Akmenynės.
Vladas Vizgirda
Vladas Vizgirda – Lietuvos nusipelnęs architektas. Gimė 1935 m. lapkričio 27 d. Kaune. Lietuvos architektų sąjungos ir Lietuvos dailininkų sąjungos narys. Žmona Salomėja Vizgirdienė – VDA anglų kalbos dėstytoja, dukra Salomėja Vilija Vasiliauskienė – dailininkė tekstilininkė, Všį „Ars Optima“ direktorė, sūnus Darius Paulius Vizgirda – dizaineris.
Vladas Vizgirda 1956 m. baigė Vilniaus 7-ąją vidurinę mokyklą, 1962 m. baigė Vilniaus dailės instituto (dabar Vilniaus dailės akademija) architektūros fakultetą. 1962–1990 m. dirbo Vilniaus kombinato „Dailė” architektu, 1990–2005 m. dėstė Vilniaus dailės akademijoje.
=Kūrybinė veikla= 1962–1968 m. suprojektavo ir įrengė lietuvių liaudies meno ekspozicijas Lenkijoje, Vokietijoje, Čekoslovakijoje, Vengrijoje. 1968–1985 m. sukūrė visuomeninės paskirties interjerų (Vilniaus knygynus “Littera”, ”Technika”, “Draugystė“). Antkapinių paminklų dainininkui A.Sodeikai, kompozitoriui J.Karosui, rašytojui A.Griciui autorius. Taip pat projektavo muziejų ekspozicijas (V.Mykolaičio-Putino, miniatūrų muziejų Juodkrantėje, mineralų muziejų Maskvoje, Gintaro muziejų Palangoje). 1970 m. Paryžiuje SSRS paviljone įrengė Geologijos ekspoziciją Tarptautinėje pramonės ir prekybos mugėje. 1972 m. buvo apdovanotas ”Gran Premio de Honor” Čilėje už Lietuvos paviljono meninį apipavidalinimą Tarptautinėje mugėje. 1985 m. Vladui Vizgirdai suteiktas Lietuvos nusipelniusio architekto vardas, o 1993 m. suteiktas VDA docento vardas.
Four Seasons Hotels and Resorts
Four Seasons Hotels and Resorts (Four Seasons Hotels Limited) – Kanados bendrovė valdanti daugiau nei 100 prabangių viešbučių pasaulyje. Bendrovė įsteigta 1961 m., nuo 2007 m. 95 % bendrovės akcijų lygiomis dalimis priklauso Bill Gates ir Al-Waleed bin Talal, likusi dalis akcijų paketo priklauso bendrovės įkūrėjui Isadore Sharp. Bendrovės akcijos buvo perleistos už 3,8 mlrd. JAV dolerių.
Verslo modelis
„Four Seasons“ teturi vieną nekilnojamo turto objektą Vankuveryje, visi kiti objektai yra nuomojami. Bendrovė gauna apie 5 % pelno iš nekilnojamojo turto savininkų, tačiau nekilnojamojo turto savininkai yra priversti prisidėti prie pardavimų, rinkodaros ir viešbučių rezervavimo išlaidų. Sutartys sudaromos su nekilnojamojo turto savininkais bei vystytojais suteikia bendrovei teisę valdyti viešbučius savo nuožiūra, sukurti dizainą, kiekvieno iš pastarųjų viešbučių dizainas yra išskirtinis. Nepaisant to, kad pelno marža yra maža, viešbučių savininkai ir vystytojai noriai bendradarbiauja su viešbučių tinklo valdytoja todėl, kad prekės ženklo reputacija užtikrina paskolų gavimą, nes tai puikiai pasitarnauja pateikiant paskolos užstatą ar parduodant objektą.
Paąžuoliai (Šalčininkai)
Paąžuoliai – buvęs kaimas Šalčininkų rajono savivaldybėje, 5 km į pietryčius nuo Akmenynės, pasienyje su Baltarusija.
OFK Bačka Bačka Palanka
Bačka Palankos OFK „Bačka“ – Serbijos futbolo klubas iš Bačka Palankos.
