cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Kretingos miškų urėdija
Geografija
Įsikūrusi Vakarų Lietuvoje. Prasideda šiaurėje nuo sienos su Latvija, apima pajūryje ir pamaryje esančias Skuodo, Kretingos, Palangos, Klaipėdos miesto savivaldybes ir didžiąją Klaipėdos rajono savivaldybės dalį, baigiasi pietryčiuose ties Kretingos rajono savivaldybės Endriejavo ir Veiviržėnų seniūnijų riba, o pietuose – į pietus nuo Priekulės, ties Šilutės rajono savivaldybės teritorijos riba.
Bendri duomenys
Urėdijos miškai suskirstyti į 12 girininkijų, kurių plotas svyruoja nuo 2400 iki 4900 ha.
Atsižvelgiant į paskirtį ir ūkininkavimo tikslus, miškai suskirstyti į 4 grupes: rezervatų miškai – 213 ha, ekosistemų apsaugos ir rekreacijos miškai – 9307 ha, apsauginiai miškai – 1968 ha, ūkiniai miškai – 23934 ha.
Istorija
Kretingos miškų urėdija įkurta 1920 m. lapkričio 1 d., veiklą pradėjo nuo 1921 m. sausio 1 d. Ji tęsėsi nuo Baltijos jūros vakaruose iki Plungės apylinkių rytuose bei nuo Latvijos sienos šiaurėje iki Klaipėdos krašto sienos ir Švėkšnos apylinkių pietuose. Urėdiją sudarė 12 girininkijų (Darbėnų, Endriejavo, Gargždų, Kartenos, Kretingos, Kulių, Mižuikių, Palangos, Reiskių, Salantų, Skuodo, Veiviržėnų). Jos administracinis centras buvo Kretingoje, o 1924–1925 m. – Bajoruose (Klaipėdos kraštas). 1921 m. pabaigoje urėdijos teritorijos plotas sudarė 245400 ha, o miškų plotas – 42731 ha.
1922 m. urėdija padalinta į Kretingos ir Skuodo miškų urėdijas. Kretingos miškų urėdijai liko 9 girininkijos (Endriejavo, Gargždų, Kartenos, Kretingos, Kulių, Mižuikių, Palangos, Šimulių, Veiviržėnų). 1928 m. Kretingos miškų urėdija panaikinta, girininkijos išdalintos Rietavo, Plungės ir Skuodo miškų urėdijoms. 1930 m. Skuodo miškų urėdija pavadinta Kretingos miškų urėdija, jos administracinis centras 1931 m. iš Darbėnų perkeltas į Kretingą. Urėdiją sudarė 8 – Darbėnų, Grūšlaukės, Įpilties, Kretingos, Palangos, Skuodo, Šventosios, Vaineikių girininkijos, o 1938 m. įkurta Aukštkalvių girininkija.
Fidėja
Romėnų mitologijoje Fides („tikėjimas“) – ištikimybės deivė. Jai skirta šventykla buvo Kapitolijuje, kur Romos senatas sudarinėjo sutartis su užsienio valstybėmis, Fides saugojo jas. Taip pat buvo garbinama kaip Fides Publica Populi Romani („lojalumas Romos valstybei“).
Kretingos miškų urėdija
Istorija
1950 m. sausio 1 d. atkurtas Kretingos miškų ūkis su Darbėnų, Girulių, Grūšlaukės, Juodkrantės, Kartenos, Kretingos, Kulių ir Palangos girininkijomis. Po 1950 m. vasarą atlikto Lietuvos teritorinio administracinio suskirstymo pertvarkymo buvo pakeistos ir miškų ūkių ribos. Kretingos miškų ūkiui 1951 m. liko Darbėnų, Juodkrantės, Klaipėdos, Kretingos, Palangos, Salantų, Skuodo ir Vėžaičių girininkijos, o bendras miškų ūkio plotas sudarė 45850 ha. 1956 m. atskirta Juodkrantės girininkija, 1958 m. atkurtos Grūšlaukės ir Vaineikių girininkijos, o Salantų girininkija perduota Plungės miškų ūkiui. 1959 m. panaikinta Kretingos girininkija, atkurtos Kartenos ir Šventosios girininkijos, 1960 m. atkurta Mikoliškių girininkija, įkurta Šernų girininkija, 1961 m. įsteigtos Jokūbavo, Kūlupėnų ir Lenkimų girininkijos. 1961 m. Kretingos miškų ūkio plotas sudarė 33831 ha, kuriuos administravo 14 girininkijų. Didėjant medienos gamybos apimčiai, 1967 m. vasario 1 d. miškų ūkis pavadintas Kretingos miško pramonės ūkiu.
1989–1990 m. susivienijimas iširo. 1989 m. nuo jo atsiskyrė Telšių, o 1990 m. – Plungės ir Rietavo miškų ūkiai. 1991 m. sausio 1 d. Kretingos miškų ūkiui buvo grąžintas Kretingos miškų urėdijos pavadinimas.
Aipitas
Aipito vardu graikų mitologijoje yra trys personažai:
Grubos (Pandėlys)
Grubos – buvęs viensėdis Rokiškio rajono savivaldybėje, 1 km į šiaurės rytus nuo Pandėlio.
Istorija
Panaikintas 1978 m.
