cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Iljiničiai
Iljiničiai  – Lietuvos Didžiosios kunigaikštystės ir Abiejų Tautų Respublikos rusėnų kilmės lietuvių didikų giminė. Giminės herbas Samtis.
Giminės istorija
Kilusi ir Naugarduko apylinkių. Svarbiausios valdos buvo Myrius, Brastos Biala, Černavčicai, Želva. Katalikai, nors pavardės kilmė slaviška. Pirmasis žinomas giminės atstovas buvo Ivanas arba Jonas Iljiničius, Vitebsko, vėliau Smolensko vietininkas. XV–XVI a. Iljiničiai buvo Lydos, Kauno, Lietuvos Brastos vietininkai. Savo įtaką sustiprino vedybomis su Kęsgailomis, Daumantais, Radvilomis.
Vieni turtingiausių LDK Ponų tarybos narių. Pagal 1528 m. LDK kariuomenės surašymą karo atveju rengdavo 160 raitelių, t. y. turėjo ne mažiau, kaip 2560 valstiečių dūmų. Paskutinis garsesnis giminės atstovas Sofijos Radvilaitės sūnus Jurgis Ščesnavičius Iljiničius, miręs bevaikis. XVII a. tarp Lietuvos Didžiosios kunigaikštystės didikų vėl minimi Iljiničiai, tačiau jų giminystės ryšys nenustatytas.
1547 m. Mikalojus Radvila Juodasis Iljiničiams iš Šventosios Romos imperijos imperatoriaus Karolio V gavo grafų titulą.
Nuorodos
Trimitų herbo Radvilos lenkų kalba
Renault Laguna
Renault Laguna – didelis šeimos automobilis, gaminamas Prancūzijos kompanijos „Renault“. Laguna pradėta gaminti 1993 m., 2001 m. pasirodė antros kartos modelis, o 2007 m. – trečios. Pakeitė iki tol gamintą Renault 21.
Pirma karta (1994–2001); (Kėbulas B56/K56)
Pirmos kartos Renault Laguna pasirodė 1994 m. gruodį, pakeisdama Renault 21. Pradžioje buvo tik hečbekas, bet nuo 1995 m. pabaigos buvo išleista ir universalo versija (kai kur dar vadinama Laguna Sport Tourer).
1998 m. automobilis buvo atnaujintas : šiek tiek pakeistas priekinės ir galinės kėbulo dalies dizainas, praplėsta variklių gama.
Varikliai
thumb|250px|Atnaujinta Laguna I (phase II) išsiskiria skaidriais priekiniais ovaliais priešrūkiniais žibintais.
Antra karta (2001–2007); (Kėbulas X74)
thumb|250px|Laguna II atrakinimo ir užvedimo sistema su specialia kortele. 2001 m. pasirodė atnaujinta Renault Laguna II versija su patobulintais varikliais ir didesne papildomos įrangos pasiūla. Naudota ta pati važiuoklė, kaip ir po metų pasirodžiusios naujos Nissan Primera. Buvo pasiūlyta rakto nereikalaujanti užvedimo sistema, kuri vietoje raktelio automobilio atrakinimui ir užvedimui naudojo kreditinės kortelės dydžio įrenginį.
Naujoji Laguna buvo pirmasis automobilis Europoje, gavęs 5 žvaigždučių EuroNCAP saugos įvertinimą.
Pavarų dėžės
Mechaninės:
Automatinės:
Trečia karta (2007–dabar); (Kėbulas X91)
Apie trečios kartos Renault Laguną oficialiai buvo pranešta spaudos pranešime 2007 m. birželio 4 d. Viešai pristatyta buvo tų pačių metų rugsėjį vykusioje Frankfurto automobilių parodoje, o prekyba nauju modeliu prasidėjo spalį. Be 5 durų hečbeko ir universalo nuo 2008 m. siūlomas ir 2 durų kupė variantas. 2010 m. kovo mėnesį Ispanijos rinkoje pasirodė bioetanoliu varomas variantas.
2010 m. spalį vykusioje Paryžiaus automobilių parodoje pristatyta atnaujinta automobilio versija (Phase 2). Buvo atnaujintas priekio dizainas, o vienintelis pasikeitimas varikliuose – sumažinta 1,5 l dCi 110 AG variklio CO2 emisija.
Laguna III (Nissan D platformos) pagrindu „Renault Samsung Motors“ Pietų Korėjoje gamina Renault Latitude ir trečios kartos Renault Samsung SM5.
Varikliai
Greitėjimas ir didžiausias greitis – hečbeko  arba kupė versijos. F4RT, V4Y ir V9X varikliai išskirtinai naudojami tik Renault Laguna Coupé. Viena iš M4R variklio versijų pritaikyta E85 (etanolio) kurui.
Krinočkos Šv. Brolių Makabėjų cerkvė
'''Krinočkos Šv. Brolių Makabėjų cerkvė'  – medinė cerkvė, esanti Krinočkos'' gyvenvietėje, 3 km į rytus nuo Hainuvkos. Cerkvė priklauso Dubinų Švč. Mergelės Marijos Dangun Žengimo parapijai. Cerkvė pastatyta 1846 metais.
Bogušiai (Jonava)
Bogušiai – kaimas Jonavos rajono savivaldybėje, 4 km į pietvakarius nuo Panoterių, prie kelio.
Rubcovas
Rubcovas – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, Plaskų valsčiuje, Augustavo apskrityje, Palenkės vaivadijoje. Kaimas yra apie 17 km į pietryčius nuo Plaskų, 32 km į rytus nuo Augustavo ir 80 km į šiaurę nuo vaivadijos centro Balstogės.
Istorija
Nuo VIII a. pr. m. e. iki XIX a. šioje teritorijoje gyveno lietuviams artima baltų tauta – jotvingiai. Nuo XIII-XIV a. iki 1795 m. kaimas priklausė Lietuvos Didžiajai Kunigaikštystei. Pagal 1920 m. liepos 12 d. Lietuvos ir Tarybų Rusijos taikos sutartį kaimas buvo priskirtas Lietuvos Respublikai. 1975-1998 m. priklausė Suvalkų vaivadijai.
Byliškės (Kaišiadorys)
Byliškės – buvęs kaimas Kaišiadorių rajono savivaldybėje, vakariniame Rumšiškių miestelio pakraštyje.
Istorija
1961 m. Byliškių kaimo vietoje įkurtos perkeltos Senosios Rumšiškės.
Aral Paigambaro draustinis
Aral Paigambaro draustinis – buvusi saugoma gamtos teritorija Uzbekistane, Surchadarjos vilajete, Amudarjos upės saloje, 20 km į vakarus nuo Termezo. Apėmė 3100 ha teritoriją. Draustinis įsteigtas 1960 m. siekiant ištirti ir apsaugoti Amudarjos pakrančių sąžalynus (vadinamus tugajais), sudarytus daugiausia iš tuopų, žilakrūmių ir eglūnų, bei juose esančias gyvūnų buveines. Aral Paigambaro draustinyje sutinkami šernai, šakalai, tolajai, nendrinės katės, fazanai, varanai, Levanto didžiosios angys, reti Bucharos elniai.
Draustinis buvo nuniokotas afganų ir Uzbekijos pasieniečių kovų, iškirsta dauguma miškų, draustinio statusas panaikintas.
Esvatinio karinės pajėgos
Esvatinio karines pajėgas sudaro oro ir sausumos kariuomenės. Šalis neturi priėjimo prie jūros, tad ir jūrų laivyno karinėse pajėgose nėra. Pagrindinės šalies karinių pajėgų veiklos vyksta vietiniuose protestuose bei pasienio ruožuose. Šalies karinės pajėgos nė karto nedalyvavo jokiuose tarpvalstybiniuose konfliktuose.
Šalies karalius yra karinių pajėgų vadas ir pagrindinis gynybos ministerijos vadovas. Kasdienines ministerijos funkcijas karalius perleidžia šios institucijos pareigūnams.