Istorija
Futbolo klubas iš Bačka Palankos buvo įkurtas 1945 m.
Vėliau grįžo į Antrą lygą ir joje išsilaikė keturiolika sezonų. Vėliau sekė kritimas į žemesnius divizionus.
Subyrėjus Jugoslavijai, žaidė Vojvodinos regiono pirmenybėse.
2013–2014 m. Vojvodinoje ekipa buvo stipriausia ir iškopė į Pirmą lygą, kurioje rungtyniavo nuo 2014–2015 m.
2015–2016 m. Pirmoje lygoje buvo antri, bei išsikovojo vietą Superlygoje.
2016–2017 m. sezone rungtyniavo Superlygoje. 2018–2019 m. liko paskutinėje vietoje ir buvo perkelti į Pirmą lygą.
2019–2020 m. Pirmos lygos sezonas vyko pandemijos sąlygomis. Pasibaigus sezonui keturios geriausios ekipos perkeltos į Superlygą.
2020–2021 m. sezone klubas pateko į Superlygą, tačiau iškovojo vos tris pergales ir liko tarp dvidešimties dalyvių paskutiniai. Po sezono buvo perkelti į žemesnį divizioną.
2021–2022 m. rungtyniavo Pirmoje lygoje.
Stadionas
1951-ųjų liepos 7 d. atidarytas „Slavko Maletin Vava“ stadionas, kuriame šiuo metu telpa 5 500 žiūrovų.
Stražninkai
Stražninkai – viensėdis Vilniaus rajono savivaldybėje, 3 km nuo Buivydžių, Neries kairiajame krante (220 km nuo žiočių), prie kelio. Priešais kaimą upėje stūkso raudonas granitinis akmuo (dydis 1,3 x 1,8 m, aukštis 1,35 m). Tolėliau pasroviui yra Balingrado pilkapiai. Gali būti, kad ši vietovė ir jos apylinkės seniau vadintos „Šančiais“ (Шанцы).
Kikižeris
Kikižeris – viensėdis Ignalinos rajono savivaldybėje, 2 km į šiaurės rytus nuo Mielagėnų, prie Kikižerio ežero.
Skrybėlė
Skrybėlė – galvos apdangalas, susidedantis galvos viršų dengiančio viršaus bei bryliaus (kitaip atbrailų, kraštų). Būna vyriškos ir moteriškos, šios paprastai vadinamos skrybėlaitėmis.
Angliškas žodis hat 'skrybėlė' nėra tapatus lietuviškam terminui skrybėlė, kadangi gana dažnai angliškai hat vadina tai, ką lietuviai skrybėle nevadins – pvz., tokius galvos apdangalus kaip ausinė kepurė, papacha, slidinko kepuraitė.
Skrybėlių paskirtis:
Skrybėlių dalys:
Skrybėlės medžiagos:
David Bowie (albumas)
„David Bowie“ – debiutinis britų atlikėjo David Bowie albumas, išleistas 1967 m. birželio 1 d. kompanijos „Deram Records“. Albume atsispindi Bouvio kūryba, primenanti vėlesnius jo darbus, ypatingai antrąjį studijinį albumą „David Bowie“ (1969), kuriame būdingas folkrokas, taip pat jo populiariausiąjį albumą „The Rise and Fall of Ziggy Stardust and the Spiders from Mars“. Tų laikų klausytojus žavėjo Bouvio gebėjimas perteikti septintojo dešimtmečio muzikos atspalvius, todėl tokia muzika traukė, nepaisant to, kad tai nėra jo komerciškai sėkmingas darbas – tiesą sakant dėl tokios nesėkmės, Bouvio kontraktas su „Deram Records“ 1968 m. buvo nutrauktas ir maždaug dvejus metus reikėjo laukti antrojo albumo.
Kūrybinė grupė
Techninis personalas
Galeras (skrybėlė)
thumb|right|200px|Roštino gyvenvietės [[Čekija|Čekijoje herbas su galeru]] Galeras  – didelė kutuota skrybėlė labai plačiais bryliais, kurias dėvėdavo katalikų dvasininkai.
