cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Vampyras
Rumunų vampyrai
Kad sunaikintų vampyrą, jį perverdavo kuolu, o vėliau nukertama galva, o į burną prikišdavo česnakų. Taip pat vampyrų atbaidymui buvo naudojama verbena (augalas). XIX a. žmonės net šaudydavo į karstą. Sunkiais atvejais kūnas būdavo sudraskomas, gabaliukai sudeginami, o pelenai, sumaišyti su vandeniu, būdavo atiduodami šeimos nariams kaip vaistas.
Čigonai ir vampyrai
Net šiandien čigonai dažnai vaidina savo vaidmenį vampyriškuose filmuose ir grožinėje literatūroje apie vampyrus. Neabejotina, kad tam įtakos turėjo Bremo Stoukerio romanas „Drakula“, kuriame Szganijos čigonai dirbo Drakulai, perplukdant jo dėžes su žemėmis ir saugojo jį.
Senieji čigonų namai, Indija, turi daugybę mitinių vampyriškų būtybių. Bhuta yra vyro, mirusio keista mirtimi, siela. Jis klaidžiodavo naktį aplink vis persikūnydamas į mirusiųjų kūnus ir užpuldinėdavo gyvuosius kaip vampyras ghoul. Šiaurės Indijoje galima rasti brahmaparušą, vampyrišką padarą su galva, apsupta žarnomis, o kraują gerdavo per kaukolę.
Sara, arba Juodoji deivė, tai kita Kali forma, išlikusi tarp čigonų. Čigonai tiki, kad pagal Naująjį Testamentą trys Marijos nuvyko i Prancūziją ir pakrikštijo čigonę, vardu Sara. Jie vis dar atlieka tam tikras ceremonijas kiekvienais metais gegužės 24 d. viename Prancūzijos kaime, kur tai ir buvo įvykę. Kai kurie Juodąją deivę vadina Juodąja Kele arba Juodąja Kali.
Vieni čigonų mitų vampyrai vadinami mullo (tas, kuris miręs). Tikėta, kad toks vampyras grįždavo ir darydavo vien pikta, čiulpdavo žmonių kraują (paprastai giminaičio, kuris buvo kaltas dėl mirties, ar neatitinkamai pasielgusio su mirusiojo daiktais, kuriuos paprastai reikėdavo sunaikinti).
Vampyrės galėdavo sugrįžti, gyventi normalų gyvenimą ir netgi susituokti, tačiau vyrą mirtinai nuvargindavo.
Kiekvienas, kuris paslaptingai atsirasdavo, kuriam trūkdavo vieno piršto ar turėjo gyvūnų bruožų ir pan., buvo laikomas vampyru. Net augalai, šunys, katės ar naminiai gyvuliai galėdavo virsti vampyrais. Moliūgai ar melionai per ilgai laikomi namie gali imti judėti, skleisti garsus ar net trykšti krauju.
Kad išsilaisvintų nuo vampyro, žmonės kviesdavosi dampyrus (vampyro sūnus arba vampyro našlė), kad jį susektų. Kad apsisaugotų nuo vampyro, čigonai laidotuvių metu perduria lavono širdį medinėmis arba geležinėmis adatomis ir prideda metalo gabaliukų į burną, ausis, ant akių ir tarp pirštų. Jie taip pat įkiša gudobelę į lavono kojinę arba įkiša tarp kojų gudobelinį kuolą. Kitos apsisaugojimo priemonės būdavo tokios kaip: kuolų prismaigstymas į kapą, apipylimas verdančiu vandeniu, galvos nukirtimas arba lavono sudeginimas.
Kiti senojo pasaulio vampyrai
Senovės Graikijoje ir viduramžių Bulgarijoje tikėta, kad buvo demonas, vardu Lamija, kurio viršutinė kūno dalis buvo moters, o apatinė – sparnuoto žalčio, trokštantis kraujo (ypatingai moterų).
Moravijoje vampyrai mėgdavo atsikratyti savo įkapių ir aukas užpuldinėdavo nuogi.
Albanijoje, vienas iš vampyrų tipų, buvo žinomas Liogat, kuris prisikeldavo iš albano arba turko lavono. Jis būdavo su mirusiojo drabužiais ir aukštakulniais batais. Vienintelis būdas jį sunaikinti, tai nukąsti jo kojas, kad daugiau nebeatsikeltų iš savo kapo.
Bulgarijoje tikėta, kad vampyras turi tik vieną šnervę, miega su atmerkta kaire akimi ir būtinai sulenkęs nykščius. Jie buvo kaltinami ir už galvijų marus.
Naujasis pasaulis
Actekų mitologijoje Civitateo yra vampyro gentainis, atsirasdavęs, kai mirdavo kilminga ką tik gimusi mergaitė.
Meksikoje vampyrai vėliau būdavo atpažįstami pagal jų kaukolę, kuri neturėdavo jokių audinių.
Karibuose vampyrai, Trinidade ir Tobage žinomi kaip Soucoyant, Jamaikoje Ol‘ Higue, Grenadoje Lugaru, dieną atrodydavo kaip senos moterys, o naktimis išsinerdavo iš odos ir tapdavo skraidančiais ugnies kamuoliais, kurie ieškodavo kraujo. Jie būdavo nepalankiai apimti prievartos troškimo, todėl juos nuvyti būdavo galima pabėrus saujelę druskos ar ryžių prie durų, kryžkelių ar netoli lovos. Tada vampyras priverstas surinkti kiekvieną grūdelį. Jie gali būti sunaikinti, jei prikaišoma jų oda druska, kuri sudegins juos jiems grįžus į ją iki ryto.
Uolėtuose kalnuose vampyrai kraują iš aukų siurbdavo iš ausų su savo ilgomis nosimis.
Brazilijoje vampyrai turi pliušu dengtas kojas.
Azija ir Ramusis vandenynas
Japonų vampyrų mitai paliečia ir upių demoną Kapą. Tai – piktavališkas padaras, kuris gali tapti mirtinu priešu, arba švelnus padaras, kuris su neįtikėtinu įgūdžiu užgydytų sulaužytus kaulus, arba siaubingas pokštininkas. Jis gauna jėgos iš vandens, kuris yra jų galvos apvalioje įtraukoje, kuri pasvirs ir išlies vandenį, kai demonas pasisveikina tradiciniu japonišku nusilenkimu. Jo primityvus būdas siurbti kraują dažniausiai yra per išangę nei per kaklą. Žinomi japonų mitai apie Oni turi daug panašumų su vakarietiškais vampyrų mitais. Kiti japonų mitai pasakoja apie vampyriškas lapes.
Filipinų tautosakoje Mananangal buvo vampyrė, kurios viršutinė kūno dalis galėdavo atsiskirti nuo apatinės dalies, ir galėdavo skristi, naudodama sparnus. Ji iščiulpdavo embrionų kraują. Tikėta, kad Asvang dieną buvo nepaprastai graži moteris, o naktį – baisus skraidantis demonas. Ji gyveno įprastai kaip ir žmonės, galėjo susituokti, turėti vaikų, nes dienomis buvo visiškai paprasta moteris.
Malaizijos tautosakoje Penangalan buvo vampyras, kurio galva su nukarusiomis žarnomis, galėdavo atsiskirti nuo kūno. Pontianak buvo vampyrė, kuri siurbdavo naujagimių kraują, o kartais ir mažų vaikų ar nėščių moterų.
Australijos aborigenų mitologijoje Jara Ma – Ja – Cho (Yara-Ma-Yha-Who) buvo vampyras su siurbtuvais ant pirštų, kuris visad aukų tykodavo figmedžiuose.
Biurokratija
Biurokratija – valstybės administracijos organizavimo būdas, atsiradęs Vokietijoje XIX amžiaus pabaigoje.
Bruožai
Biurokratinės sistemos bruožai:
Biurokratija taip pat būdinga daugeliui verslo ir visuomeninių organizacijų.