Powszechny Zakład Ubezpieczeń
thumb|PZU logotipas
PZU Grupė – viena seniausių ir didžiausių draudimo grupių Lenkijoje su plačia draudimo ir finansinių sprendimų įvairove. Šios įmonių grupės komandai priklauso 16 tūkst. darbuotojų. „PZU grupės“ draudimo veiklos pradžia siekia 1803 m. „PZU“ prekės ženklas yra vienas labiausiai atpažįstamų Lenkijoje, remiantis „GFK Polonia“ (nepriklausomas rinkos tyrimų institutas) tyrimais, kurie nustatė, kad prekės ženklo žinomumas yra 100 %.
„PZU grupė“ turi plačiausią pardavimo bei paslaugų tinklą Lenkijoje.
Šiuo metu Lietuvoje veikia dvi įmonės, PZU grupės atstovės - UAB "PZU Lietuva gyvybės draudimas" ir AB "Lietuvos draudimas".
1430 m.
1430 m. buvo nekeliamieji metai, prasidedantys penktadienį pagal Grigaliaus kalendorių.
Gimtadieniai
Nedatuota
Algirdas Žukauskas
Algirdas Žukauskas (1923 m. vasario 2 d. Biržuose – 1997 m. rugpjūčio 2 d. žuvo Molėtų rajone) – Lietuvos inžinierius mechanikas, energetikas, šilumos mainų tyrimų pradininkas Lietuvoje, partinis veikėjas.
Biografija
1947 m. baigė Kauno valstybinio universiteto Technologijos fakultetą ir įgijo inžinieriaus mechaniko kvalifikaciją. 1947–1950 m. dėstė Kauno valstybiniame universitete, 1951–1953 m. Kauno politechnikos institute. 1952–1953 m. specializavosi Maskvos energetikos instituto Teorinių šiluminės technikos pagrindų katedroje. 1953 m. apgynė technikos mokslų kandidato disertaciją „Cilindro šilumos atidavimo skersiniame skysčio sraute, priklausomai nuo šilumos srauto krypties, tyrimas“.
Nuo 1962 m. LKP CK narys, 1962–1966 m. SSRS AT, nuo 1967 m. LSSR AT deputatas, nuo 1975 m. LSRS AT plano ir biudžeto komisijos pirmininkas.
Tragiškai žuvo Molėtų rajone, einantį miško keliu jį partrenkė automobilis. Palaidotas Vilniuje, Antakalnio kapinėse.
Mokslinė veikla
Pirmasis Lietuvoje pradėjo tirti šilumos mainus, sukūrė šilumos atidavimo skysčiuose skaičiavimo metodų, kurie plačiai taikomi daugelyje šalių. Daug dėmesio skyrė Lietuvos mokslinei techninei pažangai. Jam vadovaujant buvo sudaromi perspektyviniai energetikos plėtojimo planai, pagrįsta Lietuvos elektrinės, Mažeikių naftos perdirbimo gamyklos ir kitų energetikos objektų statyba, sudaryta pirmoji Lietuvos aukštosios įtampos tinklų sistema.
Nuo 1962 m. LMA akademikas, 1963 m. technikos mokslų habilituotas daktaras, 1967 m. profesorius. 600 mokslinių straipsnių, iš jų apie 170 publikuota įvairiuose užsienio leidiniuose, autorius, 15 plačiai žinomų monografijų autorius, buvo 12 tarptautinių šilumos mainų žurnalų redaktorius arba redakcinės kolegijos narys. Skaitė paskaitas JAV, Anglijos, Austrijos, Jugoslavijos, Čekoslovakijos, Indijos, VDR, VFR, Turkijos, Japonijos, Prancūzijos, Švedijos, Bulgarijos, Lenkijos universitetuose ir moksliniuose centruose. Rėmė istorinio apžvalginio leidinio „Lietuvos energetika“ I ir II tomų išleidimą.
PRK
PRK, Prk arba prk be taškų arba su taškais gali reikšti:
Vilijos parkas
Vilijos parkas – nedidelis parkas Kauno Žemųjų Šančių rajone, pietvakarinėje pusėje besiribojantis su Juozapavičiaus prospektu, įsiterpęs tarp Gudų, Ringuvos ir Čekų gatvelių. Parko statusas ir želdynų ribos patvirtintos 1994 m. Užima 1,07 ha plotą. Tai buvusių karių kapinaičių, 2000 m. įrašytų į LR kultūros vertybių registrą, teritorija. Registro kodas –. Už 200 m driekiasi Žemųjų Šančių kapinės.
Parke iki 1950 m. stovėjo Kauno Dievo Motinos Globėjos cerkvė, po I pasaulinio karo tapusi bažnyčia.
Istorija
thumb|left|200px|Ant Atminties kryžiaus išdrožtas įrašas: „Šis kryžius pastatytas prisiminti čia stovėjusią Šv. Kryžiaus Išaukštinimo bažnyčią 1883–1950, kuri buvo ateistų sunaikinta 1950“
XIX a. carinės Rusijos armijos kareivinių rajone, dabartinio Vilijos parko centre, buvo pastatyta medinė Kauno Dievo Motinos Globėjos cerkvė Kauno tvirtovės įgulos reikmėms. Tai buvo 109-ojo Volgos pėstininkų pulko Dievo Motinos Globėjos cerkvė, pastatyta 1896 m. Ji buvo kryžiaus formos su pagrindiniu kupolu, apsuptu keturių nedidelių bokštų. Viso statinio tiek išorė, tiek ir vidus buvo papuoštas rusiško stiliaus raižiniais ir dažytas aliejiniais dažais. Turėjo gana masyvų dviejų aukštų ikonostasą su raižiniais, kolonomis ir karnizais, su piešiniais ant paauksuoto fono. Statybas palaimino pats imperatorius Aleksandras III. Atkūrus Nepriklausomybę, apie 1920 m., pertvarkyta į Lietuvos kariuomenės Šančių įgulos karių katalikų bažnyčią, jai suteiktas Šv. Kryžiaus Išaukštinimo bažnyčios vardas.
1919–1920 m. šventoriaus šiaurės rytinėje dalyje buvo palaidoti žuvę ir mirę Lietuvos kariai. 1927 m. karių kapai sutvarkyti, mediniai kryželiai pakeisti betoniniais. 1931 m. pastatytas paminklas „Garbė žuvusiems dėl Tėvynės“ (projekto aut. S.Stanišauskas). 1931 m. lapkričio 2 d. 17 val. prie Šančių Švenčiausiojo Kryžiaus Išaukštinimo Bažnyčios įvyko šio paminklo šventinimas ir gedulingos pamaldos už karių atminimą. Čia buvo palaidota iki 100 karių. Yra žinių, kad dabartinio parkelio teritorijoje ilsisi ir I pasaulinio karo aukos.
Grigiškių pilkapynas
Grigiškių pilkapynas arba Naravų pilkapynas – pilkapynas Vilniaus miesto savivaldybės teritorijoje, apie 0,5 km į rytus nuo Grigiškių, 0,3 km į pietus nuo Neries kairiojo kranto, miške, į šiaurės rytus nuo Grigiškių kapinių, viena dalis už dujotiekio trasos, kita dar tolėliau, už geležinkelio pylimo.
Vilijos parkas
Istorija
Prie paminklo kariai duodavo priesaiką. Valstybinių iškilmių proga lankydavosi Prezidentas Antanas Smetona. Paminklas buvo altoriaus pavidalo. Viršuje stovėjo liepsnojanti vaza – amžinosios gyvybės simbolis, priešakinėje pusėje – kryžius su spinduliais ir krucifiksu, po kryžiumi – kardas ir altorius su keturkampe lenta, kurioje įrašyta: „Garbė žuvusiems dėl Tėvynės“. Paminklo apačioje buvo du laiptai. Iš viso paminklo statybai išleista tuo laiku 1568 Lt. 94 ct. Karių kapų tvarkymo komisija dėl lėšų stokos kreipėsi į tuometinį II divizijos vadą plk. (vėliau brigados generolas) Kazį Skučą ir karo technikos viršininką plk. (vėliau brigados generolas) Klemensą Popeliučką, kurie parėmė statybą. Paminklo statybai pagelbėjo atskiri kariuomenės daliniai: 2 pėstininkų pulkas, 3 artilerijos pulkas, II divizijos štabas, pionierių batalionas, ryšių batalionas, autorinktinė. Įgulos eiliniai kareiviai prisidėjo nemokamu darbu.