POEMS sindromas
Simptomai
Ligoniai dažniausiai kreipiasi į gydytoją dėl periferinės neuropatijos simptomų. Jų priežastis yra neuronų demielinizacija dėl mielominio klono išskiriamų citokinų poveikio. Taip pat neretai dominuoja endokrinopatija.
Diagnostika ir klasifikacija
POEMS sindromo diagnostikai būtini mažiausiai 3 diagnostiniai kriterijai iš žemiau nurodytų, o abu Major kriterijai yra būtini. Taip pat turi būti išpildytas bent vienas iš Minor kriterijų.
Gydymas
Gydymas skiriamas pagal kaulų čiulpų pažeidimo tipą. Esant lokalizuotai formai skiriamas spindulinis gydymas. Išplitusi forma gydoma pagal tuos pačius principus kaip mielominė liga.
Prognozė
Panaši kaip ir mielominės ligos, 5 metų išgyvenamumas siekia 60%.
Gillingham FC
Džilingamo FC – Anglijos futbolo klubas iš Džilingamo. Klubo komanda 2009-2010 m. sezone žaidžia Anglijos Pirmojoje futbolo lygoje.
Doplerio efektas
thumb|190px|right|Bangų šaltinis, judantis į kairę pusę. Sklindantis dažnis yra didesnis kairėje pusėje negu dešinėje. Doplerio efektas – bangos dažnio ir ilgio kitimas, kai klausytojas arba šaltinis juda vienas kito atžvilgiu.
Reiškinys
Doplerio efektas 1842 m. buvo pirmą kartą pastebėtas austrų fiziko Kristiano Doplerio. Šis reiškinys dažniausiai pastebimas garse. Jeigu atstumas tarp klausytojo ir garso šaltinio mažėja (žiūrėti paveikslėlį dešinėje), tai bangos frontai sutankėję – girdimas garsas yra aukštesnio dažnio negu šaltinio iš tikrųjų skleidžiamas garsas. Jei šis atstumas didėja, tai bangos frontai reti ir girdimas žemesnio dažnio garsas. Tačiau šviesos reiškiniuose taip pat galime pastebėti Doplerio efektą, todėl kad šviesa irgi sklinda bangomis. Bangų sutankėjimas (garso bangų atveju suvokiamas kaip tono pakilimas) akiai atrodo spalvos pakitimu.
Aptarimas
Terpe sklindančių bangų (garso, ultragarso ir pan.) stebimojo dažnio f' sąryšis su šaltinio dažniu f nusakomas taip:
Kadangi stebimas dažnis didėja, kai šaltinis juda link stebėtojo, šaltinio greitis šioje lygtyje yra atimamas, šaltiniui artėjant. Analogiškai, šaltiniui tolstant, užfiksuojamas dažnis mažėja, taigi, norint sužinoti tikrąjį šaltinio skleidžiamos bangos dažnį, išraiškoje šaltinio greitis yra pridedamas. Bangoms, kurioms sklisti aplinkos terpė nereikalinga – pavyzdžiui, radijo bangos, šviesa, kitos elektromagnetinės bangos, sąryšis tarp stebimojo dažnio f' ir šaltinio dažnio f išreiškiamas kaip:
Šios dvi lygtys yra apytikslės, tačiau pirmos eilės tikslumu gerai aprašo Doplerio nagrinėtus atvejus – kai šaltinio judėjimo greitis mažas bangų sklidimo greičio atžvilgiu, o atstumas tarp šaltinio ir stebėtojo yra daug didesnis, nei nagrinėjamų bangų ilgis.
Analizė
Svarbu suvokti, kad pats šaltinio skleidžiamų bangų dažnis nekinta, pakinta tik stebimas bangos ilgis, tuo pačiu ir fiksuojamas dažnis. Kitaip sakant, bangos greitis išlieka pastovus, kintant bangos ilgiui, taigi, pasikeičia ir dažnis. Jei judantis šaltinis terpėje skleidžia bangas, kurių tikrasis dažnis yra f0, terpės atžvilgiu parimęs stebėtojas stebi dažnio f bangas:
čia v yra bangų greitis terpėje, o vs, r šaltinio greitis terpės atžvilgiu (neigiamas šaltiniui artėjant prie stebėtojo, teigiamas jam tolstant). Palyginti lėtai judančiam šaltiniui, vs, r yra mažas, palyginus su v ir lygtį apytiksliai galima užrašyti kaip:
Liberation Transmission
Liberation Transmission yra trečiasis studijinis Velso grupės Lostprophets albumas. Jis buvo išleistas birželio 26 2006-aisiais, kada pirmąją pardavimų savaitę debiutavo 1-oje permkamiausių D. Britanijos albumų sąrašo vietoje. Pirmasis singlas Rooftops, sekęs pirma albumo užkopė iki 8 UK Singles Chart vietos.
Doplerio efektas
Analizė
Analogiškai, kai juda stebėtojas, o šaltinis laikomas parimusiu, stebimasis dažnis išreiškiamas taip (vo – stebėtojo greitis):
vo yra teigiamas, stebėtojui tolstant nuo šaltinio, ir atvirkščiai.
Pirmasis Doplerio efekto analizę šviesos bangoms pritaikė Fizo. Iš tikrųjų šviesos (ir visų elektromagnetinių) bangų sklidimui nereikia terpės, todėl, norint teisingai suprasti Doplerio efektą elektromagnetinėms bangoms, reikia naudotis specialiąja reliatyvumo teorija.