Dažnai pats modernios valstybės atsiradimas siejamas su biurokratijos atsiradimu, nes moderniai valstybei būdinga profesionali valdininkija. Biurokratai vykdo politikų sprendimus, jų vietoms užimti pagrindinis kriterijus yra kvalifikacija. Tuo biurokratai iš esmės skiriasi nuo modernių laikų politikų, kurie pareigas užima rinkimų keliu.
Vienas svarbiausių biurokratinės sistemos trūkumų yra ribotos valdininkų galimybės lanksčiai spręsti netikėtai iškilusias problemas.
Kita vertus, modernios valstybės praktiškai neįsivaizduojamos be biurokratijos, išskyrus anarchizmo siūlomas alternatyvas.
Apibrėžimai
Čia pateikiami keli galimi apibrėžimai:
B.G. Peters'o požiūris į biurokratiją
Terminas biurokratija gali reikšti ir teigiamą, bene vienintelį priimtiną šiuolaikinės valstybės valdymo organizavimo būdą, ir neigiamą, dažniau vartojamą buitine prasme, biurokratijos kaip niekam neatsakingų valdininkų valdžios apibūdinimą.
B. G. Peters'as nurodo du pagrindinius požiūrius į biurokratinį aparatą:
Biurokratija pagal Weber'į
Norėdamas išsiaiškinti biurokratinių organizacijų plėtrą Weber'is apibrėžė biurokratijos idealųjį tipą („idealusis“ čia reiškia ne labiausiai trokštamą dalyką, bet grynąją biurokratinės organizacijos formą). Weber'io sąrašą sudaro šios skiriamosios jo ypatybės:
Aisetas
Aĩsetas – siauras, ilgas ir vingiuotas ežeras rytų Lietuvoje, Molėtų (2/3 ploto) ir Utenos (1/3 ploto) rajonuose, 2 km į pietus nuo Saldutiškio, 4,5 km į šiaurę nuo Labanoro.
Aprašas
Ilgis šiaurės rytų-pietvakarių kryptimi 15,7 km (vienas ilgiausių Lietuvoje), didžiausias plotis 0,86 km. Altitudė 147,6 m. Didžiausias gylis – 40 m rytinėje dalyje, prie Gatakiemio, vidutinis gylis 10,4 m.
Aiseto kilmė – ledyninė, rininė. Aiseto rina yra ilgiausia Lietuvoje. Krantai vingiuoti (krantų ilgis 48,06 km, su salų krantais 49,85 km), statūs, 8–15 m aukščio, apaugę mišku (pietrytiniame pakraštyje apaugę Labanoro giria, kitur – Pašekščių, Aukštuolės, Poviliškio, Degutinės, Lydimo, Saldutiškio, Paeisetės miškai). Ežeras turi daug pusiasalių ir įlankų, ypač prie jungties su Galuonio ežeru. Kai kur yra terasų fragmentų. Vandens skaidrumas vasarą iki 3 m. Vandens temperatūra prie dugno ištisus metus apie 4–5 °C, paviršinis šilto vandens sluoksnis vidurvasarį siekia apie 5 m gylį. Atabradai siauri, todėl nendrių ir meldų juostos yra fragmentiškos, išplatėja tik nuo vėjo izoliuotose įlankose.
Ežere yra 8 salos (1,29 ha, 0,54 ha, 0,42 ha, 0,15 ha, 0,12 ha, 0,09 ha, 0,02 ha ir 0,02 ha). Šiaurėje Aisetas 30 m pločio sąsiauriu jungiasi su Galuonio ežeru. Per Aisetą teka Kiauna (Žeimenos intakas), tarp Aiseto ir Kiauno ežerų vadinama Aiseta. Įteka Alnė (iš Alno ežero, vakaruose) ir daug bevardžių upelių.
Būdingiausios žuvys: aukšlės, kuojos, ešeriai, lydekos, tačiau yra ir karšių, šamų, ungurių, sterkų.
Leliūnai (Molėtai)
Leliūnai – kaimas Molėtų rajono savivaldybėje, šalia dviejų nedidelių ežerų – Ilgio ir Punto. Seniūnaitijos centras. Kiek toliau į šiaurę nuo Ilgio ežero tyvuliuoja Ežerės ežeras, o į rytus nuo Punto – Bebrusai. Kažkada šie ežerai jungėsi į vieną vandens sistemą. Šiuo metu tarp Ežerio ir Ilgio yra pralaida, o Ilgį su Puntu jungia vasarą išdžiūvantis upelis.
Aisetas
Aprašas
Prie Aiseto esantys kaimai: Alnė, Žvaigždžiakalnis, Vaivadiškės, Saliniškis, Šnieriškės, Pavajuonis, Paeisetė II, Gatakiemis, Ščiurys, Antakalnis. Veikia 2 kaimo turizmo sodybos, šiaurvakarinėje pakrantėje yra stovyklavietė. Šiaurrytine pakrante eina kelias, pietvakarine – keliai Nr. 2818 (Padumblė – Vaivadiškės – Pašekščiai) ir. Dalimi pietrytinio kranto eina riba su Švenčionių rajonu.
Leliūnai (Molėtai)
Istorija
1669 m. kaimas minimas Videniškių bažnyčios, 1682 m. – Molėtų bažnyčios krikšto metrikų knygoje.
Aisetas
Etimologija
Ežerėvardis kildinamas nuo žodžio aisus („gailus, kartus“) arba siejamas su „judantis, greitai judėti“ (plg.,  „slysta, juda, kruta, skuba“, sen.  „skubiai lėkti“).
Kobilanų geležinkelio stotis
Kobilanų geležinkelio stotis  – geležinkelio stotis Kobilanų kaime, rytų Lenkijoje, Liublino vaivadijoje, Palenkės Bialos apskrityje, Terespolio valsčiuje. Stotis priklauso Varšuva-Terespolis geležinkelio linijai ir Kobilani Tovarovė-Terespolis geležinkelio linijai. Iki Terespolio geležinkelio stoties yra 5,3 km.
Juškovy Grudo Švč. Mergelės Marijos Gimimo cerkvė
'''Juškovi Grudo Švč. Mergelės Marijos Gimimo cerkvė'''  – cerkvė, esanti Juškovi Grudo kaime. Cerkvė priklauso Juškovi Grudo Švč. Mergelės Marijos Gimimo parapijai. Cerkvė pastatyta 1912 metais.
Toleikiai (Vilnius)
Toleikiai – kaimas Vilniaus rajono savivaldybėje, 7 km į pietryčius nuo Visalaukės I, raistų ir miškų apsuptyje, prie vieškelio. Tolėliau į pietryčius telkšo ežeras Verdingis, įsteigtas Verdeikių geomorfologinis draustinis.
Istorija
1744 m. kaimas užrašytas Vilniaus vyskupijos sinodo nutarimuose. Tada jis priklausė Dubingių parapijai.
Fremontas
Fremontas  – miestas Jungtinėse Amerikos Valstijose, centrinėje Kalifornijos valstijos dalyje, Alamedos apygardoje. Įsikūręs rytiniame San Fransisko įlankos regione. Netoliese yra Silicio slėnis. Gyventojų 214 tūkst. (2010 m. duomenys).
Istorija
Teritorijoje 1797 m. ispanas tėvas Ferminas de Lasuenas įkūrė San Chosė misiją. Pirmasis anglakalbis, apsilankęs šioje vietovėje, buvo traperis Džededija Smitas 1827 m. Misionierių įtaka sumenko po to, kai 1834 m. Meksikos vyriausybė priėmė sekuliarizaciją. Vallejo šeima pastatė miltų malūną. 1846 m. miestelyje apsilankė Džonas Č. Fremontas, kuris žemėlapyje nubraižę perėją per misijos teritoriją link pietrytinės San Fransisko įlankos pakrantės.