Nuo seno galerus nešiodavo tik kai kurie kardinolai. Šis galvos apdangalas atitiko karūną ir reiškė, kad šią skrybėlę dėvintis dvasininkas yra Bažnyčios kunigaikštis. Pirmą kartą raudonus galerus 1245 m. Liono I susitikime suteikė popiežius Inocentas IV. Pagal Noonan'ą popiežius Inocentas IV norėjo, kad gausiame susirinkime galėtų atskirti ir lengvai rasti savo favoritus.
Kardinolas Jean Cholet savo galeru 1285 m. Žironoje karūnavo Karolį Valua (Charles of Valois) ir paskelbė Aragono karaliumi (tai buvo viena iš priemonių vadinamajame Aragono kryžiaus žygyje). Karolis Valua karaliumi netapo, bet įsigijo pravardę roi du chapeau ('skrybėlės karalius').
Popiežius skirdamas kardinolu konsistorijoje ant naujojo kardinolo galvos uždeda skaisčiai raudoną skrybėlę. Dėl šios praktikos atsirado posakis „gauti raudoną skrybėlę“. 1969 m. po Antrojo Vatikano susirinkimo popiežiaus dekretu ši praktika buvo nutraukta, manant kad tokios ryškios regalijos panaikinimas leis tikintiesiems lengviau bendrauti su savo ganytojais. Dabar konsistorijoje vyskupams ant galvų uždeda tik raudoną pileolą (pileolus) ar biretą (biretta).
Kai kurie vyskupai privačiai gauna galerus, kad galėtų būti palaikoma tradicija pakabinti galerą virš vyskupo kapo. Yra tradicija, kad vyskupui mirus virš jo kapo pakabinamas galeras, kur jis kabo, kol virsta dulkėmis. Tai simbolizuoja, kad visą žemiška šlovė praeina. Sakoma, kad galerui subirus kardinolo siela patenka į dangų.
Galerai heraldikoje
Galeras ir dabar naudojamas bažnytinėje heraldikoje, kur pažymi dvasininko armigerio (herbo turėtojo) rangą. Galeras pakeičia herbo šalmą, kadangi laikoma, jog šalmas dvasininkams pernelyg karingas simbolis. Galero spalva ir kutų skaičius nurodo dvasininko vietą hierarchijoje:
Zovisiškės
Zovisiškės – buvęs viensėdis Šalčininkų rajono savivaldybėje, 5 km nuo Akmenynės.
2016 m. Singapūro Grand Prix
2016 m. Singapūro Grand Prix (arba 2016 Formula 1 Singapore Airlines Singapore Grand Prix) – 15-tasis 2016 m. Formulės 1 sezono etapas ir septynioliktas Singapūro Grand Prix bei devintas kartas, kai jis surengtas Marinos įlankoje. Jis vyko rugsėjo 16–18 dienomis Marina Bay Street Circuit trasoje Marinos įlankoje, Singapūre.
Mercedes komandos lenktynininkas Lewis Hamilton lenktynes pradėjo būdamas čempionato lyderiu ir savo komandos draugą Nico Rosbergą lenkdamas dviem taškais. Konstruktorių čempionato lyderė Mercedes komanda turėjo 208 taškų persvarą. Red Bull komanda buvo antra, o Ferrari trečia. Ferrari lenktynininkas Sebastianas Vettelis gynė 2015 m. iškovotą titulą.
Kvalifikacija
Pastabos:
Lindikų valsčius
Lindikų valsčius – Rytų Prūsijos administracinis teritorinis vienetas, gyvavęs 1874–1945 m. dabartinės Kaliningrado srities rytinėje dalyje. Priklausė Pilkalnio apskričiai. Valsčiaus centras buvo Lindikuose.