Doplerio efektas astronomijoje
thumb|200px|[[Raudonasis poslinkis tolimų galaktikų superspiečiaus optinio spektro linijose (dešinėje), palyginus su Saulės spektru.]]
Doplerio efektas, pasireiškiantis tarp elektromagnetinių bangų, pvz., šviesos spektre, labai naudingas astronomijoje, ir yra stebimas kaip raudonasis poslinkis arba mėlynasis poslinkis. Jis taikomas nustatyti žvaigždės ar galaktikos radialinį greitį, t. y. greitį, kuriuo dangaus kūnas artėja arba tolsta nuo mūsų. Taip pat Doplerio reiškinys leidžia nustatyti, ar stebima žvaigždė yra vieniša, ar tai artima dvinarė žvaigždė ir netgi išmatuoti žvaigždžių ar galaktikų sukimosi greičius. Doplerio efekto pritaikymą astronomijoje lemia faktas, kad žvaigždžių spektrai nėra tolygūs. Jame ties konkrečiais dažniais egzistuoja sugerties linijos, kurios sutapatintos su įvairių cheminių elementų elektronų sužadinimo energijomis. Doplerio efektą galima atpažinti, kai sugerties linijų dažniai nesutampa su analogiškomis linijomis, gautomis ištyrus parimusį objektą. Kadangi mėlynos šviesos dažnis didesnis, nei raudonos, artėjančio šaltinio spektrinės linijos pasislenka į mėlynąją spektro pusę, o tolstančio – į raudonąją.
Tarp artimų žvaigždžių didžiausiu radialiniu greičiu Saulės atžvilgiu (+308 km/s) juda BD-15°4041, taip pat žinoma kaip LHS 52, esanti 81,7 šviesmečių atstumu nuo mūsų) ir Woolley 9722 (-260 km/s), taip pat žinoma kaip Wolf 1106 ir LHS 64, 78,2 šm).
Pirmasis poslinkis žvaigždės spektre dėl Doplerio efekto buvo stebėtas 1867 m.
Jaustukas
Jaustukas  – nekaitoma nesavarankiška kalbos dalis, žodžiai, rodantys žmogaus emocines reakcijas, valios aktus ar paskatas.
Jaustukai lietuvių kalboje
Jaustukai skirstomi į pirminius, kurie dažniausiai sudaryti iš balsio (à, ã), dvibalsio (ói, ái) arba keleto balsių ir priebalsių junginio (ajajái, hm), ir antrinius, išsaugančius sąsają su reikšminiais žodžiais (Diẽ! < Diẽve! žiū̃ < žiūrė́k, dė̃kui < dėkóju ir kiti).
Jaustukai – daugiareikšmiai, konkreti jų reikšmė priklauso nuo konteksto, plg. jaustuko àk reikšmes sakiniuose Ak, koks svaiginantis, nesulaikomas šitas gyvenimo šokis! (susižavėjimas, nuostaba) ir ''Ak tai tu taip! – sušuko jisai ir kaip iešmu durtas pašoko iš vietos'' (pasipiktinimas).
Į jaustukų kategoriją įeina sustabarėjusios mandagumo formulės (lãbas, sudiẽ, ãčiū), gyvulių bei paukščių šaukiamieji ir varomieji garsažodžiai (nõ, štìš, šiū̃ ir kita).
Jaustukai pasaulio kalbose
Jaustukai įvairiose kultūrose gali turėti labai skirtingą formą ir reikšmę. Pavyzdžiui, angliški jaustukai gee ir wow neturi tiesioginių atitikmenų lenkų kalboje, o artimiausio lenkų kalbos jaustuko fu (pasibjaurėjimo jaustukas) atitikmuo anglų kalboje yra skirtingai skambantis yuck! Keikimasis (negatyvių emocijų raiška), kaip žinoma, priklauso nuo kalbos ir būna spalvingas. Kita vertus, šnekėjimosi reakcijas išreiškiantys jaustukai gali būti panašesni skirtingose kalbose. Pavyzdžiui, žodis a?, vartojamas nesuvokiant, ką kitas ką tik pasakė, yra nepaprastai panašus 31 kalboje visame pasaulyje, todėl atsiranda teiginių, kad tai gali būti universalus žodis. Panašūs pastebėjimai buvo išsakyti dėl jaustukų o! (apytiksliai reiškia 'matau, suprantu') ir mmm / m-hm (reiškia 'kalbėk toliau, klausausi tavęs').
Visose kalbose jaustukai neretai turi kitoms kalbos dalims nebūdingą skiemens struktūrą. Pavyzdžiui, jaustukai brrr ir ššš! sudaryti tik iš priebalsių, nors beveik visose kalbose žodžių skiemenys privalo turėti bent vieną į balsį panašų elementą. Kai kurių jaustukų, pavyzdžiui, tfu! (pasišlykštėjimas) ir hmmm (abejonė, įspėjimas, nepritarimas; dėmesio atkreipimas) užrašymas raidėmis tėra simbolinis, nes iš tiesų jų „tarimas“ panašus į spjūvį ar atsikrenkštimą. Dalies jaustukų fonetinis išskirtinumas buvo viena iš priežasčių juos laikyti nepriklausančiais kalbos sistemai.