Gyvenama teritorija pradėjo sparčiai plėstis kilusios Kalifornijos aukso karštinės metu. Aplink misiją pradėjo kurtis miestelis, pavadintas San Chosė Misija. 1850 m. atidarytas pašto skyrius. Ekonomikos pagrindą sudarė žemės ūkis (augintos vynuogės, alyvuogės, daigyno augalai). 1868 m. miestelio apylinkes nusiaubė 6,8 balų stiprumo Heivordo žemės drebėjimas. 1906 m. apylinkes sudrebino San Fransisko žemės drebėjimas. Nuo 1912 iki 1916 m. Nailso (Niles) vietovė garsėjo kaip pirmoji Kalifornijos kino pramonės filmavimų vieta. Čia buvo įsikūrusi studija „Essanay Studios“.
Fremontas įkurtas 1956 m. sujungus penkias mažesnes bendruomenes: Sentervilį, Nailsą, Irvingtoną, San Chosė Misiją ir Vorm Springsą. Miestas pavadintas amerikiečių keliautojo Džono Čarlzo Fremonto garbei. XX a. 6-ajame ir 7-ajame dešimtmečiuose plėtota industrializacija. Dėl miesto artumo nuo Silicio slėnio 9-ajame ir 10-ajame dešimtmečiuose jame įsikūrė daug informacinių technologijų kompanijų. Čia veikė „Apple“ gamykla, kurioje buvo pagamintas pirmasis Mac kompiuteris.
Miestų partnerystė
Miestai, su kuriais Fremontas yra užmezgęs partnerystės ryšius:
Togas olimpinėse žaidynėse
Togas olimpinėse žaidynėse dalyvauja nuo 1972 m. Nei vienas šalies sportininkas nėra atstovavęs Togui žiemos žaidynėse. Šalis debiutavo 1972 m. ir pirmąjį savo medalį pelnė 2008 m. vasaros olimpinėse žaidynėse. Togas yra viena iš 25 Afrikos šalių, kurioms pavyko pelnyti bent vieną olimpinį medalį. Iš viso šaliai atstovavo 32 sportininkai šešiose sporto šakose. Jauniausia šaliai atstovavusi sportininkė buvo 14 metų ir 298 dienų lengvaatletė Direma Banasso, o vyriausia – 32 metų ir 118 dienų sprinterė Sandrine Thiébaud-Kangni. 2014 m. šalis pirmą kartą debiutavo žiemos olimpinėse žaidynėse.
Verstaminų pagrindinė mokykla
Istorija
Verstaminų pradinė mokykla įkurta 1929 m. Mokyklą sudarė trys skyriai. Pirmieji mokyklos mokytojai buvo Marija Švedaitė ir Vincas Montvila. Karo metai mokyklos gyvenimo nepakeitė. 1949 m. pradinė mokykla perorganizuota į septynmetę mokyklą, 1961 m. į aštuonmetę mokyklą. 1968-1969 m. mokykla gavo papildomas patalpas, kur įsikūrė pradinės klasės. Vadovaujant direktorei S. Basevičienei įrengtas aikštynas, matematikos, lietuvių kalbos ir literatūros, pradinių klasių, muzikos - piešimo, istorijos - geografijos kabinetai.
1986 m. Verstaminų aštuonmetė perorganizuota į nepilną vidurinę mokyklą, 1988 m. jau devynmetė mokykla, nuo 1993 m. - pagrindinė mokykla. Mokykla pagražėjo naujais gėlynais, atsinaujino aikštynas, kabinetai. 1997 m. pavasarį mokyklos direktorės pavaduotojas B. Apanavičienės iniciatyva mokykloje įkurtas kraštotyros kampelis. Kraštotyros būreliui vadovauja pradinių klasių mokytoja D. Zajankauskienė. Mokyklą puošia mokytojų I. Radvilavičienės, A. Vievesio, direktorės J. Stirbienės kūrybos meno darbai.
2009m. Verstaminų pagrindine mokykla buvo prijungta prie Šventežerio vidurines mokyklos. Šventežerio vidurinės mokyklos direktorius A. Čiurlionis yra ir Verstaminų pagrindinės mokyklos direktorius.
Šuneliai
Šuneliais vadinami kaimai:
Sudeikiai (Anykščiai)
Sudeikiai – kaimas Anykščių rajono savivaldybėje, 14 km nuo Kavarsko.
Ajejarvadžio regionas
Ajejarvadžio regionas (anksčiau Ajejarvadžio provincija; Iravadžio provincija, MY ဧရာဝတီတိုင်းဒေသကြီး (ei:rawati tuing: desa. kri:)) yra Mianmaro administracinis vienetas, esantis Ajejarvadžio upės (buvęs Iravadis) deltos regione. Regionas ribojasi su Bago regionu šiaurėje ir rytuose, rytuose su Jangono regionu, pietuose ir vakaruose su Bengalų įlanka. Šiaurės vakaruose Ajejarvadžio regionas ribojasi su Rachinų valstija.
Ajejarvadžio regionas keratsi su Činų kalnais vakaruose, kur didelės teritorijos panaudotos ryžių auginimui. Daugelį metų šios teritorijos lyderiavo pagal ryžių išauginimą Mianmare, ir šių pozicijų Ajejarvadžio regionas nepaleidžia ir XXI a.
Chaungtha ir Ngwesaung paplūdimiai yra populiarios poilsio vietos ne tik Ajejarvadžio apylinkių, bet ir viso Mianmaro gyventojams. Šie paplūdimiai įsikūrę vakarinėje regiono dalyje, valanda kelio automobiliu nuo Ajejarvadžio regiono sostinės Patheino ir keturios valandos kelio nuo buvusios Mianmaro sostinės Jangono.
Gundava
Gundava – kaimas Molėtų rajono savivaldybėje, 10 km nuo Luokesos.
Arvīds Pelše
Arvydas Pelšė (1899 m. vasario 7 d. Zalytė prie Iecavos, Bauskės raj., Latvija – 1983 m. gegužės 29 d. Maskvoje) – latvių komunistas, TSRS valstybės ir partinis veikėjas.
Biografija
Nuo 1915 m. Bolševikų partijos narys. 1916 m. Šveicarijoje buvo susitikęs su Leninu.
1917 m. Vasario ir Spalio revoliucijų dalyvis, Petrogrado Tarybos narys. 1918 m. buvo Maskvos ČK darbuotojas.
1918 m. buvo pasiųstas į Latviją vystyti Tarybų valdžią. Kurį laiką dirbo Tarybų Latvijos Statybos liaudies komisariate. Žlugus Tarybų Latvijai 1919 m. grįžo į Rusiją.
1919–1929 m. Raudonosios armijos politinis darbuotojas.
Užpaliai (reikšmės)
Užpaliais vadinamos trys Utenos rajono gyvenvietės:
Arvīds Pelše
Biografija
1929 m. ėmė mokytis Maskvos Raudonosios profesūros institute (Maskva), kurį baigė 1931 m. 1931–1933 m. buvo Raudonosios profesūros instituto aspirantas. Besimokydamas institute 1929–1932 m. dėstė partijos istoriją Centrinėje NKVD mokykloje.
1933–1937 m. buvo Kazachijos TSR Magadžano, vėliau – Juodojo Irtyšiaus (Черноиртышский) tarybinių ūkių politinių skyrių viršininkas, po to – TSRS Tarybinių ūkių liaudies komisariato sektoriaus viršininko pavaduotojas.
1937–1940 m. – Maskvos pedagoginio instituto istorijos dėstytojas.
2013 m. Europos U-19 futbolo čempionatas
'''2013 m. Europos U-19 futbolo čempionatas''' – 62-asis UEFA organizuojamas vaikinų iki 19 metų amžiaus futbolo čempionatas, kuris vyko Lietuvoje 2013 m. liepos 20 – rugpjūčio 1 dienomis. Čempionate dalyvavo 8 komandos, kuriose varžėsi futbolininkai, gimę vėliau nei 1994 m. sausio 1 d. Pirmą kartą tokio lygio čempionate dalyvavo Lietuvos vaikinų iki 19 m. futbolo rinktinė.