Po II pasaulinio karo bažnyčia paversta sandėliu, karių kapai sulyginti su žeme, paminklas nugriautas. 1950 m. po įvykusio gaisro nugriauta ir pati bažnyčia.
Grigiškių pilkapynas
Tyrimai
Vieno ha plote 1972 m. buvo išlikęs 61 pilkapis. Istorijos instituto archeologai 1972 ir 1974–1977 m. (tyrimų vadovė Ona Kuncienė) ištyrė 50 pilkapių, 1998–1999 m. – Jonas Stankus ištyrė dar 3 pilkapius. Pilkapiai paplokšti, pusrutulio formos, sampilai 8–12 m ir 20–25 m skersmens, iki 1,5 m aukščio. Mirusieji laidoti sudeginti su įkapėmis. V a. – VIII a. 25 pilkapiai su akmenų vainikais, ant jų pagrindo buvo 8–15 cm storio degėsių sluoksnis, juose palaidoti 1-5 sudeginti mirusieji. Šiuose pilkapiuose aptikta ir simbolinių kapų, kuriuose aptikta tik ginklų. VIII a. – X a. 15 pilkapių pagrindus supo 1–2 m pločio ir 0,5-0,8 m gylio grioviai, 10 pilkapių buvo be kapų.
Vilijos parkas
Istorija
Šančių tikinčiųjų bendruomenės iniciatyva buvusios bažnyčios vietoje 1991 m. rugsėjo 14 d. pašventintas ąžuolinis kryžius (aut R.P.Bakanauskas). Lietuvos kultūros fondo Kauno taryba bandė atstatyti ir paminklą, tačiau nesėkmingai.
Būklė
Paminklas su šūkiu „Garbė žuvusiems dėl Tėvynės“ nebaigtas atstatyti, žuvusiųjų atminimo vietos sutvarkymo darbai nebaigti. Kapinaičių teisinė registracija, jų atkūrimo reglamentas neparengti. Visuomenininkai ir politikai 2009 m. yra kreipęsi į valdžią dėl šių darbų padarymo.
Daugelio Šančių gyventojų nuomone, parkui suteiktas Vilijos vardas su šia vietove niekaip nesusijęs, todėl Šančių seniūnija 2009 m. buvo suorganizavusi vietos bendruomenės nuomonės tyrimą dėl parko vardo.
Grigiškių pilkapynas
Tyrimai
Sampilai apipustyti, deformuoti, daugelyje iškastos duobės, dalis sampilų sunaikinta tiesiant Panerių-Grigiškių geležinkelį, dujotiekį, įrengiant Grigiškių kapines.
Vyrų kapuose rasta darbo įrankių (geležinių peilių, siauraašmenių pentinių kirvių, geležinių ylų), ginklų (geležinių įmovinių ir įtveriamųjų ietigalių, kovos kirvių, antskydžių), papuošalų (geležinių ir žalvarinių apyrankių storėjančiais galais, žiedų), diržų sagčių, lipdytų puodų, moterų kapuose – darbo įrankių (geležinių peilių, adatų, ylų, pjautuvų, molinių verpstukų), papuošalų (apgalvių, žalvarinių juostinių ir įvijinių žiedų, geležinė lankinė segė trikampe kojele, žalvarinių antkaklių, segių, žalvarinių juostinių apyrankių, žalvarinių įvijinių žiedų, diržų sagčių ir kt.). Pilkapyno radinius saugo Lietuvos nacionalinis muziejus.
Hainuvkos Visų Šventųjų koplyčia
Hainuvkos Visų Šventųjų koplyčia  – stačiatikių kapinių koplyčia, esanti Hainuvkos mieste. Cerkvė priklauso Hainuvkos Šv. Jono Krikštytojo Gimimo parapijai. Koplyčia pastatyta 1953 metais, perstatyta 1995–1998 metais.
Heartburn
Apdovanojimai ir nominacijos
Meryl Streep buvo įvardinta kaip Geriausia aktorė Valladolid International Film Festivalyje už savo pasirodymą.
Dvidešimties pėdų vieneto ekvivalentas
Dvidešimties pėdų vieneto ekvivalentas (arba TEU) – standartinis vienetas, paremtas ISO 20 pėdų (6,10 m) ilgio konteineriu ir naudojamas kaip statistinė eismo srauto ar mato priemonė. Itin plačiai naudojamas laivyboje.
Istra (upė)
Upė aukštupyje patvenkta Istros hidroelektrinės tvenkiniu (plotas 33,6 km²). Jo vanduo naudojamas Maskvos vandens aprūpinimui. Istros slėnyje įsikūrusios poilsiavietės, sanatorijos. Prie upės yra Istros miestas.
Trinamosios girnos
Trinamosios girnos – grūdų malimui skirtas įtaisas.
Lietuvos teritorijoje pradėtos naudoti nuo neolito laikų. Labiausiai išplito pirmame tūkstantmetyje. Tokias girnas sudarė du akmenys (vienas turėjo įdubimą, į kurį buvo supilami grūdai, su kitu buvo trinama). Sukamosios girnos Lietuvoje atsirado X a. Jas sudarė du skritulio formos akmenys, sujungti vertikalia ašimi. Tokios girnos Lietuvoje naudotos iki pat XX a.
Simas Račiūnas
Simas Račiūnas (1928 m. sausio 28 d. Uliūnai, Panevėžio-Velžio valsčius – 1998 m. kovo 31 d. Vilnius) – lietuvių poetas, vertėjas, Lietuvos rašytojų sąjungos narys.
Biografija
Gimė Onos Labanauskaitės-Račiūnienės ir Mykolo Račiūno ūkininkų šeimoje Panevėžio-Velžio valsčiuje, Uliūnų kaime. Tarp dešimties vaikų (Simas, Julija, Bronius-Vytautas, Ona-Alfonsa, Zenonas, Petras, Kazimieras, Anelė, Vytautas, Rimantas) jis buvo vyriausias sūnus. Baigė Panevėžio berniukų gimnaziją.
1950 m. įstojo į Vilniaus pedagoginį institutą, kuriame studijavo lietuvių kalbą ir literatūrą. 1951 m. balandžio mėn. už eilėraščius, pripažintus antitarybiniais, buvo suimtas KGB ir, kaip politinis kalinys, nuteistas 10 metų kalėti tremtyje, dar 3 metams atimant pilietines teises. Po Stalino mirties viso laiko neiškalėjo, 1955 m. grįžo į Lietuvą. Sugrįžęs iš tremties, dirbo įvairius darbus.
1957–1962 m. Vilniaus universitete studijavo vokiečių kalbą ir literatūrą. Tapęs vokiečių filologijos specialistu, ėmėsi klasikos ir modernių autorių vertimo. Periodinėje spaudoje nuo 1950 m. skelbė eilėraščius, poezijos vertimus, parašė religinių giesmių. Tarp žymiausių poezijos vertimų – pasaulinė klasika: Dž. Leopardis, J. V. Getė, F. Šileris, B. Brechtas. Vertingiausia S. Račiūno poezijos dalis – ankstyvoji, parašyta 1948–1955 metais. Eilėraščiuose vyrauja tėviškės ir tėvų šeimos ilgesys, tautosakos motyvai ir gamtos lyrika, tremties patirtis bei skaidri prarastosios namų būties tematika. Keletas S. Račiūno eilėraščių („Toli nuo tėvynės“, „Boružėlei“) tapo dainomis ir giesmėmis („Šiluvos švč. Mergelei Marijai“, muzika S. Sližio).