Day of Defeat: Source
Day of Defeat: Source – pirmojo asmens šaudyklės, daugelio žaidėjų režimą turintis kompiuterinis žaidimas, kurtas „Valve“ korporacijos. Žaidimas išleistas 2005 m. rugsėjo 26 d. Microsoft Windows platformai.
Veiksmas vyksta Antrojo pasaulinio karo metu tarp amerikiečių ir vokiečių kariuomenių.
Žaidimo režimai
kairėje|miniatiūra|250x250px|Amerikiečių kariuomenės klasės žaidime
Žaidėjų klasės
kairėje|miniatiūra|250x250px|Vokiečių kariuomenės klasės žaidimeKiekvieną iš kariuomenių sudaro 6 skirtingos kareivių klasės, kuri kiekviena iš jų turi tiek pliusų ir minusų. Ginklų arsenalas priklausomai nuo kareivių būrio buvo naudojami tikrose Antrojo pasaulinio karo metų kovose. Tam tikruose žaidimo serveriuose klasių pasirinkimas yra ribotas.
Magnetinis krūvis
Magnetinis krūvis - pagalbinis dydis. Juo naudojamasi skaičiuojant statinius magnetinius laukus.
Buldurų geležinkelio stotis
Istorija
1877 m. atidaryta. 1944 m. (Antrojo pasaulinio karo metu) medinis pastatas sudegė. .
Magnetinis krūvis
Naudojamas pagal analogiją su elektros krūviu, kuriančiu statinį elektros lauką. Įmagnetintas kūnas apibūdinamas tūriniu ir paviršiniu magnetinio krūvio tankiu. Jo SI vienetas - džaulis amperui (J/A). Pagal klasikinę magnetizmo teoriją realių magnetinių krūvių nėra, bet 1931 m. P. A. M. Dirakas iškėlė hipotezę apie gamtoje esančius magnetinius krūvius, kurie yra vadinami magnetiniais vienpoliais (monopoliais), apie kurių buvimą spėją ir didžiosios sieties teorija.
Savivaldybių balsas
Savivaldybių balsas – mėnesinis Lietuvos miestų ir miestelių sąjungos laikraštis / mėnesinis savivaldybių darbuotojų žurnalas, leistas 1926–1927 m. Kaune.
Istorija
Leido Lietuvos miestų sąjunga. Išėjo 5 numeriai. Redagavo Jonas Vileišis.
Piontnica Vlošcianska
Piontnica Vlošcianska  – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, Piontnicos valsčiuje, Lomžos apskrityje, Palenkės vaivadijoje. Kaimas yra apie 1 km į rytus nuo Piontnicos, apie 3 km į šiaurės rytus nuo Lomžos ir apie 71 km į vakarus nuo vaivadijos centro Balstogės. Kaimas yra pietinėje Piontnicos gyvenvietės dalyje. Nuo 1863 m. sukilimo šioje vietovėje gyveno maži ir vidutiniai ūkininkai.
1959 m. Nobelio premijos laureatai
1959 m. Nobelio premija skirta šiems asmenims:
Vozvyšenka (Kumeliai)
Istorija
Nadruvos žemės kaimo pavadinimas lietuviškos kilmės. 1818–1871 m. Prūsijos karalystės Rytų Prūsijos provincijos, 1871–1918 m. Vokietijos imperijos, 1918–1933 m. Veimaro respublikos, 1933–1945 m. Trečiojo reicho Gumbinės apygardos Ragainės apskrities (1922–1945 m. Tilžės-Ragainės apskritis) kaimas. 1947–2008 m. Zagorskojės apylinkės kaimas.
Kamerūno demografija
thumb|right|500px|Gyventojų kitimas 1961–2003 m. Per šį laikotarpį gyventojų skaičius padidėjo daugiau nė tris kartus. Grafike gyventojų skaičius yra pateikiamas tūkstančiais.
Šiame straipsnyje pateikiami statistiniai duomenys apie Kamerūno demografiją.
Gyventojų skaičius: 20 129 878 (2012 m. apskaičiavimai)
Struktūra pagal amžių:
Gyventojų amžiaus mediana:
Gimstamumas: 32,49 gimimų/1000 gyv. per metus (2011 m. apsk.)
Mirtingumas: 11,66 mirčių/1000 gyv. per metus (2011 m. apsk.)
Migracijos indeksas: 0 migrantų/1000 gyv. per metus (2011 m. apsk.)
Urbanizacija:
Lyčių pasiskirstymas:
Kūdikių mirtingumas:
Vidutinė gyvenimo trukmė:
15 m. ir vyresnių gyventojų raštingumas:
Religijos:
Haris Poteris (reikšmės)
Haris Poteris - britės rašytojos J. K. Rowling fantastinių romanų serija.
Haris Poteris taip pat gali būti:
Knygos:
Personažai:
Lazdijų seniūnija
Lazdijų seniūnija – administracinis-teritorinis vienetas Lazdijų rajono savivaldybės vidurio vakaruose.
Haris Poteris (reikšmės)
Fantastiniai filmai:
Garso takeliai:
Lazdijų seniūnija
Geografija
thumb|left|Seniūnijos žemėlapis Lazdijų seniūnija yra rajono vidurio vakaruose, Lenkijos pasienyje, aplink Lazdijų miestą. Visoje teritorijoje būdingi labai kalvoti Sūduvos aukštumos kraštovaizdžiai, šiaurės vakaruose pasiekiantys ~200 m aukštį (Rudaminos piliakalnis). Iki 190 m paviršius iškyla ir Kuklių apylinkėse. Seniūnijos centre Raišupio slėnis nusileidžia iki 111 m aukščio.