Arvīds Pelše
Biografija
1941 m. kovo mėn. – 1959 m. Latvijos KP CK sekretorius propagandai ir agitacijai. 1959 m. lapkričio 25 d. – 1966 m. balandžio 15 d. Latvijos KP CK I sekretorius. 1963–1967 m. vadovavo komisijai, tyrusiai Sergejaus Kirovo nužudymą („Pelšės komisija“). Nuo 1966 m. iki mirties – Partinės kontrolės komiteto prie TSKP CK pirmininkas. Nuo 1966 m. balandžio 8 d. iki mirties – TSKP CK Politinio biuro narys.
2013 m. Europos U-19 futbolo čempionatas
Kūno kultūros ir sporto departamentas skyrė 174 tūkst. Lt čempionato organizavimui.
Arvīds Pelše
Biografija
Aktyviai skatino Latvijos industrializaciją. Dukart Socialistinio darbo didvyris (1969 ir 1979 m.), 6 Lenino ordinai, Spalio revoliucijos ordinas. Buvo ypač nepopuliarus tarp Latvijos gyventojų dėl šalies sovietizacijos ir rusifikacijos.
Buvo vedęs Michailo Suslovo žmonos seserį. Mirė nuo plaučių vėžio. Urna su palaikais palaidota Kremliaus sienoje Maskvoje. Jo vardu buvo pavadintas Rygos politechnikos institutas (iki 1988 m.).
2013 m. Europos U-19 futbolo čempionatas
Kvalifikacija
Varžybų atranka vyko dviem etapais: kvalifikacinėje grupėje ir elito grupėje. Dėl teisės varžytis čempionate kovojo 51 šalis.
== Komandos ==
Finalas
== Žaidėjų apdovanojimai ==
Lamudas
Lamudas  – miestas Peru, Amazonės departamente, Utkubambos upės slėnyje. Lujos provincijos centras.
Andromeda (žvaigždynas)
thumb|Andromedos žvaigždynas
Šviesiausios jo žvaigždės:
Labūnava (ežeras)
Labūnava – ežeras vidurio Lietuvoje, Kelmės rajone, apie 9 km į pietvakarius nuo Užvenčio. Ežero ilgis iš šiaurės į pietus – 0,39 km, plotis – iki 0,33 km. Altitudė 157,2 m. Krantai žemi. Aplinkui plyti pelkė ir stūkso miškas. Šiaurėje išteka upelis į Ventos upę. Į rytus įsikūręs Labūnavėlės kaimas.
Serija (Brunėjus)
Serija (MS Seria) – miestas Brunėjuje, Belaito rajone, Pietų Kinijos jūros pakrantėje, 16 km į vakarus nuo Kvala Belaito, prie Serijos upės žiočių. Praeina Muaros–Kvala Belaito kelias. Yra aerodromas, naudojamas naftos bendrovės „Brunei Shell“ reikmėms, nebeveikiantis geležinkelis į Badasą. Serija yra Brunėjaus naftos pramonės centras. Piečiau esančiose džiunglėse vykdoma naftos ir gamtinių dujų gavyba. Mieste yra naftos saugyklos, „Brunei Shell“ būstinė. Veikia saulės elektrinė. Yra mečetė, ligoninė, stovi paminklas pirmajam milijardui barelių naftos.
Sutemų keleivis
Sutemų keleivis – Lietuvos partizanų laikraštis, ėjęs 1949–1950 m.
Istorija
Lietuvos laisvės kovotojų sąjungos vardu leido partizanų Lokio rinktinė.
Inžinerinis statinys
thumb|Inžinerinis statinys
Inžineriniai statiniai – susisiekimo komunikacijos (visų rūšių transporto bei pėsčiųjų judėjimo vietos), inžineriniai tinklai, kanalai, taip pat visi kiti statiniai, kurie nėra pastatai.
Borealinė kalba
Borealinė kalba  – lingvisto N.D. Andrejevo terminas, apibūdinantis Europos mezolito laikotarpio kalbų padėtį. Pavadinta pagal lot. borealis 'šiaurinis'.
Borealine kalba vadina hipotetinę prokalbę, iš kurios kilusios indoeuropiečių, Uralo ir Altajaus kalbos. Jos sujungiamos  į makrošeimą, arba senovinę kalbų sąjungą, sąlygojusią bazinius šių kalbinių šeimų leksikos ir sintaksės panašumus.
Andrejevo hipotezės nederėtų painioti su S. Starostino borėjų kalbų teorija, kuri nurodo kur kas platesnių kalbinių grupių vienybę. N. A. Nikolajeva ir V. A. Safonovas borealinę kalbą argumentuoja Svidrų archeologinės kultūros bei artimų jai kultūrų išsivystyme.
N. Andrejevas savo teoriją išplėtojo monografijoje „Ankstyvoji indoeuropiečių prokalbė“ („Раннеиндоевропейский праязык“, Л., 1986) bei kituose straipsniuose (žr. bibliografiją).
Jis iš 203 borealinių bikonsonantinių (konsonantas) šakninių žodžių, lygindamas su Uralo ir Altajaus kalbomis, sudarė žodyną.
Borealinę epochą jis priskyrė vėlyvojo pleistoceno pabaigai bei vėlyvojo paleolito pabaigai.
Euraziečių protėvynės zonoje klimatas buvo šaltas, su ilgomis žiemomis ir žvarbiomis, nešančiomis mirtį pūgomis. Tai atspindėjo ir bazinės borėjų sąvokos.
Tokio supratimo, kaip vasara ir ruduo, europiečių žodyne greičiausiai nebuvo (Андреев, 1993, p. 38). Taip pat nežinomi žodžiai pavasariui pavadinti, bet jis galbūt buvo išreiškiamas per sąvokas, pvz., 'atgyti po žiemos miego', 'skleidžiantys pumpurus medžiai ir krūmai', 'tirpti' (Андреев, 1993, p. 276). Vasarą, kaip metų laiką, apibūdino tik viena šaknis – KN [ken], išreiškianti kelias šiuolaikines sąvokas – 'sausra', 'kankinamas troškulio', 'sausvėjis' (Андреев, 1993, p. 43).
Albina Makūnaitė
thumb|Albina Makūnaitė thumb|Saulės vaduotojas, 1959 m. thumb|Ciklas „Rugio daina“, 1960 m. „Vaikelis“ Albina Makūnaitė (1926 m. balandžio 1 d. Padainupyje, Kauno raj. – 2001 m. gegužės 26 d. Vilniuje, palaidota Antakalnio kapinėse, Menininkų kalnelyje) – dailininkė, grafikė, knygų iliustratorė.
Šeima
Tėvai – Jonas Makūnas (1879–1944) ir Ona Žemaitytė-Makūnienė (1889–1946). Seserys – Marcelė Makūnaitė-Skučienė (1916–2000), Kazimiera Makūnaitė-Varkalienė (1923–2000), broliai – Jonas Makūnas (1918–1947), Kazimieras Makūnas (1922–2003). Vyras – Juozapas Algimantas Krikštopaitis (1931-2018), profesorius, habilituotas daktaras. Dukra – Skaidrė Krikštopaitytė-Urbonienė, humanitarinių mokslų (menotyros) daktarė. Sūnus – Kastis Krikštopaitis (1966), fizinių mokslų (biochemija) daktaras. Anūkės: Miglė Urbonaitė-Ubė (1988) – baigė Vilniaus Universiteto bei Klaipėdos universiteto archeologijos studijas, Klaipėdos universiteto Baltijos regiono istorijos ir archeologijos instituto mokslo darbuotoja; Vasarė Krikštopaitytė (1990), baigė St. Andrews universiteto (Škotija) biochemijos studijas.
Biografija
Grafikė Albina Makūnaitė gimė 1926 m. balandžio 1 d. netoli Kauno Padainupio kaime. Mokėsi Kauno „Aušros“ mergaičių gimnazijoje. 1944–1950 m. mokėsi Kauno taikomosios ir dekoratyvinės dailės institute. Jos diplominis darbas buvo iliustracijos J. Biliūno „Liūdnai pasakai“.