Mango (kompanija)
Istorija
1984 m. kompanija įkuriama dviejų brolių – Isak Andic ir Nahman Andic; pirmoji moteriškų drabužių parduotuvė atidaroma Paseo de Gracia mieste Barselonoje. 1985 m. su parduotuve Valensijoje pradeda sparti plėtra visoje šalyje. 1988 m. tobulinama produkcijos gaminimo bei tiekimo strategija, pereinama prie „just-in-time“ sistemos, kai prekės yra paskirstomos pagal poreikius. Tuo pačiu principu dirba ir pagrindinė kompanijos varžovė „Inditex“. 1992 m. žengiama į tarptautinę rinką, atidaromos dvi parduotuvės Portugalijoje, kiek vėliau ir 100-oji parduotuvė Ispanijoje.
Simas Račiūnas
Biografija
Mirė 1998 m. kovo 31 d. Vilniuje. Palaidotas Antakalnio kapinėse, poetų kalnelyje.
Mango (kompanija)
Istorija
1994 m. įtvirtinama ilgalaikė verslo vadybos sistema, kuria kompanija remiasi iki šiol. 1995 m. atidaroma internetinis tinklalapis „Mango.com“. 1997 m. pirmą kartą tarptautiniai pardavimai tampa didesni nei Ispanijoje. Atidaroma itin didelio formato parduotuvė Paryžiuje. 1998 m. „Mango“ tampa antra didžiausia tekstilės ekportuotoja šalyje. 2000 m. pradeda veikti internetinė parduotuvė „Mangoshop.com“, atidaroma labai didelė parduotuvė Londone, žymioje Oksfordo gatvėje.
Simas Račiūnas
Bibliografija
miniatiūra|160px|Atminimo lenta Uliūnuose Simo Račiūno poezijos rinktinė:
Mango (kompanija)
Istorija
2002 m. kompanija turėjo 630 parduotuvių tinklą 70-yje šalių, prekybos taškai atidaromi tokiose šalyse kaip Australija, Bulgarija, Kinija, Italija bei Tunisas. 2003 m. tarptautinė plėtra dar labiau paspartinama, naujos parduotuvės atidaromos Hondūre, Serbijoje bei Juodkalnijoje. 2004 m. „Mango“ parduotuvės veikė 75-iose šalyse, pridedant Makao, Vietnamą, Azerbaidžaną, Salvadorą bei Estiją. 2005 m. pristatomas naujas prekės ženklas „Mango Touch“, skirtas vien aksesuarams; atidaromos vardinės parduotuvės. 2006 m. ieškoma naujų rinkų, atidaromos parduotuvės įvairiuose miestuose Jungtinėse Valstijose. Surengiamas pirmasis madų šou.
2007 m. atidaromas didžiausias dizaino centras Europoje „El Hangar Design Centre“. Taip pat atidaroma nauja itin didelio formato parduotuvė prestižiniame Niujorko miesto dalyje Soho. Į kompanijos produkcijos projektavimo procesą įtraukiamos pasaulinio garso žvaigždės, įskaitant Penélope Cruz bei Milla Jovovich. 2008 m. pristatomos vyriškų drabužių kolekcijos, naujas prekės ženklas pavadinamas „HE by Mango“.
thumb|right|300px|„Mango“ parduotuvė [[Lagosas|Lagose, Nigerijoje]]
Parduotuvės
2013 m. pab. kompanija turėjo 2731 parduotuvių tinklą 105-iose pasaulio šalyse, 133-imis parduotuvėmis daugiau nei 2012 m. Bendrovėje ir jos parduotuvėse dirbo 13,5 tūkst. darbuotojų, parduota daugiau nei 115 mln. drabužių, produkcija buvo realizuota 632-uose fabrikuose, pasitelkiant 380 tiekėjų. Pajamos siekė 1,846 mlrd. eurų, 207 mln. daugiau nei 2012 m., 83 % visų pardavimų buvo užsienio šalyse (ne Ispanijoje). Per visus metus buvo pristatyta daugiau nei 4400 skirtingų dizainų.
Dauguma kompanijai priklausančių parduotuvių yra pavadintos „Mango“. Prekės ženklo produkcija pardavinėjama ir atskirose parduotuvėse, pavyzdžiui, „Mango Kids“ parduotuvėse galima rasti tik vaikams nuo 3 iki 12 m. skirtus drabužius bei aksesuarus. „HE by Mango“ pavadinimo parduotuvėse yra pardavinėjami tik vyrams skirti drabužiai. Taip pat yra ir „Mango Touch“ butikai, kuriuose randami tik aksesuarai.
.5: The Gray Chapter
.5: The Gray Chapter – penktasis studijinis amerikiečių sunkiojo metalo grupės „Slipknot“ albumas, išleistas 2014 m. spalio 17 d. Tai – pirmasis grupės albumas per šešerius metus, taip pat pirmasis, kuriame negroja bosistas Paul Gray (kuris mirė 2010 m. ). Albume negroja ir būgnininkas Joey Jordison, palikęs grupę 2013 m. Albumo pavadinimas skirtas paminėti mirusį grupės narį.
Albumas susilaukė teigiamų kritikų įvertinimų, taip pat buvo sėkmingas komerciškai. JAV „Billboard 200“ reitinge jis debiutavo pirmoje vietoje ir per pirmąją savaitę buvo parduota 132 000 kopijų.
Simas Račiūnas
Bibliografija
Išvertė į lietuvių kalbą šias knygas:
Athenaeum (Kaunas)
Athenaeum – kalbos, literatūros, istorijos ir geografijos mokslinis žurnalas, ėjęs 1930–1938 m. Kaune.
Istorija
Leido Vytauto Didžiojo universiteto Teologijos-filosofijos fakulteto filosofijos skyrius. Išėjo 9 tomai.
Bendradarbiavo Juozas Ambrazevičius, Pranas Dovydaitis, Jonas Grinius, Zenonas Ivinskis, Pranas Mantvydas, Antanas Salys, Ignas Skrupskelis, Simas Sužiedėlis.
Redagavo Juozas Eretas.
Airijos futbolo varžybos 1929–1930 m.
Airijos futbolo varžybos 1929–1930 m.
Byriškė
Byriškė – kaimas Ignalinos rajono savivaldybėje, 8 km nuo Gubavos.
Butkūnai (Jonava)
Butkūnai – kaimas Jonavos rajono savivaldybėje.
Vilniaus Medeinos pradinė mokykla
Vilniaus Medeinos pradinė mokykla – dieninė, savarankiško mokymosi bendrojo lavinimo mokykla Vilniuje, Medeinos g. 27, vykdanti pradinio ugdymo programas lietuvių kalba. Įstaigos kodas 9003274. Steigėjas Vilniaus miesto savivaldybės taryba.
Istorija
1993 m. balandžio 15 d. Vilniaus pradinė mokykla Nr. 12 įsteigta Vilniaus miesto valdybos potvarkiu Nr. 649. Vilniaus miesto tarybos pirmininko 1994 m. balandžio 27 d. potvarkiu Nr. 40 mokyklai suteiktas Medeinos vardas.
Viligaila
Viligaila (Vilikaila) – XIII amžiaus Lietuvos kunigaikštis, Daujoto brolis.
Minimas 1219 m. tarp penkių vyresniųjų Lietuvos kunigaikščių, sudariusių taiką su Haličo-Volynės valdovu Danieliu Haličienu. Jokiuose kituose šaltiniuose Viligaila nėra minimas. Manoma, kad Viligaila buvo nužudytas Mindaugo, kovoje dėl valdžios. Neatmetama galimybė, kad Mindaugas ir Viligaila galėjo būti giminaičiai. Tomas Baranauskas teigia, kad Viligaila ir Daujotas buvo Lietuvos kunigaikščio Stekšio sūnūs.