Haris Poteris (reikšmės)
Video žaidimai:
Taip pat:
Lazdijų seniūnija
Geografija
Seniūnijoje (daugiausia pakraščiuose) telkšo keletas ežerų: Galadusys, Rimietis, Galstas, Palazdijis, Dumblis, Salinis ir kt. Pietinė dalis priklauso Nemuno (Baltosios Ančios) baseinui, šiaurinė – per Lazdijos upelį – Šešupės baseinui.
Miškų nedaug (didesnis – Giraitės miškas šiaurės rytuose), būdingas mozaikiškas kraštovaizdis: pievos, dirbami laukai ant kalvų šlaitų, pelkaitės ir raistai įdubose. Šiaurės rytinė dalis pateka į Metelių regioninį parką.
Istorija
Pirmą kartą seniūnija paminėta 1532 metais. 1595 m. jos pavaldume buvo Dusnyčia, Burbiškės (seniau Burbinai), Rimkežeriai, Vesalauka (dabar Konstantinaukos kaimo dalis), Juodeliškė, Sankūrai. Kiek vėliau į seniūnijos valdas įėjo Krasnavas ir Jonaraistis (seniau Padusys), kai Lazdijų seniūnas Naruševičius įsteigė ten dvarus. 1644 m. Vladislovo Ivsavo potvarkiu, abu dvarai kuriam laikui atiteko Kristopui Vitanovskiui ir jo žmonai Cecilijai.
2003 m. perimta dalis kaimų iš Šeštokų seniūnijos. 2017 m. iš Šventežerio seniūnijos perimti Verstaminai, Gurčiškė, Kurdimakščiai, Kamenka, Murgai, Lozarka, Papečiai ir Pagiriai.
Gyvenvietės
Seniūnijos gyvenvietės (sąrašas sudarytas 2022-01-31 „Registrų centro“ ir 2011–2021 m. gyventojų surašymų duomenimis):
Seniūnaitijos
2009 m. įsteigtos 5 seniūnaitijos:
Grubos (Rokiškis)
Grubos – kaimas Rokiškio rajono savivaldybėje, 2 km nuo Čedasų. Yra Grubų piliakalnis.
Šiaurės vakarų provincija
Šiaurės vakarų provincija gali reikšti administracinius vienetus šiose šalyse:
Šliaužikinės
Šliaužikinės, arba labirintinės žuvys (Anabantidae) – ešeržuvių (Perciformes) gėlavandenių žuvų šeima, kurios atstovai papildomai kvėpuoja atmosferos oru, panaudodami savotišką porinį labirintinį organą. Šis labirintinis organas yra po žiaunadangčiais, virš žiaunų lankų. Aptinkamos Azijos ir Afrikos vandenyse.
Noragėlių seniūnija
Noragėlių seniūnija – administracinis-teritorinis vienetas Lazdijų rajono savivaldybės rytuose.
Istorija
thumb|left|Seniūnijos žemėlapis
V-1
V-1 (Vergeltungswaffe-1, Fieseler Fi 103/FZG-76), žinoma kaip sparnuotoji bomba, zvimbianti bomba ir lėktuvas-sviedinys, buvo pirmoji moderni valdoma raketa, panaudota karo metu ir pirmoji sparnuotoji raketa.
Noragėlių seniūnija
Gyvenvietės
Seniūnijos gyvenvietės (sąrašas sudarytas 2022-01-31 „Registrų centro“ ir 2011–2021 m. gyventojų surašymų duomenimis):
V-1
Pavadinimo kilmė
Pavadinimas Vergeltungswaffe reiškia „atpildo ginklas“. Jį sugalvojo nacių Vokietijos propagandos ministras Gėbelsas. FZG yra santrumpa iš Flakzielgerät („Zenitinė valdoma bomba“). Tai apgaulingas pavadinimas. V-1 buvo dažnai vadinama zvimbiančia bomba, nes jos varikliui būdingas zvimbimo garsas.
Noragėlių seniūnija
Seniūnaitijos
2009 m. įsteigtos 3 seniūnaitijos:
V-1
Istorija
thumb|left|200px| V-1 buvo naudojamos Vokietijos Luftwaffe pajėgų per Antrajį pasaulinį karą. V-1 operacijose dalyvavo tarp 1944 m. birželio ir 1945 m. kovo. Jos buvo naudojamos atakuoti taikinius esančius Didžiosios Britanijos pietryčiuose ir Belgijoje, daugiausia Londoną ir Antverpeną. Paskutinį kartą V-1 atakavo Angliją 1945 m. kovo 29 d.
Buvo pagaminta apie 30 000 tokių raketų. Iš jų apie 10 000 buvo paleista Anglijos link, apie 7000 pasiekė šią salą ir 3876 sėkmingai atakavo taikinį (Londoną).
Kanjariai
Kanjariai  – Ekvadoro tauta, dabar kečujų pogrupis. Gyvena šalies pietinėje dalyje, Kanjaro ir Asuajaus provincijose. Kalba kečujų, ispanų kalbomis, senosios savo kalbos netekę. Daug kanjarių yra sumišę su baltaisiais, todėl kanjarių kilmės žmonės sudaro ženklią Ekvadoro populiacijos dalį.