Albinos Makūnaitės darbai buvo įvertinti Lietuvos valstybine premija (1966) (už medžio raižinių ciklą „Žalčio pasaka“, „Rugio daina“, iliustracijas „Baladė apie Ievą“), jai buvo suteikti nusipelniusios meno veikėjos (1965) ir liaudies dailininkės (1986) vardai.
Kūryba
A. Makūnaitė savitai ir aktyviai reiškėsi lino ir medžio raižiniais, knygų iliustracijomis. Sukūrė daugiausia linoraižinių – estampų (kompozicijų ciklai – „Kaukaze“, 1958, „Rugio daina“, 1960, „Jūros legendos“, 1971, „Vaikystės dienos“, 1973, „Padavimai ir legendos“, 1974–1975, „Knygnešių Lietuva“, 1980, „Žemė gera“, 1981–1983, „Dainuok, širdie gyvenimą“, 1985 ir kt., portretų – Salomėjos Nėries, Juozo Karoso, Juozo Miltinio, Ievos Simonaitytės, autoportretai ir kt. Įspūdingi estampai – raižinių ciklai „Rugio daina“, „Lino daina“, „Žalčio pasaka“ ir kiti tapo lietuvių grafikos aukso fondo dalimi.
Adrenalinas
Adrenalinas (epinefrinas) – katecholaminas, neurotransmiteris, šerdinės antinksčių dalies hormonas. Cheminė formulė – C9H13NO3. Adrenalinas – pirokatechino darinys, fiziologiškai labai aktyvus. Jo poveikis organizmui analogiškas simpatinės nervų sistemos sujaudinimui. Stiprina širdies veiklą, didina kraujospūdį ir gliukozės kiekį kraujyje, stimuliuoja medžiagų apykaitą, lėtina žarnyno peristaltiką. Adrenalino susidarymą organizme skatina stiprios emocijos, sunkus fizinis darbas, šaltis. Adrenalino hidrochlorido tirpalu gydomos alerginės ligos, jis leidžiamas ligoniams, ištiktiems kolapso, bronchų astmos priepuolių. Adrenalinas gaminamas iš galvijų antinksčių arba sintetinamas.
Albina Makūnaitė
Kūryba
Dailininkė iliustravo knygeles vaikams. Jų buvo išleista daugiau kaip devyniasdešimt. Dailininkės iliustruotas „Saulės vaduotojas“ (1959) išleistas net dvidešimčia pasaulio kalbų. Dailininkės iliustruotu elementoriumi „Vyturėlis“ (1973) mokėsi septynios pirmos klasės mokinių kartos. Taip pat paminėtinos iliustruotos knygos: V. Petkevičiaus „Kodelčius“, 1974, lietuvių liaudies pasaka „Kaip gaidelis pono dvarą griovė“, 1985, K. Čiukovskio „Daktaras Aiskauda“, 1993, Ch. Pineau „Pasakos“, 1994, Ch. Perrault „Batuotas katinas“, 1995.
Adrenalinas
Farmakologinis poveikis
Adrenalinas yra α ir β adrenoreceptorių agonistas. Veikdamas receptorius sukelia šiuos farmakologinius poveikius:
Albina Makūnaitė
Kūryba
Dailininkės iliustruota A. Matučio eilėraščių rinktinė „Margaspalvė genio kalvė“, 1980, 1984 m. buvo apdovanota tarptautiniu H. K. Anderseno diplomu.
Albinos Makūnaitės kūriniams būdinga savitas lietuvių liaudies grafikos tradicijų interpretavimas, dekoratyvumas, ornamentiškos kompozicijos, dinamiškos formos, aiškios linijos bei stambūs štrichai, sodrus spalvingumas. Be jos medžio graviūrų ir linoraižinių tiesiog neįsivaizduojami lietuvių literatūros ir tautosakos kūriniai, stebuklinių pasakų rinkiniai.
Adrenalinas
Metabolizmas
Adrenalinas organizme skaidomas dviejų fermentų KOMT (katechol-o-metyl-transferazė) ir MAO (monoaminooksidazė). Metabolitai išsiskiria su šlapimu kaip metanefrinas ir vanililmigdolų rūgštis.
Albina Makūnaitė
Kūryba
2005 m. lapkričio 2 d. – lapkričio 30 d. grafikos darbų paroda Birštono sakraliniame muziejuje
2006 m. kovo 31 d. – balandžio 17 d. minint dailininkės 80 metų jubiliejų Lietuvos nacionaliniame muziejuje vyko dailininkės grafikos darbų paroda „Lino daina“.
2006 m. balandžio 1 d. – gegužės 6 d. Lietuvos nacionalinės Martyno Mažvydo bibliotekoje dailininkės darbų paroda.
2014 m. spalio 15 d. – lapkričio 5 d. Plungės viešojoje bibliotekoje darbų paroda.
2016 m. balandžio 22 d. – gegužės 20 d. Panevėžio Juozo Miltinio palikimo studijų centre paroda „Lietuvių literatūros klasika iliustracijose. Dailininkei Albinai Makūnaitei – 90“.
2016 m. birželio 7 d. – liepos 2 d. Druskininkų M. K. Čiurlionio memorialiniame muziejuje raižinių paroda „Žalčio pasaka“, skirta dailininkės 90 metų jubiliejui.
Kambodžos futbolo čempionatas
Kambodžos futbolo lyga (žinoma kaip Premjer Lig bei C Lig) – Kambodžos aukščiausioji futbolo lyga, įkurta 1982 metais. Čempionatą organizuoja Kambodžos futbolo federacija.
Komandos
2018 m. dalyvavo 12 komandų. 2019 m. jau 14 ekipų.
Upės delta
thumb|right|240px|Nilo delta iš kosmoso Delta – upės žiočių tipas. Susiformuoja žemumoje upei nusodinant nešmenis. Iš nešmenų susidaro salos, todėl upės vaga skaidosi į protakas ir atšakas. Pavadinimas kilo dėl Nilo deltos panašumo į graikišką raidę Δ (delta). Deltos susiformavimą lemia keletas aplinkybių: upės mitybos režimas, gruntai, kuriais teka upė, nuotėkis, upės ir jūros potvynių režimas. Upių deltose susiklosto labai derlingi aliuviniai dirvožemiai, todėl tai svarbios žemdirbystės sritys.
Kai kurios didžiausios deltos:
Kobilani Tovarovė geležinkelio stotis
Kobilani Tovarovė geležinkelio stotis  – geležinkelio stotis Kobilanų kaime, rytų Lenkijoje, Liublino vaivadijoje, Palenkės Bialos apskrityje, Terespolio valsčiuje. Stotis priklauso Varšuva-Terespolis geležinkelio linijai ir Kobilani Tovarovė-Terespolis geležinkelio linijai.
Upės delta
Kartais upės suformuoja ir vidines deltas, pavyzdžiui, Okavangas, išsiliedamas Kalahario dykumoje, vidinė Pyso-Atabaskos delta.
Michalovo Šv. Nikolajaus cerkvė
'''Michalovo Šv. Nikolajaus cerkvė'''  – cerkvė, esanti Michalovo mieste. Cerkvė priklauso Michalovo Šv. Nikolajaus parapijai. Cerkvė pastatyta 1906–1908 metais. Ant cerkvės stogo yra 5 kupolai.
Meška II Lambertas
Meška II Lambertas (990 m. – 1034 m. gegužės 10 d.) – Lenkijos karalius (1025–1032 m.) ir kunigaikštis (1032–1034 m.).
Biografija
thumb|left|150px|Meškos II Lamberto žmona Riksa
Piastų dinastijos. Boleslovo I Narsiojo sūnus, Kazimiero I Atnaujintojo tėvas. Nebuvo pirmagimis, bet tėvo pasirinktas įpėdiniu, dalyvavo jo karuose, vykdė diplomatines misijas. 1025 m. karūnavosi.