Nacionalsocialistinis juodasis metalas
Nacionalsocialistinis juodasis metalas (taip pat žinomas kaip nacių juodasis metalas, arba NSBM) – idėjinis neonacių black metalo žanras, kuriame dainų tekstai skatina rasinę nesantaiką, atsiskyrimą, antisemitizmą ir arijiškumą.
Šios krypties grupės mažai žinomos plačiajam klausytojui ir turi ribotas platinimo galimybes dėl daug kur taikomos cenzūros.
Anglijos futbolo varžybos 1904–1905 m.
Anglijos futbolo varžybos 1904–1905 m.
Vasario 24
Vasario 24 yra 55-a metų diena pagal Grigaliaus kalendorių. Nuo šios dienos iki metų galo lieka 310-dienų (keliamaisiais metais – 311-a).
Vardadieniai
Demetrija – Gedmantas – Goda – Livija – Matas – Motiejus
Varnių koncentracijos stovykla
thumb|270px|Varnių koncentracijos stovyklos pastatas, dabar – [[Žemaičių vyskupystės muziejus]] Varnių koncentracijos stovykla – įkalinimo įstaiga, veikusi 1927–1931 m. Varniuose.
Istorija
Koncentracijos stovykla įkurta Krašto apsaugos ministro Antano Merkio iniciatyva anksčiau Žemaičių vyskupijai priklausiusiuose pastatuose, iškart po 1926 m. gruodžio 17 d. perversmo. Į šią įkalinimo įstaigą karo komendantai siuntė politinės policijos ir apskričių viršininkų atrinktus asmenis, kurie buvo nubausti administracinėmis bausmėmis už politinę veiklą. Daugiausiai šių asmenų kalėjo 1927 m. po Tauragės pučo (iki 150).
Stovykla buvo uždaryta 1931 m. spalio mėn., iškilus ekonominiams sunkumams.
Kaliniai
Stovykloje kalėjo:
Stakliškių I piliakalnis
Stakliškių piliakalnis, žinomas ir Piliakalnio vardu – piliakalnis Prienų rajono savivaldybės teritorijoje, į rytus nuo Stakliškių, Stakliškių seniūnija. Pasiekiamas iš Stakliškių rytinio galo keliu Stakliškės–Užuguostis pavažiavus 500 m ir paėjus į dešinę rytų kryptimi per laukus 100 m, yra kitapus upelio.
Piliakalnis
Piliakalnis apardytas arimų, nuslinkę rytinis ir vakarinis aikštelės kraštai ir šlaitai bei smaigalio rytinis šonas. Šlaitų apačios eroduoja ir dabar. Aikštelė dirvonuoja, šlaitai ir pylimas apaugę lapuočiais.
Piliakalnis datuojamas I tūkstantmečiu – II tūkstantmečio pradžia. Lietuvos Respublikos Vyriausybės nutarimas dėl paskelbimo kultūros paminklu – 1998-05-19; Nr.612. Paminklo teritorijos plotas 7000 m². 850 m į pietryčius yra Stakliškių II piliakalnis.
Tyrimai
1971 m. piliakalnį žvalgė Istorijos institutas.
Piliakalnio apylinkėse 1957 m. buvo rastas XIV a. sidabrinių papuošalų ir monetinių lydinių Stakliškių lobis.
Pastaba: Norėdami pamatyti Vikipedijoje aprašytų gyvenviečių ir kultūros paveldo objektų žemėlapį paspauskite prie koordinačių esančią Žemės ikoną
Apeliavimas į mases
Apeliavimas į mases dar žinomas, kaip apeliavimas į daugumą – argumentacijos klaida. Ja dažniausiai apeliuojama į minios emocijas, todėl tai galima laikyti tam tikra argumento iš skaičių ir apeliavimo į jausmus kombinacija. Dažnai kartu įpainiojamos ir kitos argumentacijos klaidos.
Apeliavimas į mases yra plačiausiai naudojamas metodas politinėse kalbose, ypač – per įvairias demonstracijas, mitingus ir kitus masinius renginius, kai reikia į savo pusę patraukti kuo daugiau publikos. Taip pat pasitaiko ir kasdieniniame gyvenime, religiniuose bei pseudomoksliniuose debatuose.
Pavyzdžiai
Ypatinga apeliavimo į mases forma yra „visi žino“.
Teisingas naudojimas
Kartais šis argumentas nėra laikomas klaida. Dažniausiai juo galima naudotis aptariant teiginius, susijusius su demokratijos procesais ir etikos klausimais. Teisingo naudojimo pavyzdžiai:
Perudža
Transportas
thumb|200px|Minimetro Perudža ėmėsi drastiškų priemonių prieš automobilių eismą. Kai kuriomis dienos valandomis jis uždraustas miesto centre. Miesto pakraščiuose yra didelės mašinų stovėjimo aikštelės, iš kur per Rocca Paolina eskalatoriais pakylama į miestą. Nuo 2008 m. veikia Minimetro su septyniomis stotelėmis.
San Egidio oro uostas yra 12 km už miesto.
Miestų partnerystė
Perudža turi bendradarbiavimo sutartis su šiais miestais
Æon Flux
Æon Flux (Aeon Flux) – 2005 m. JAV mokslinės fantastikos veiksmo filmas.
Filmas sukurtas pagal to paties pavadinimo avangardinį mokslinės fantastikos animacinį televizijos serialą. Serialą kūrė korėjiečių kilmės amerikietis animatorius Peter Chung. Æon Flux stilistika paveikta japoniškų anime, Moebius ir Egon Schiele darbų. Pagrindinį šnipės Aeon Flux vaidmenį atliko Charlize Theron.
Istorija
Animacinės „Æon Flux“ premjera įvyko 1991 m. MTV eteryje vėlaus vakaro laidoje – laboratorijoje „Liquid Television“ kaip eksperimentinis šešių trumpų (12 min.) dalių animacinis šou.
Kadangi serialą lydėjo sėkmė, dar penki epizodai buvo sukurti po metų, o 1995 m. dešimt savarankiškų serijų buvo transliuojamos visą sezoną.
Siužetas
Animacinio serialo Æon Flux veiksmas vyksta distopinėje ateityje – žmoniją išguldė nežinomas virusas, išliko tik mokslininkų kongreso valdomas Bregnos miestas-valstybė.
André Ooijer
Andrė Ojeris (g. 1974 m. liepos 11 d.) – futbolininkas, Nyderlandų rinktinės ir AFC Ajax klubo gynėjas.
Su PSV klubo komanda keturis kartus laimėjo Nyderlandų čempionatą, vieną kartą iškovojo Nyderlandų taurę, keturis kartus Nyderlandų Supertaurę. 2010 m. rugpjūčio 9 d. pasirašė sutartį iki sezono pabaigos su Amsterdamo „Ajax“ klubu.
Nacionalinėje komandoje žaidžia nuo 1999 m. birželio 5 d., su rinktine žaidė 2006 m. pasaulio čempionate.
1431 m.
1431 m. buvo nekeliamieji metai, prasidedantys šeštadienį pagal Grigaliaus kalendorių.
Gimtadieniai
Nedatuota
Seliovinaitis
Seliovinaitis – ežeras pietų Lietuvoje, Lazdijų rajone, apie 8 km į pietus nuo Kučiūnų, Balto Kauknorio miške. Ežero ilgis iš šiaurės į pietus - 0,15 km, plotis - iki 0,12 km. Altitudė 118,2 m. Krantai žemi, pelkėti, ištisai apaugę medžiais ir krūmais. Pietuose išteka upeliukas link dar vieno Seliovinaičio ežero. Priklauso Niedos upės baseinui.
Čalukjų dinastija
''Šis straipsnis yra apie Badami Čalukjų dinastiją, valdžiusią 543–753 m. Apie vėlesnes dinastijos atšakas žiūrėti straipsnius Rytų Čalukjai ir Vakarų Čalukjai''
Šakalai
Šakalai – nesisteminė biologinė gyvūnų grupė, kurią sudaro nedideli, sausringose vietose gyvenantys šuninių (Canidae) šeimos, šunų (Canis) genties gyvūnai.