Austrijos socialdemokratų partija
miniatiūra Austrijos socialdemokratų partija (SPOe, vok.:Sozialdemokratische Partei Österreichs) – Austrijos kairioji politinė partija.
Kanjariai
Manoma, kad tautos pavadinimas kilo nuo žodžių kan („gyvatė“) ir ara („tokia papūgų rūšis“). Senovėje kanjariai sudarė didelę genčių konfederaciją, kuri apėmė visą kalnuotąją pietinę Ekvadoro pusę. Kanjarių kultūra galėjo atsirasti ~VI a., Tunkahuano kultūros vietoje. Svarbiausi žinomi kanjarių centrai buvo Ingapirka (sen. Hatun Cañar), Pumapungas/Tumebamba (dab. Kuenka), Čobšis, Jakubinjajus. Kanjariai vertėsi žemės ūkiu, gyvulininkyste, statė akmenines šventyklas, sekė mėnulio kalendoriumi. Santvarka, spėjama, buvo klaninė – genčiai vadovavo vadas, bet ypatingais atvejais vadų susirinkimas išrinkdavo vieną visos konfederacijos vadą.
thumb|left|250px|Kanjarių muzikantai
Austrijos socialdemokratų partija
Proletariato avangardas
Įkurta 1888 m. gruodžio 31-1889 m. sausio 1 Heinfeldo suvažiavime, susijungus anarchistinės ir marksistinės krypties socialdemokratams. Partijos lyderiu tapo Vienos gydytojas Viktoras Adleris. Kartu priimta „Principų programa“, skelbusi avangardinį proletariato vaidmenį, proletarinį internacionalizmą ir asmeninės gamybos priemonių nuosavybės panaikinimą.
Kanjariai
Kanjariai ilgą laiką priešinosi Inkų imperijos antpuoliams. Tupakas Jupankis nukariavo pietines žemes, o XVI a. pr. Huajna Kapakui pavyko užkariauti visas kanjarių valdas. Jie išlaikė nemažai autonomijos; kanjarių sostinė inkų užkariavimo laikais buvo Tumebamba. Tai buvo klestintis miestas, savo galia besivaržęs su Kusku. Inkų pilietinio karo metu, kanjariai palaikė Huaskarą, nors patys buvo Atahualpos žemėse. Atahualpai karą laimėjus, kanjariai buvo nubausti. Fransiskui Pisarui pradėjus Peru užkariavimą, kanjariai, vildamiesi išsivaduosiantys iš inkų, palaikė ispanus žygyje prieš Atahualpą. Tačiau žlugus Inkų imperijai, jie pajungti ispanų valdžion.
Austrijos socialdemokratų partija
Proletariato avangardas
Sustiprinusi savo įtaką profsąjungose, SPOe privertė valdžią padaryti nuolaidų – sutrumpinti darbo dieną, įvesti socialinį draudimą, apriboti vaikų darbą, sumažinti rinkimų cenzus.
Kanjariai
Apie kanjarių kalbą nieko nežinoma – indėnai perėmė kečujų kalbą, inkų užkariavimų metu dauguma vietovardžių inkizuota. Misionieriai naudojo kanjarių kalbą evangelizacijai, tačiau nė vienas rankraštis neišliko. Manoma, kad kečujų kalbos Kuenkos šnektoje išlikę šiek tiek kanjarių kalbos bruožų. Pagal išlikusius pavadinimus kanjarių kalba su taip pat išnykusia puruhų kalba skiriama į vieną kalbų šeimą.
Austrijos socialdemokratų partija
Proletariato avangardas
1897 m. į Austrijos parlamentą išrenkami pirmieji 14 socialdemokratų. 1897 m. suvažiavime įteisintas susiskaldymas į 6 nacionalines grupes. 1899 m. pirmoji iš socialdemokratinių partijų priėmė Brno programą nacionaliniu klausimu.
20 a. pr. partijoje įsigalėjo revizionistinis austromarksizmas. 1906 m. įvedus visuotinę rinkimų teisę, SPOe tampa didžiausia parlamento partija.
1918 m. lapkričio – 1920 spalio mėn. sudarė pirmąją respublikinę vyriausybę, perėmusią šalį iš atsisakiusių sosto Habsburgų. Kancleriu tapo K. Renneris, užsienio reikalų ministru O. Baueris. 1919 m. parlamento rinkimuose gavo 72 vietas iš 170.
1920–1933 m. turėjo stiprias pozicijas parlamente, tačiau nepakankamas sudaryti vyriausybei.
Žymiai svaresni buvo ASP laimėjimai savivaldybėse, ypač Vienoje.
1926 m. Linco programoje pripažino proletariato diktatūros galimybę.
1929 m. turėjo 700 000 narių. SPOe buvo viena iš Dviejų su puse internacionalo kūrėjų ir vadovų. Turėjo ginkluotą organizaciją Šucbundą, kurio nariai be partijos leidimo dalyvavo 1934 vasario antifašistiniame sukilime, todėl 1934 m. vasario 12 d. ASP buvo uždrausta.
1945 m. balandžio 14 susivienijo su Revoliucinių socialistų organizacija ir pasivadino Austrijos socialistų partija. Vėliau sugrąžintas senasis pvadinimas.