Valdymas
Meškos II valdymo laikotarpiu dėl karų ir vidaus kovų Lenkija smarkiai susilpnėjo. Vienu metu kariaudamas su Vokietija, Kijevo Rusia ir Čekija Meška II 1029–1030 m. prarado Moraviją, Červenę, Lužicą ir Meiseno marką. Įsiveržus Kijevo Rusios remiamam Meškos II broliui Bezprimui, Meška II 1031 m. pabėgo į Čekiją, kur buvo įkalintas. Bezprimą (1032 m. jis grąžino Šv. Romos imperatoriui karaliaus regalijas) nužudžius, Meška II susigrąžino sostą, bet turėjo atsisakyti karaliaus titulo, pripažinti imperatoriaus viršenybę ir pasidalyti valstybę su broliu Otonu ir giminaičiu Dytryku. 1034 m. vėl suvienijo Lenkiją, bet mirė (galbūt buvo nužudytas).
Šeima ir vaikai
Žmona (1013 sausis) – Richeza (Riksa) (995/96 – 1063), Lotaringijos pfalcgrafo Eco duktė. Vaikai:
Barsukinė (Marijampolė)
Barsukinė – kaimas šiaurinėje Marijampolės savivaldybės dalyje, 3 km į rytus nuo Sasnavos.
Avos žemė (Tokušima)
right|Map of Japanese provinces with province highlighted|Avos žemė
Macas
right|240px|thumb|Rankomis pagamintas šmura macas right|240px|thumb|Mašinomis pagamintas šmura macas
Macas (Matca, Matzoh, Matzah, hebr. מַצָּה) – velykinis judėjų paplotėlis.
Macai kepami iš nekildintos tešlos. Per Paschą (Pesach) jie pakeičia įprastą duoną.
Baihė
Baihė  – upė rytų Kinijoje, Hebėjaus provincijoje ir Pekine; viena iš Chaichę sudarančių upių. Prasideda Ljaosi kalnuose, teka Didžiąja Kinijos lyguma plačiu terasiniu slėniu. Laivuojama iki Tunsjano miesto (Pekino upių uostas). Naudojama drėkinimui.
Anortozitas
thumb|Kosminės ekspedicijos Apolo 16 atgabentas Mėnulio anortozitas Anortozitas – stambiagrūdė magminė uoliena, sudaryta daugiausia iš plagioklazinių feldšpatų (apie 95 %), piroksenų (apie 4 %), olivino, ilmenito, magnetito.
Anortozitas – paplitusi uoliena Žemės plutoje. Mažiausiai 4,1 milijardų metų senumo Mėnulio paviršiuje rastas Būties akmuo taip pat yra anortozitas.
Jeff Richmond
Jeffrey Wayne „Jeff“ Richmond (g. 1961 m. sausio 7 d. Ohajuje, Jungtinėse Valstijose) – amerikiečių kompozitorius, aktorius, televizijos prodiuseris, režisierius. Ričmondas sukūrė muziką žinomam serialui „30 Rock“, taip pat režisavo ir keletą jo serijų. Komediją sukūrė ir pagrindinį vaidmenį atliko Ričmondo žmona Tina Fey.
Bobrovnikų Viešpaties Apsireiškimo cerkvė
Bobrovnikų Viešpaties Apsireiškimo cerkvė  – cerkvė, esanti Bobrovnikų kaime. Cerkvė priklauso Mostovlanų Šv. Apaštalo Jono parapijai. Cerkvė pastatyta 2006–2009 metais. Cerkvėje yra septyni varpai ir granito altorius.
Jeff Richmond
Gyvenimas ir karjera
Ričmondas gimė ir užaugo Ohajuje, Jungtinėse Valstijose. Baigė Džeimso Garfyldo vidurinę mokyklą Garetsvilio miestelyje. Vėliau mokėsi Kento universitete, kurį baigė aštunto dešimtmečio pabaigoje. Jau tada pradėjo kurti muziką įvairiems miuziklams.
Dirbo improvizacijų teatre „The Second City“, kuriame prisidėjo prie vaikų spektaklių režisavimo. Vėliau gavo darbą NBC televizijos šou „Saturday Night Live“. 2006 m. paliko šou ir pradėjo kurti muziką žmonos kurtai situacijų komedijai „30 Rock“. Seriale taip pat pasirodydavo kaip ir aktorius, atliko nežymų Alfonso Disperioso vaidmenį. 2010 m. pradžioje režisavo penkias serijas.
2008 m. sukūrė garso takelį filmui „Baby Mama“, kuriame pagrindinius vaidmenis atliko jo žmona Tina Fey ir aktorė Amy Poehler.
Ričmondas taip pat vaidino NBC pokalbių laidoje „Late Night with Conan O’Brien“. Joje atliko Russian Hat Guy vaidmenį.
Asmeninis gyvenimas
Džefas Ričmondas yra vedęs už save dešimt metų jaunesnę garsią amerikiečių aktorę ir scenaristę Tina Fey. Jie susipažino kartu dirbdami improvizacijų klube „The Second City“ Čikagoje. Susituokė 2001 m. birželio 3 d. pagal Graikijos stačiatikių bažnyčios papročius; prieš tai susitikinėjo septynerius metus.
Pora turi dvi dukras, Alice Zenobia (g. 2005 m. rugsėjo 10 d.) ir Penelope Athena (g. 2011 m. rugpjūčio 10 d.).
Barsukinė
Barsukinė (arba Barsukynė, Barsiukynė) – taip vadinamos Lietuvos gyvenvietės:
Ajetas
Ajetas (gruz. აიეტი, ) graikų mitologijoje – Kolchidės karalius, Helijo ir Perseidės (dar vadinama Perse) sūnus, Pasifajės, Kirkės ir Persio brolis, Medėjos, Chalkiopės ir Apsirtos tėvas. Jis svarbus argonautų mito veikėjas.
Jo valdymo metu Friksas atgabeno Auksinę vilną į Ają. Ajetas ištekino savo dukrą Chaliopę už Frikso (Atamanto ir Nefelės sūnus), kuris atvyko ant auksavilnio avino. Šį aviną Friksas paaukojo, o vilną pakabino ant medžio girioje, kur vilną saugojo drakonas.
Vėliau atvyko Jasonas su argonautais Aukso vilnos pas Ajetą. Ajetas pažadėjo Aukso vilną, jei jis įvykdys tam tikras užduotis. Jasonui reikėjo pakinkyti jaučius, kurie iš nasrų skleidė ugnį, ir jais išarti lauką, kurį užsėti drakono dantimis. Iš drakono dantų staiga išaugo karių armija. Tačiau Jasonas greitai sugalvojo išeitį, jis metė luitą į karių sangrūdą. Kariai, negalėdami nustatyti kas metė luitą, puolė vienas kitą ir susinaikino. Galiausiai Ajetas liepė Jasonui kautis su niekada nemiegančiu drakonu. Nors Jasonas atliko Ajeto užduotis, Ajetas sumanė išžudyti argonautus ir sudeginti jų laivą Argą. Tačiau argonautams padėjo Ajeto duktė burtininkė Medėja, kuri vėliau su argonautais pabėgo.
Ajetas puolė persekioti bėglius, todėl Medėja nužudė jaunesnįjį brolį Apsirtą. Medėja žinojo, kad Ajetas nutrauks persekiojimą, kadangi jam reiks surinkti sūnaus kūno dalis ir jį palaidoti. (Kitame variante Apsirtas nebėgo kartu su Medėja, o vadovavo kolchidiečiams, kurie vijosi bėglius. Medėja įviliojo savo brolį į spąstus ir Jasonas jį nužudė.)
Išvykus argonautams su Aukso vilna, Ajeto sūnus Persis užgrobė sostą, tačiau sugrįžusi Medėja sugrąžino tėvui valdžią.
Gambija 2008 m. vasaros olimpinėse žaidynėse
Gambijos sportininkai dalyvavo 2008 vasaros olimpinėse žaidynėse Pekine, Kinijoje rugpjūčio 8-24 dienomis.
[[Image:Boxing_2008.gif|30px]] Boksas
Gambija paruošė vieną boksininką olimpiniam bokso turnyrui. Badou Jack (vidutinis svoris) perėjo antrąjį Afrikos žemyno kvalifikacinį turnyrą.