Čalukjų dinastija
Čalukjų dinastija (Kanadų kalba: ಚಾಲುಕ್ಯರು) – kanadų kilmės Karnatakos dinastija Pietų Azijoje, valdžiusi 543–753 m. Didžiausio klestėjimo laikais ji kontroliavo ir Maharaštrą bei Andhrą, sukurdama Čalukjų imperiją. Tai buvo pirmoji didelė imperija Indijoje po ilgo smulkių karalysčių laikmečio (nuo Satavahanų dinastijos žlugimo III a.).
Rudauka (Augustavo apskritis)
Rudauka – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, Plaskų valsčiuje, Augustavo apskrityje, Palenkės vaivadijoje. Kaimas yra apie 18 km į rytus nuo Plaskų, 36 km į rytus nuo Augustavo ir 87 km į šiaurę nuo vaivadijos centro Balstogės. Kaimas yra įsikūręs šalia vieno iš 18 Augustavo kanalo šliuzų tai yra Kužineco šliuzas.
Šakalai
Žodis „šakalas“ kilęs iš persų žodžio (shaghāl), kuris paplito per turkų çakal bei sanskrito śṛgāla.
Čalukjų dinastija
Ši dinastija Karnatakoje pakeitė Kadambų dinastiją, o ją pakeitė Raštrakutų dinastija. Jos sostinė buvo Badamis (Vatapis), dėl to ši dinastija dar vadinama Badamio Čalukjais.
Šakalai
Šakalai nedideli, kiek didesni už įprastus naminius šunis, kailis smėlinės ir juodos spalvos. Gyvena Afrikos ir Eurazijos pusdykumėse, stepėse, savanose. Visaėdžiai, dažnai maitinasi dvėseliena, ėda smulkius žinduolius, driežus, paukščius ir jų kiaušinius. Šakalai gali ilgai bėgti, išvysto 16 km/h greitį. Aktyviausi prieblandos metu. Gyvena monogamiškomis poromis.
Rūšys
Šakalais bendrinėje kalboje vadinamos trys šuninių (Canidae) šeimos rūšys, priskiriamos dviem gentims:
Čalukjų dinastija
Istorija
thumb|200px|left|Badamio Čalukjų teritorijos Silpstant Kadambų valstybei, vienas iš vasalų, Pulakesis, įsitvirtino Badamio mieste, kur sukūrė savo karalystę. Tai buvo dinastijos pradžia. Valdant jo įpėdiniams, ypač Pulakesiui II (609–642), kuris galutinai sužlugdė Kadambas ir išplėtė savo teritoriją iš Badamio į pietus, iki tamilų sričių (Palavų karalystės), šiaurėje sustabdė Haršos imperijos ekspansiją, o vėliau užėmė Andhrą, valdytą Višnukundinų dinastijos. Tokiu būdu buvo sukurta galinga imperija. Pulakesis laikomas vienų didžiųjų Indijos valdovų.
Po neilgo tarpuvaldžio Čalukjos tęsė klestėjimą. VIII a. vudryje jiems net pavyko laikinai užimti tamilų Palavų sostinę. Tačiau labai netrukus po to, dinastija Karnatakoje buvo nuversta naujos, raštrakutų, dinastijos.
Kultūros pasiekimai
Čalukjų imperijoje formavosi ir klestėjo kanadų identitetas, susiformavo ankstyvoji literatūra kanadų kalba, parašyti žymiausi kūriniai.
Taip pat čia susiformavo labai savitas architektūros stilius, vadinamas vesara. Jam buvo būdinga maišyti šiaurės Indijos architektūros tradicijas (nagara) ir tamilų architektūros stilių (dravida). Imperijoje buvo pastatyta pasaulio kultūros paveldo šventykla Pattadakal, kiti šedevrai.
Kiti Čalukjai
Pulakesi II užkariavus Andhrą, joje ilgainiui susifomavo maža karalystė Vengi, kurią valdė Čalukjų atšaka. Šie Čalukjai vadinami Rytų Čalukjais, ir jie nebuvo užkariauti Raštrakutų, o vėliau sukūrė galingą telugu imperiją, valdžiusią iki XI a.
Tuo tarpu Karnatakoje X a. nusilpus Raštrakutų imperijai, Čalukjai vėl atgimė (kaip Vakarų Čalukjų dinastija) ir valdė ją iki XII a.
Rolandas Rastauskas
Rolandas Rastauskas:
Ona Gruzdytė
Ona Gruzdytė-Bugailiškienė (1888 m. sausio 18 d. Suvartuvoje, Kuršėnų apskritis – 1970 m. sausio 28 d. Vilniuje) – Lietuvos bibliotekininkė, pedagogė.
Biografija
Gimė žemaičių bajorų šeimoje, tėvas gydytojas Stanislovas Gruzdys – Vilniaus konferencijos dalyvis, tėvo seserys: Stefanija Gruzdytė-Graurogkienė, Viktorija Gruzdytė-Kadatienė, Emilija Gruzdytė-Putvienė-Putvinskienė.
1899-1906 m. mokėsi Šiaulių mergaičių gimnazijoje, 1903-1904 m. lankė J.Jablonskio vadovaujamus lietuvių kalbos kursus Peterburge, Lesgafto pedagoginiuose kursuose studijavo teisę, vėliau – pedagogiką ir gamtos mokslus.
Grįžusi apsigyveno Šiauliuose, mokytojavo V.Zubovo pradžios mokykloje Gubernijos dvare, vėliau Šilo Pavėžupyje. Pirmojo pasaulinio karo metais gyveno Rusijoje, dirbo Iždo rūmuose Petrograde. 1918 m. grįžo į Šiaulius, ištekėjo už P.Bugailiškio. 1918 m. „Jėgos“ gimnazijos gamtos mokytoja. 1921 m. pradėjo dirbti naujai įsteigtoje bibliotekoje – Valstybinio centrinio knygyno Šiaulių skyriuje, iki 1933 m. vadovavo šiai bibliotekai. Sukūrė gausią (23000 leidinių) ir atvirą, miesto visuomenei reikalingą kultūros įstaigą, kurioje kasdien lankydavosi apie 200 šiauliečių. Švietimo ministerijos atleista dėl vyro veiklos, nuo 1933 m. dirbo „Lietuvos vaiko“ draugijos Šiaulių skyriaus vaikų skaitykloje. Karo metais ši biblioteka buvo evakuota į Lygumus, bet po karo didelę jos dalį pkonfiskavo „Glavlitas“. 1945 m. persikėlė į Vilnių, 1947-1951 m. dirbo Lietuvių literatūros ir kalbos instituto bibliotekoje, tvarkė fototeką.
1927-1932 m. „Bibliografijos žiniose“ spausdintos jos parengtos Valstybinio centrinio knygyno Šiaulių skyriaus darbų apyskaitos.
Nuo 1931 m. Lietuvos bibliotekininkų draugijos narė.
Bysvainėliai
Bysvainėliai – kaimas Radviliškio rajono savivaldybėje, 7 km nuo Šaukoto.
Airijos futbolo varžybos 1930–1931 m.
Airijos futbolo varžybos 1930–1931 m.
Zarasų rajono savivaldybė
Zarasų rajono savivaldybė – administracinis-teritorinis vienetas šiaurės rytų Lietuvoje, pasienyje su Latvija ir Baltarusija. Administracinis centras – Zarasai.
Geografija
Zarasų rajono savivaldybė yra Aukštaičių aukštumoje. Aukščiausia savivaldybės vieta – Pratkūnų kalnas (239,65 m) yra 6 km į pietvakarius nuo Salako, žemiausia – vakariniame pakraštyje, prie Šventosios upės (101 m). Sausio vidutinė temperatūra –5 °C, liepos – 17 °C. Per metus iškrinta 600 mm kritulių.