Valdžioje
1945 m. sudarė laikinąją vyriausybę su kancleriu K. Renneriu. 1945 parlamento rinkimuose gavo 44,6 % balsų ir įėjo į Liaudies partijos pirmininko L. Figlio koalicinę vyriausybę. K. Renneris buvo išrinktas Austrijos Respublikos prezidentu.
Iki 1986 m. visi Austrijos prezidentai buvo iškelti ASP. Iki 1966 m., gaudama po 40-46 % balsų, ASP dalyvavo vyriausybėse ir išlaikė vicekanclerio, URM, socialinio aprūpinimo ir pramonės ministrų postus (nacionalizavo sunkiąją pramonę ir bankus, 1948 m. Austrija prisijungė prie Maršalo plano).
1958 m. priimta Vienos programa atmetė klasių kovą, nustatė Austrijos nepriklausomybės ir neutraliteto, socialinės partnerystės siekius. 1966–1970 m. buvo opozicijoje ALP.
1970–2000 m. sudarė vyriausybę, kuri 1972 prijungė Austriją prie Bendrosios rinkos. Nuo 1987 buvo sudaroma SPOe koalicija su ALP. Tačiau teko pradėti reprivatizaciją, sumažinti socialines programas. 1986 m. priimta nauja programa „Perspektyva-90“ ir manifestas „Socialdemokratija-2000“, kuriose pirmenybė teikiama tausojančiai plėtrai ir ekologijai. Tačiau tai nepadėjo ASP laimėti rinkimų 2000 m., kai rinkėjai pirmenybę atidavė kraštutiniams dešiniesiems. Austrijos kancleriu 1992–2000 m. buvo Francas Vranickis. 2006 m. laimėjus rinkimus sudarė koalicinę Alfredo Guzenbauerio vyriausybę.
Parlamento rinkimuose 1970 m. gavo 48,2 %, 1971 m. -50,02 %, 1975 m. -50,4 %, 1979m. -51,2 %, 1983 m. -47,6 %, 1986 m. -43,3 %, 1996 m. – 38,3 %, 2002 m. -36,9 %, 2006 m. -35,34 % balsų.
Pastaruoju metu dalį socialistų balsų atima žalieji, 1986 m. laimėję referendumą dėl atominės energetikos. 2004 m. Austrijos prezidentu išrinktas Haincas Fišeris.
2004 m. Europarlamento rinkimuose gavo 7 vietas.
Struktūra
1974 m. turėjo 710 000, 2005 m. – 680 000 narių, susijungusių į 3589 vietines organizacijas – sekcijas, 114 savivaldybių organizacijų ir 9 regionines organizacijas. Nuo visų šių organizacijų renkami delegatai į suvažiavimą, kuris renka partijos pirmininką, 70 narių Tarybą, Kontrolės komitetą ir Prezidiumą, tvirtina Partijos programas ir statutą.
Glaudžiai bendradarbiauja su Austrijos profsąjungų susivienijimu (1,5 mln. narių) ir daugiau, kaip 30 masinių organizacijų.
SI narė nuo 1951 m., PES narė.
Žemėlapis
Žemėlapis – simboliais perteiktas tam tikros vietovės vaizdinis modelis, kuriame pažymimas vizualinis santykis tarp tam tikrų komponentų (objektų, regionų ir pan.). Dauguma žemėlapių yra dviejų dimensijų geometriškai tiksli trijų dimensijų erdvės reprezentacija (pvz.: geografinis žemėlapis). Žemėlapiams kurti taikomi sudėtingi matematikos dėsniai, pasitelkiama topografinių ar aeronuotraukų informacija, informacijos ir statistikos rašytinių šaltinių duomenys.
Žemėlapiai naudojami įvairiose gyvenimo srityse: gamtos ir visuomeniniams reiškiniams tirti, inžinieriniams projektams atlikti. Jie plačiai naudojami laivyboje, aviacijoje, žemės ir miškų ūkyje, kasdieniniame žmonių gyvenime. Žemėlapyje informacija pateikiama tam tikrais ženklais, skirtingai spalvinimais teritorijų plotais. Ženklų ir spalvų reikšmės nurodomos žemėlapio legendoje.
Pagrindinės žemėlapio dalys: 1. Pavadinimas 2. Mastelis 3. Legenda (sutartinių ženklų blokas) 4. Geografinis tinklas
Žemėlapių klasifikavimas
Žemėlapiai klasifikuojami pagal turinį, temas, paskirtį, mastelį ir teritorijos dydį.
thumb|right|260px|Europos geologinis žemėlapis thumb|right|260px|Europos orų žemėlapis
Topografiniai žemėlapiai
thumb|right|260px|Topografinis žemėlapis
Šiuose žemėlapiuose, atsižvelgiant į mastelį ir paskirtį, vaizduojami apibendrinti kartografuojamos teritorijos kraštovaizdžio elementai (ežerai, upės, reljefas, miškai, pievos, ganyklos, dirbamos žemės) ir kai kurie socialiniai objektai (gyvenvietės, keliai, valstybių sienos, administracinio suskirstymo ribos). Stambaus ir vidutinio mastelio topografiniuose žemėlapiuose, be kraštovaizdžio elementų, vaizduojami labai specialūs objektai: geodezinio tinklo punktai, vandens ir vėjo malūnai, mokyklos, bažnyčios, šuliniai, pavieniai akmenys ir kt. Taip pat pažymėta matavimo ženklai (trianguliacijos, niveliacijos, poligonometrijos), elektros perdavimo ir ryšių linijos, aukščiausieji ir žemiausieji reljefo taškai, upių pločiai, gyliai ir pan.