Malaševičės geležinkelio stotis
Malaševičės geležinkelio stotis  – geležinkelio stotis Malaševičės kaime, rytų Lenkijoje, Liublino vaivadijoje, Palenkės Bialos apskrityje, Terespolio valsčiuje. Stotis priklauso Varšuva-Terespolis geležinkelio linijai. Iki Malaševiče Poludniovės geležinkelio stoties yra 1,6 km.
Užpaliai (kaimas)
Užpaliai – kaimas Utenos rajono savivaldybėje, 1 km į rytus nuo Užpalių miestelio.
Tapere
thumb|right|250px|Rajonai ir taperės [[Mangaja|Mangajos saloje]] Taperė (Kuko Salų maorių k., Tapere) – tai nedidelis žemės sklypas Kuko Salose, valdomas vietinės genties aukščiausiojo vado arikio arba mataiapo. Tai tradicinis žemės padalijimas, priimtas penkiose pietinių Kuko Salų grupės salose: Rarotongoje, Mangajoje, Aitutaki, Atiu ir Maukėje. Tarp iškilusių atolų tik vienas Mitiaras nėra padalintas šiuo tradiciniu būdu. Manuaė, Palmerstonas ir Takutea yra negyvenami, todėl čia ir nėra tokio žemės padalijimo. Kiekvienoje saloje taperių skaičius yra skirtingas, pvz., Mangajoje, Atiu – po 6, didžiausioje iš salų Rarotongoje – virš 50. Šiaurinių salų grupės apgyvendintų atolų salelių žemės yra padalintos į motu.
Butkaičiai
Butkaičiais vadinami kaimai:
Bago regionas
Bago regiono antspaude (pusė jo dedama į regiono vėliavą) vaizduojamos dvi seserys hintha'os (mitinės antys), kildinamos iš didelę istorinę įtaką provincijai dariusių monų.
Degimai
Degimais vadinami kaimai:
Gunkliškiai
Gunkliškiai – kaimas Kalvarijos savivaldybėje, 4 km nuo Sangrūdos.
Pagelumbiškis
Pagelumbiškis – kaimas šiaurinėje Marijampolės savivaldybės dalyje.
Vyžuonos (viensėdis)
Vyžuonos – viensėdis Utenos rajono savivaldybėje, 1 km nuo Vyžuonų miestelio.
Venių ežeras
thumb|150px|XIX a. pab. ežero apylinkių žemėlapis left|120px
Venių ežeras – ežeras vidurio Lietuvoje, Kelmės rajone, apie 8,5 km į pietvakarius nuo Užvenčio. Ežero ilgis iš šiaurės į pietus – 0,43 km, plotis – iki 0,34 km. Altitudė 167 m. Krantai apaugę medžiais ir krūmais. Šiaurinis krantas aukštas, miškingas. Pietuose išteka upelis į Ventos upę. Aplinkui plyti dirbami laukai ir įsikūręs Venių kaimas. Šiaurine pakrante eina kelias.
Polimeras
Cheminė reakcija, kuri sujungia monomero molekulės į polimero molekulę, vadinasi polimerizacija. Vykstant šiai reakcijai, nesusidaro joks šalutinis produktas, skirtingai nei vykstant polikondensacijos reakcijai. Polimerų pavyzdžiai yra plastikas, guma, ir skaidulos (pluoštai). Pavyzdžiui, natūrali guma yra polimeras, sudarytas iš sujungtų izopreno monomerų.
Hari Mata Hari
Hari Mata Hari – garsi Bosnijos ir Hercegovinos muzikos grupė. Grupės lyderis ir vokalistas – Hajrudin Varešanović. Grupė susikūrė 1985 m. Sarajeve. Hari Mata Hari dažniausiai atlieka pop roko stiliaus muziką. Grupė dalyvavo ir laimėjo daugelyje Balkanų šalių festivalių. Ypač grupę išgarsino dalyvavimas 2006 m. Eurovizijos dainų konkurse Atėnuose. Čia grupė su lyriška balade Lejla užėmė 3 vietą, surinkusi 229 taškus. Prie šios dainos kūrimo daug prisidėjo ir 2004 m. Serbijos atstovas Eurovizijoje Željko Joksimović.
Polimeras
Polimerų rūšys ir charakteristikos
Homopolimerai dažniausiai vadinami pridedant poli- prie monomero pavadinimo. Pvz., monomeras stirenas susipolimerizuoja į polistireną.
frame|center|Daug [[Stirenas|stireno molekuliu susijunge į ilgą polistireno molekulę]] Polimeruose, monomerai dažnai susijunga vienas po kito suformuoti polimero molekulės kaip grandinės. Šitos grandinės gali būti be šakų arba gali turėti molekulinės grupės išsikišę nuo šonų pagrindinių grandinių kaip šakos. Kai kuriose vietose polimerų grandinės gali susijungti tarpusavyje.
Gamtiniai polimerai
Celiuliozės grandinės sudarytos iš gliukozės monomerų. Baltymai yra sudaryti iš aminorūgščių monomerų. Baltymų grandinės gali būti sujungtos šonais, jei kiekviena grandinė turi, pvz., cisteiną su -SH grupe – tuomet tos grupės susijungia susidarančiomis -S-S- ryšiais tarp cisteinų grandinėse.
thumb|200px|Iš dirbtinių polimerų gaminami šviečiantys akmenys
Dirbtiniai polimerai
Dirbtinės polimerinės medžiagos gali būti plastikas (plastmasė), guminės medžiagos, arba skaidulos (pluoštai). Dabar yra išrasta polimerinių medžiagų su maišytom charakteristikom. Polimerai gali būti maišyti su kitom medžiagom, gaminami tepalai, ir kitokios nekietos medžiagos. Dirbtiniai polimerai taikomi pačiose inovatyviausiose ir netikėčiausiose srityse, pvz., iš jų gaminami dirbtiniai šviečiantys akmenys.
Plastikas
Plastikų pavyzdžiai yra:
Skaidulos (pluoštai)
Polimerų pavyzdžiai kurie gali formuoti skaidulas (pluoštus) yra:
Pluoštuose, polimerų molekulių grandinės išsitraukia pagal pluošto ilgį. Šitokia molekulių orientacija duoda pluoštams stiprumą. Šitokius pluoštus dažnai galima pagaminti kad galima būtų sukti į siūlus ir tada dažnai įausti į drabužines medžiagas.
Guobiniškė
Guobiniškė – kaimas Kazlų Rūdos savivaldybėje, 7 km nuo Bagotosios.
Elioto bangų teorija
Elioto bangų teorija yra biržos techninės analizės metodas, skirtas nuspėti akcijų rinkos elgesį ir tendencijas, pasiūlytas 1939 m. amerikiečių buhalterio Ralph Nelson Elliott. Elioto bangų teorijos metodas paremtas įsitikinimu, jog rinka veikia pagal tam tikrą tiksliai apibrėžtą modelį, kurį galima panaudoti nuspėjant jos judėjimus. Tiksliau tariant, anot šios teorijos, akcijų kainos yra valdomos tam tikrų bangų ciklų, priklausančių Fibonačio skaičių sekai (0, 1, 1, 2, 3, 5, 8, 13, 21 ir t. t.).
Teorijos esmė
Pasak Elioto bangų teorijos, rinka juda bangomis aukštyn žemyn ir šių bangų skaičius yra natūraliai nulemtas. Jei pati rinka yra bulių, joje judėjimas vyksta penkiomis bangomis į viršų ir trimis žemyn, o atskirų kainų lentelės taip pat turi tokią pačią pasikartojančią geometriją. 400px|right|Elioto bangų modelis Pirmoji, trečioji ir penktoji banga yra vadinamos impulso, o antroji ir ketvirtoji – korekcijos bangomis. Šios bangos savo ruožtu gali būti išskaidytos dar smulkiau. Kiekviena impulso banga susidaro iš 5 tendencijos bangų (1, 2, 3, 4, 5), o korekcijos banga – iš 3 korekcijos bangų (a, b, c). Kadangi a, b ir c bangų tendencija yra mažėjanti, tai jos skaidosi į 5-ias bangas žemyn, 3 viršun ir vėl 5-ias žemyn. Taip skaidant bangas išryškėja Fibonačio seka. Išskaidžius pilnai visas 8 bangas gaunamas Fibonačio sekos narys 34, iš jo – 144 ir taip toliau.