Istorija
Suformuotas 1874 m. pagal 1872 m. priimtus „Apskričių nuostatus Prūsijos, Brandenburgo, Pomeranijos, Poznanės, Silezijos ir Saksonijos provincijoms“ iš 6 kaimo bendruomenių ir 1 dvaro apygardos. 1928 m. Lindikų dvaro apygarda pertvarkyta į kaimo bendruomenę. 1928–1945 m. Lindikų valsčių sudarė 7 kaimo bendruomenės: Endrūnų, Jokšų, Krušynėlių, Lindikų, Naujienos, Pečlaukių ir Stobrių.
Valsčius buvo rytinėje apskrities dalyje, Didžiosios Plynės pelkės pietiniame pakraštyje. Valsčiaus vakaruose telkšojo Viliūnų ežeras (priklausė Viliūnų valsčiui), rytuose tekėjo Vorupės upelis. Valsčiaus teritorija ėjo Grumbkaukaičių–Širvintos siaurojo geležinkelio linija. Didžiausios gyvenvietės 1939 m. buvo Naujiena (183 gyv.) ir Lindikai (177 gyv.).
Tadas Kijanskas
Tadas Kijanskas (1985 m. rugsėjo 6 d. Vilniuje) – buvęs Lietuvos futbolininkas.
Karjera
Per savo karjerą Kijanskas žaidė Kauno Jėgerių, Šilutės, FBK Kauno, Vilniaus Vėtros ir Marijampolės Sūduvos ekipose. 2009 m. sezone Kijanskas A lygos varžybose pelnė 11 įvarčių ir rezultatyviausių žaidėjų sąraše pasidalino 2-4 vietas. 2010 m. birželio 4 d. pasirašė trejų metų kontraktą su Jagiellonia Bialystok klubu.
Eilę sezonų žaidė Izraelyje.
2020 m. spalio mėn. pranešta, kad futbolininkas baigė profesionalaus žaidėjo karjerą ir tapo Garliavos futbolo klubo vadovų.
2023 m. liepos mėn. įgijo UEFA Certificate in Football Management diplomą.
Rinktinės
Nacionalinėje rinktinėje Kijanskas debiutavo 2009 m.
Šilėnų apylinkė (Vilnius)
Šilėnų apylinkė – Lietuvos TSR administracinis-teritorinis vienetas pietryčių Lietuvoje.
Istorija
Apylinkė įkurta užėjus sovietams XX a. 5-ajame dešimtmetyje. 1949 m. buvo Riešės valsčiuje, 1950 m. priskirta naujam Vilniaus rajonui. Panaikinta 1954 m. gegužės 25 d. prijungiant prie Čekoniškių apylinkės.
Kamerūno futbolo lyga
Elite One – aukščiausioji Kamerūo futbolo lyga.
Komandos
Čempionatuose dalyvauja 30 komandų.
Strebeikiai
Strebeikiai – buvęs kaimas Jonavos rajono savivaldybėje, 6 km į šiaurės vakarus nuo Žeimių, prie Lankesos upelio.
Istorija
XX a. pradžioje buvo okolica.
1983 m. kaimas panaikintas (prijungtas daugiausia prie Aklių kaimo žemių).
Harbour View FC
Harbour View Football Club, o trumpiau vadinamas Harbour View – profesionalus Jamaikos futbolo klubas, įsikūręs Kinstone.
Istorija
Klubas įkurtas 1974 m., rungtyniavo aukščiausioje šalies lygoje. 2000, 2007, 2010, 2013 ir 2022 m. tapo šalies čempionais.
2022–2023 m. sezone po 26 turų ekipa buvo x vietoje ir pateko į finalinį etapą.
Jaugučiai
Jaugučiai – buvęs viensėdis Šalčininkų rajono savivaldybėje, 6 km nuo Dieveniškių.
Kaganai
Kaganai – buvęs kaimas Šalčininkų rajono savivaldybėje, 6 km nuo Dieveniškių.
Jonas Šulcas
Jonas Šulcas (g. ~1648 m. Katniavoje – m. 1710 m. Tilžėje) – kunigas, pirmosios pasaulietinio turinio knygos lietuvių kalba autorius (Ezopo pasakėčių vertimas).