Tai pati ežeringiausia Lietuvos savivaldybė. Pro rajoną teka Šventoji, eina jos, Dysnos ir Dauguvos intakų vandenskyra. Telkšo 305 Zarasų rajono ežerai (didžiausi – Drūkšiai, Luodis, Sartai, Avilys), 3 tvenkiniai (didžiausias – Antalieptės marios). Miškai užima 37,2 % savivaldybės teritorijos. Vyrauja pušynai. Didžiausi miškai – Salako-Tumiškių, Gražutės.
Istorija
Rajonas sudarytas 1950 m. birželio 20 d. iš buvusios Zarasų apskrities 24 apylinkių ir Zarasų miesto. 1950–1953 m. priklausė Vilniaus sričiai. 1959 m. jam perduota panaikinto Dusetų rajono 6 apylinkės, Dusetos ir Antalieptė, taip pat panaikinto Dūkšto rajono 1 apylinkė ir panaikinto Obelių rajono 3 apylinkės. 1975, 1980 ir 1984 m. nežymiai pakeistos rajono ribos.
1995 m. įsteigta Zarasų rajono savivaldybė, pavaldi Utenos apskričiai. 2009 m. sausio 29 d. savivaldybės tarybos nutarimu Nr. T-7 įsteigta 51 seniūnaitija.
Gyvenvietės
Savivaldybės teritorijoje yra:
Didžiausios gyvenvietės (2021 m.):
Femke Meines
Femke Meines (g. 2000 m. gegužės 11 d. Teitjenhore, Nyderlandai) – olandų dainininkė, atstovavusi Nyderlandams 2012 m. vaikų Eurovizijos konkurse su daina „Tik Tak Tik“.
Zarasų rajono savivaldybė
Seniūnijos
thumb|325px|Seniūnijos savivaldybės
Femke Meines
Biografija
Femke Meines gimė 2000 m. gegužės 11 d. Tuitjenhorn (Nyderlandai).
Zarasų rajono savivaldybė
Seniūnijos
Savivaldybėje yra 10 seniūnijų (skliausteliuse – seniūno būstinė):
Švietimas ir ugdymas
Zarasų rajono savivaldybėje yra šios mokyklos:
Femke Meines
Biografija
2011 metais dalyvavo Nyderlandų vaikų Eurovizijos atrankoje Junior Songfestival, tačiau į finalą nepateko.
2012 metais antru bandymu laimėjo šalies atranką ir buvo pasirinkta atstovauti Nyderlandams vaikų Eurovizijos konkurse, vykusiame 2012 m. gruodžio 1 d. Amsterdame.
Livintai
Livintai – kaimas Kaišiadorių rajono savivaldybėje, 4 km į šiaurę nuo Beištrakių. Teka dešinysis Želvos intakas Livinta. Šiauriau kaimo auga Vadų, piečiau – Beištrakių miškas. Pro kaimą eina geležinkelis Vilnius–Klaipėda, buvusi Livintų geležinkelio stotis.
Istorija
XIX a. kaimas priklausė Rumšiškių valsčiui.
Alexandros Tzorvas
Aleksandras Corvas (Αλέξανδρος Τζόρβας; g. 1982 m. rugpjūčio 12 d.) – buvęs Graikijos futbolininkas, vartininkas.
Karjera
Kitados treniravosi „Panathinaikos“ jaunimo komandose, tačiau pagrindinėje komandoje neįsitvirtino ir nuomos pagrindais buvo skolinamas kitiems klubams.
2007 m. žaidėjas perėjo į „OFI Crete“ klubą, o kitą sezoną vėl grįžo į „Panathinaikos“. Tapo antruoju vartininku.
2011 m. išvyko į Italiją, kur atstovavo Palermo FC.
2014 m. rugsęjo 1 d. pasirašė sutartį su NorthEast United FC (Indija), bet 2014 m. gruodžio 23 d. paliko klubą.
Karjera rinktinėje
Graikijos rinktinėje debiutavo 2008 m., rungtynėse prieš Italiją.
Ilgainiui tapo pagrindiniu Graikijos vartininku.
Dalius Žižys
Dalius Žižys (g. 1959 m. balandžio 30 d. Juodaičiuose) – Lietuvos pedagogas, Lietuvos centrinio valstybės archyvo direktorius.
Biografija
1977 m. baigė Panevėžio 5-ąją vidurinę mokyklą, 1985 m. – Vilniaus pedagoginį institutą.
1977 m. „Ekrano“ elektroninės aparatūros derintojas. 1977–1979 m. tarnavo Tarybinėje Armijoje. 1979–1980 m. „Lietkabelio“ elektroninės aparatūros derintojas.
1985–1987 m. Vilniaus Antano Vienuolio vidurinės mokyklos direktoriaus pavaduotojas. 1987–1988 m. Vilniaus 45-osios vidurinės mokyklos direktoriaus pavaduotojas, 1988–1994 m. – direktorius.
1994–1999 m. UAB „Didžioji Aja“ vadybininkas. 1999–2001 m. Lietuvos vaizdo ir garso archyvo direktorius. Nuo 2001 m. Lietuvos centrinio valstybės archyvo direktorius.
Tadžikijos himnas
Surudi Milli – Tadžikistano valstybinis himnas. Oficialiai patvirtintas 1991 m. Žodžius parašė tadžikų poetas Gulnazaras Keldis, pritaikydamas prie Suleimano Judakovo melodijos, naudotos Tadžikijos SSR himne.
Bialoviežos Šv. Aleksandro Nevskio koplyčia
'''Bialoviežos Šv. Aleksandro Nevskio koplyčia'''  – medinė stačiatikių koplyčia, esanti Bialoviežos kaime. Koplyčia priklauso Bialoviežos Šv. Mykolo parapijai. Koplyčia buvo pastatyta 1996–1998 metais.
Nerpičjė (Kamčiatka)
Nerpičjės ežeras  – druskingas ežeras Rusijoje, Kamčiatkos krašte, Kamčiatkos pusiasalio rytuose. Ežeras lagūninio tipo – tai seniau buvusi jūros įlanka, bet vėliau atskirta dėl tektoninių judesių pakilus žemės paviršiui. Giliausia Nerpičjės ežero vieta siekia 148 m. Forma netaisyklinga, šiaurės rytuose yra didelė įlanka, vadinama Kultučno ežeru (jos plotas 104 km²). Yra salų. Krantai pelkėti. Į ežerą suteka 117 upių ir upokšnių. Išteka Oziornaja (įteka į Kamčiatkos upę ties jos žiotimis Kamčiatkos įlankoje). Ežere jaučiamas vandens lygio svyravimas dėl Ramiojo vandenyno poveikio.
Ežere sugaunamos silkės, lašišos, kai kurios karpinės žuvys, kiršliai, stintos.
Nerpičjės ežero pietiniame krante įsikūrusi Ust Kamčiatsko gyvenvietė.
Isyk Kulis
Isyk Kulis  – didžiausias Kirgizijos ežeras. Tai nenuotakus, pusiau sūrus ežeras, esantis šiaurės rytų Kirgizijoje, Tian Šanio kalnuose, 1609 m aukštyje virš jūros lygio. Pavadinimas kirgizų kalboje reiškia „karštas vanduo“ ir atspindi pagrindinę ežero savybę – jis neužšąla visus metus. Švelnios žiemos ežero slėnyje, didelės šilumos atsargos vandens gilumoje ir sūrus vanduo neleidžia ežerui pasidengti ledu.
Bendri duomenys
Vandens tūris yra 1738 км³, plotas – 6236 km², kranto ilgis – 688 km, vidutinis gylis – 278 m, giliausia vieta siekia 702 m (kitais duomenimis iki 668 m). Isyk Kulio ilgis nuo rytų iki vakarų lygi 182 km, iš pietų į šiaurę – 58 km. Isyk Kulis yra vienas iš skaidriausių ežerų pasaulyje.
thumb|300px|Pietinis ežero krantas (2006) thumb|300px|Isyk Kulis iš kosmoso
Administraciniu požiūriu ežeras priklauso Kirgizijos Isyk Kulio sričiai.