Lokių rinkoje, modelis yra atvirkščias: penkios bangos žemyn ir trys į viršų.
Kretingalė
Kretingalė – miestelis Klaipėdos rajono savivaldybėje, šalia kelio, 7 km į pietvakarius nuo Kretingos, prie Dangės (Akmenos) upės. Seniūnijos ir seniūnaitijos centras. Yra Kretingalės evangelikų liuteronų bažnyčia (paveldo objektas, pastatyta 1741 m.). Bažnyčia dabar naudojama ir vietos katalikų parapijos reikmėms, taip pat vyksta muzikos renginiai. Yra kapinės, veikia Kretingalės pagrindinė mokykla, biblioteka, paštas (LT-96044), mėsos perdirbimo įmonė. Vakariniu pakraščiu eina geležinkelis Vilnius–Klaipėda, yra Kretingalės geležinkelio stotis.
thumb|left|Kretingalė miniatiūra|left|Parkas
Etimologija
Spėjama, kad vietovardis galįs būti kuršiškas. Vokiškai iki 1806 m. miestelis vadinosi, iki 1920 m. Neu-Krottingen, Deutsch Krottingen. Lietuviškai ji dar buvo žinoma kaip Naujoji Kretinga.
Istorija
Kretingalė (Kretinga) minimas nuo 1253 m. XVII a. įkurta evangelikų liuteronų parapija. 1652 m. pastatyta koplyčia, 1741 m. – bažnyčia (sovietinės okupacijos metais naudota kaip sandėlis, tikintiesiems grąžinta ir imta tvarkyti 1988-1989 metais). 1854 m. Mažosios Lietuvos spaudos veikėjas kunigas Johanas Ferdinandas Kelkis (1801–1877 m.) Kretingalėje įsteigė parengiamuosius kursus į mokytojų seminariją. XIX a. pabaigoje Kretingalėje buvo prekiaujama lietuviškomis knygomis. 1892 m. nutiesta Klaipėdos–Tilžės geležinkelio atkarpa Klaipėda–Bajorai, pastatyta Kretingalės geležinkelio stotis. XIX a. pabaigoje Kretingalė – bajorkaimis ir bažnytkaimis Klaipėdos apskrityje, veikė pašto agentūra.
Apie 1912 m. įkurtas draugijos „Jaunimas“ skyrius. XX a. 3–4 dešimtmetyje veikė paštas, pieninė, „Sandoros“ draugijos skyrius. 1936 m. įkurta Kretingalės pradinė mokykla (nuo 1950 m. septynmetė, aštuonmetė, devynmetė, nuo 1995 m. pagrindinė mokykla). 1948 m. atidarytas vaikų lopšelis–darželis, kultūros namai, biblioteka. Sovietmečiu buvo tarybinio ūkio centrinė gyvenvietė.
2014 m. sausio 13 d. Lietuvos Respublikos Prezidentė dekretu Nr. 1K-1697 patvirtino Kretingalės herbą.
Turizmas, gamtos ir kultūros paveldas
Populiarus turizmas baidarėmis vaizdinga Dangės upe. Istorijos paminklai – Kretingalės karių kapinės ir Kretingalės tiltas per Dangę kelyje į Smilgynus. Dangės slėnyje išliko Kretingalės pilkapynas. 2 km į šiaurės rytus nuo Kretingalės yra spėjama istorinės Kretingos pilies vieta – Valėnų ir Ėgliškių (Andulių) piliakalnis. Į vakarus nuo Kretingalės yra Pajūrio regioninis parkas ir Karklės talasologinis draustinis, rudakaklių narų (Gavia stellata), sibirinių gagų (Polysticta stelleri), klykuolių (Bucephala clangula), didžiųjų dančiasnapių (Mergus merganser) ir mažųjų kirų (Larus minutus) žiemojimo ir migracinių sankaupų vieta.
Nova Volos Šv. Jono Krikštytojo cerkvė
'''Nova Volos Šv. Jono Krikštytojo cerkvė'''  – cerkvė, esanti Nova Volos kaime. Cerkvė priklauso Nova Volos Šv. Jono Krikštytojo parapijai. Pirmoji cerkvė šioje vietovėje buvo pastatyta 1743 m. ir priklausė unitams. 1839 m. ją perėmė Rusijos stačiatikių bažnyčia. Dabartinė cerkvė pastatyta 1908 metais. 1989 m. birželio 14 d. cerkvė įtraukta į Palenkės vaivadijos saugomų istorijos paminklų sąrašą.
Cušimos mūšis
Cušimos mūšis (,, „Cušimos sąsiaurio mūšis“) – paskutinis ir lemtingiausias Rusijos–Japonijos karo jūrų mūšis, vykęs 1905 m. gegužės 27–28 dienomis (gegužės 14–15 d. pagal Julijaus kalendorių). Mūšyje Japonijos laivynas, vadovaujamas admirolo Heihachiro Togo sunaikino du trečdalius Rusijos laivyno, vadovaujamo admirolo Zinovijaus Roždestvenskio, kuris nuplaukė 33 000 km, kad pasiektų Tolimuosius Rytus. Istorikas Edmund Morris mūšį pavadino didžiausiu jūros mūšiu po Trafalgaro laikų.
Priešistorė ir mūšio aplinkybių apžvalga
1904 m. vasario 8 d. Japonijos imperatoriškojo laivyno eskadriniai minininkai netikėtai užpuolė Rusijos Tolimųjų Rytų laivyną Port Artūre; užpuolimo metu buvo išvesti iš rikiuotės trys laivai – du linkorai ir kreiseris.
Feliksas Kolosauskas
Feliksas Kolosauskas (g. 1942 m. rugpjūčio 30 d. Kaune) – Lietuvos ūkio, politinis bei visuomenės veikėjas.
Muara
Muara (MS Muara) – miestas Brunėjuje, Brunėjaus–Muaros rajone; vienintelis giliavandenis uostas šalyje. Yra Pietų Kinijos jūros pakrantėje, ties Brunėjaus įlankos žiotimis, priešais Muara Besaro salą, į šiaurės rytus nuo Bandar Seri Begavano. Yra plentai į šalies sostinę ir Kvala Belaito miestą šalies vakaruose. Čia yra svarbios „Brunei Shell“ naftos ir dujų saugyklos, per Muaros uostą vykdomas naftos ir jos produktų, dujų eksportas. Yra karinio laivyno bazė. Jūros pakrantėje driekiasi paplūdimys.
Cušimos mūšis
Priešistorė ir mūšio aplinkybių apžvalga
Prasidėjo Rusijos–Japonijos karas. Japonijos pagrindinis tikslas buvo apsaugoti savo komunikacijų ir tiekimo linijas į Azijos žemyninę dalį ir taip užsitikrinti galimybes kovoti su rusais Mandžiūrijoje. Tuo tikslu Japonijai reikėjo neutralizuoti Rusijos karines jūrų pajėgas Tolimuosiuose Rytuose. Iš pradžių Rusijos laivynas nesiėmė jokių veiksmų ir Japonija perkėlė savo pajėgas į Korėją nesutikusi pasipriešinimo, tačiau vadovaujant atvykusiam admirolui Stepanui Makarovui rusų laivynas suaktyvėjo ir pasiekė tam tikrų laimėjimų prieš japonus. Tačiau admirolo Makarovo linkoras „Petropavlovskas“ užplaukė ant minos. Įvykio metu žuvo pats admirolas, o jį pakeitę vadai nesugebėjo pasipriešinti Japonijos laivynui. Dėl to Rusijos laivynas faktiškai buvo užblokuotas Port Artūre. Gegužės mėnesį japonai išsilaipino Liaodunio pusiasalyje ir pradėjo Port Artūro apsiaustį.