Ežere vykdoma žvejyba (sazanai, kuojos, azijinės priekalnių ūsuotės), laivyba. Pagrindiniai uostai – Karakolas (buv. Prževalskas), Balykči (buv. Rybačis).
Istorija
Pirmieji faktai apie Isyk Kulį randami kinų metraščiuose II amžiuje prieš mūsų erą. Vėliau ežeras buvo poilsio vieta Šilko kelio keliautojams iš Tolimųjų Rytų į Europą. Daugelis istorikų mano, kad būtent nuo ežero išplito Juodąja mirtimi pavadinta pandemija.
Moksliniai ežero tyrimai prasidėjo tik XIX amžiuje, kuriuos atliko rusų geografas Nikolajus Prževalskis.
Kirgizijos ir Rusijos slavų universiteto 2006 metais surengta archeologinė ekspedicija, vadovaujama Vladimiro Ploskio, ant ežero dugno surado nežinomą senovinę civilizaciją, kuri egzistavo prieš 2500 metų.
Turizmas
Isyk Kulio ežeras yra pagrindinis turizmo objektas Kirgizijoje. Sovietų Sąjungos laikais ežeras buvo populiari poilsio vieta, pakrantėje buvo įsikūrę nemažai sanatorijų, balneoklimatinių kurortų ir kitokių poilsio vietų, daugiausia šiauriniame ežero krante aplink Čolpon Ata miestą. Po Sovietų Sąjungos žlugimo dauguma jų išgyveno sunkius laikus arba žlugo, bet paskutiniu metu viešbučių kompleksai atnaujinami, įkuriamos naujos poilsio vietos, tad sveikatingumo ir poilsio vietų daugėja. Kitos populiarios turizmo vietos yra Karakolo miestas ir Bosteri, Sary Oj, Čon Sary Oj ir Tamči kurortiniai miesteliai, taip pat Džety Oguzo tarpeklis.
Saugomos teritorijos
Pirmas rezervatas Kirgizijoje buvo Isyk Kulio rezervatas, įsteigtas 1948 metais. Jo tikslas yra apsaugoti vietinį kraštovaizdį ir vandens paukščius. 1975 metais jis buvo įtrauktas į Ramsaro vietų sąrašą. 2000 metais visa Isyk Kulio sritis buvo įtraukta į UNESCO pasaulinį biosferos draustinių sąrašą.
Žuvys
Ežeras turi didelę endeminę žuvų populiaciją. Kai kurios žuvys, iš kurių keturios endeminės, yra grėsmingai nykstančios. Žuvims pavojų kelia per intensyvi žvejyba, dviejų introdukuotų rūšių plėšrumas, žuvų išteklių atkūrimo žuvų jaunikliais iš dirbtinio auginimo vietų nutraukimas. Keturios žuvų rūšys yra įtrauktos į Kirgizijos Raudonąją knygą. Kitos endeminės rūšys taip pat yra pavojuje dėl žvejybos arba netiesiogiai, keičiantis ežero ekosistemos balansui.
Tuo tarpu sevaninė lašiša, introdukuota ežere iš Armėnijoje esančio Sevano ežero, jame prigijo, išstumdama vietines rūšis. Nors savo Sevano ežere ji nyksta, Isyk Kulyje rūšis turi didesnius šansus išlikti.
Kati Wolf
Kati Vulf (g. 1974 m. rugsėjo 24 d. Sentendrėje) – Vengrijos dainininkė. 2010 m. dalyvavo Vengrijos talentų šou „X Factor“. Vulf atstovavo Vengrijai 2011 m. Eurovizijos dainų konkurse su daina „What About My Dreams?“.
1432 m.
1432 m. buvo keliamieji metai, prasidedantys sekmadienį pagal Grigaliaus kalendorių.
Mirtys
Nedatuota
Treko dviračių lenktynės
thumb|Treko varžybos thumb|Lietuvos rinktinės narys [[Svajūnas Jonauskas UCI surengtose dviračių treko 2017 m. Pasaulio taurės varžybose Miltone, Kanada]] Dviračių trekas – kompleksinė dviračių sporto šaka, kurioje sportininkai varžosi velodromuose naudodami specialios konstrukcijos treko dviračius. Dviračių trekas įtrauktas į olimpinę programą nuo pirmosios 1896 m. olimpiados.
Išskiriamos šios rungtys:
Dviračių treko lenktynės Lietuvoje
Lietuvos ir pasaulio treko čempionė Simona Krupeckaitė 2009 m. ir 2010 m. pasiekė du pasaulio treko rekordus. Lietuvos moterų rinktinė yra daugkartinė Europos ir pasaulio čempionatų prizininkės. Lietuvoje yra vienintelis velodromas Baltijos šalyse pastatytas Cido Arenoje, Panevėžyje. 2012 m. pastarajame mieste vyko Europos čempionatas.
Seliovinis
Seliovinis – ežeras pietų Lietuvoje, Lazdijų rajone, apie 7,5 km į pietus nuo Kučiūnų, 8,5 km į šiaurės vakarus nuo Kapčiamiesčio. Ilgis iš šiaurės į pietus 0,7 km, plotis iki 0,69 km. Altitudė 118,7 m. Krantai daugiausia aukšti, kranto linija vingiuota. Ežerą supa Kapčiamiesčio giria (Šulnelių ir Balto Kauknorio miškai). Yra dvi salos (0,73 ha ir 0,39 ha). Ežeras nenutekantis, priklauso Baltosios Ančios intako Niedos baseinui.
Prie Seliovinio prieina Sapiegiškių kaimo sodybos. Veikia 2 kaimo turizmo sodybos.
Vandenvardis kildinamas iš žuvies pavadinimo seliava.
Riešės hidrografinis draustinis
Riešės hidrografinis draustinis yra Vilniaus rajone, netoli Riešės, Verkių regioniniame parke.
Riešės hidrografinis draustinis saugo natūralią Riešės upelio atkarpą. Čia gausu retų gyvūnų, saugomų Europos mastu. Draustinio plotas − 126,24 ha.
Istra
Istra gali reikšti:
Azam Ali
Azam Ali (اعظم علی; g. 1970 m., Teherane) – persų dainininkė, gyvenanti JAV, Los Andžele.
Ularai
Ularai (Tetraogallus) – fazaninių (Phasianidae) šeimos paukščių gentis.
Gentyje 5 rūšys.
Azam Ali
Gimė Irano sostinėje Teherane, bet jau būdama ketverių metų su šeima persikėlė į Indiją, nedidelį Maharaštros miestelį Pančganį. Ten lankė tarptautinę mokyklą. 1985 m. Azam šeima persikėlė į JAV. Nors Azam muzika ypatingai nesidomėjo, tačiau JAV ją sudomino galimybė groti persišku instrumentu santūru ir pradėjo lankyti pamokas pas Manučerą Sadegį. Jo paskatinta Azam pradėjo dainuoti.
1996 m. Azam Ali kartu su instrumentalistu Gregu Elisu sukūrė muzikinį projektą Vas. Jis susilaukė didelio populiarumo, buvo lyginamas su garsiuoju duetu Dead Can Dance. Dainininkė taip pat vysto solinę karjerą bei bendradarbiauja su Irano grupe Niyaz. Bendradarbiavo filmų Paparazzi, Godsend, Prison Break, Frank Herbert’s Children of Dune, Battlefield Earth, Dawn of the Dead, Matrix Revolutions garso takelių kūrime.
Ali yra ištekėjusi už Niyaz nario Loga Ramino Torkiano, turi vieną vaiką.
Diskografija
Solinė:
Su „Vas“:
Su „Niyaz“:
Su „Roseland“:
Su Kiavash Nourai ir Shahrokh Yadegari
Anglijos futbolo varžybos 1905–1906 m.
Anglijos futbolo varžybos 1905–1906 m.