Geografinis žemėlapis
thumb|right|260px|Lietuvos fizinis žemėlapis
Sumažintas apibendrintas Žemės paviršiaus vaizdavimas plokštumoje, atliktas pagal tam tikrus matematinius dėsnius ir rodantis gamtos ir visuomeninių reiškinių išsidėstymą ir ryšius. Geografiniame žemėlapyje galima atlikti matavimus (naudojamas mastelis), jis yra pakankamai vaizdus (naudojami sutartiniai topografiniai ženklai) ir apibendrinantis (atrinkti svarbiausi objektai ir apibendrintos jų ribos).
Mastelis žemėlapyje
Norint pavaizduoti tam tikrą teritoriją plokštumoje, reikia ją proporcingai sumažinti. Tam naudojamas mastelis. Mastelis – dydis, kuris rodo, kiek kartų žemėlapyje ar plane yra sumažintas tikrasis vaizdas. Mastelis 1 : 1 000 000 parodo, kad vienas centimetras lygus 1 000 000 centimetrų. Apskaičiavus duotą mastelį gauname, kad 1 cm = 10 km
Žemėlapiuose masteliai skirstomi į:
Sutartiniai ženklai žemėlapyje
Žemėlapiuose, vietovės planuose gamtiniai ir visuomeniniai objektai vaizduojami sutartiniais ženklais – kartografų sukurtomis linijomis, simboliais, spalvų skale. Smulkaus ir stambaus mastelio žemėlapių, arba topografinių žemėlapių, sutartiniai ženklai skiriasi. Stambaus mastelio žemėlapiuose palyginti nedidelėje teritorijoje galima pavaizduoti visus objektus. Smulkaus mastelio žemėlapiuose – tik didelius ir svarbius geografijos objektus. Kiekviename žemėlapyje pateikiama – legenda – sutartinių ženklų aiškinimo lentelė.
Sutartiniai ženklai gali būti :
Geografinis tinklas ir geografinės koordinatės
Visuose gaubliuose ir žemėlapiuose vaizduojamos linijos, kurios padeda orientuotis, vadinamos geografiniu tinklu. Jį sudaro dienovidiniai ir lygiagretės (paralelės) – lygiagrečiai su pusiauju nubrėžti apskritimai žemėlapyje. Dienovidiniai (meridianai) – ašigalius jungiančios linijos žemėlapiuose. Naudojant geografinį tinklą, galima nustatyti bet kurio žemės paviršiaus taško geografines koordinates. Jomis plačiai naudojamasi aviacijoje, laivyboje, karyboje. Geografinės koordinatės nusakomos laipsniais (°). Jie gali būti dalijami į minutes ' (1° = 60') ir sekundes " (1' = 60").
Bet kurio taško žemės paviršiuje geografinės koordinatės sudaro jo platumą ir ilgumą.
Kartografinės projekcijos
Kartografinės projekcijos – būdai atvaizduoti geografinį tinklą ir žemės paviršių plokštumoje, t. y. žemėlapyje, tiksliai perteikiant kiekvieno vaizduojamo objekto geografinę padėtį.
Rutulinį žemė žemės paviršių neiškreipiant galima tik gaublyje: visose gaublio dalyse ir visomis kryptimis mastelis yra tas pats. Gaublių masteliai yra smulkūs, pateikiama didelė teritorija ir labai ribotas objektų skaičius. Gaubliai dažniausiai sudaromi M 1: 20 000 000 – M 1: 40 000 000 masteliais. Žemėlapyje neįmanoma atvaizduoti gaubto žemės rutulio paviršiaus be iškraipymų, t. y. tokiu būdu pasirinktasis mastelis išliktų toks pat visose žemėlapio dalyse ir visomis kryptimis. Iškraipymai yra tuo didesni, kuo didesnis žemės paviršiaus plotas vaizduojamas žemėlapyje. Planuose ir topografiniuose žemėlapiuose, vaizduojančiuose nedidelius žemės paviršiaus sklypus, iškraipymai esti tokie maži, kad jų galima ir nepaisyti.
Įvairių teritorijų žemėlapiams sudaryti naudojamos skirtingos kartografinės projekcijos. Jos leidžia elipsoido (žemės paviršiaus) paviršių ar jo dalį parodyti plokštumoje. Šie metodai padeda taip pateikti paviršių, kad iškraipymai plokštumoje būtų mažiausi. Dažniausiai naudojamos 3 projekcijos:
Kartografiniai vaizdai
Aeronuotrauka – žemės paviršiaus vaizdas, nufotografuotas iš skraidymo aparatų. Nuotraukos, padarytos iš kelių šimtų metrų iki kelių dešimčių kilometrų aukščio, dažniausiai naudojamos kartografavimui.
Kosminė nuotrauka – žemės ar kitų planetų vaizdas, nufotografuotas dirbtinio palydovo.
Topografinis žemėlapis – brėžinys, kuriame sutartiniais ženklais plokštumoje stambiu masteliu pavaizduota žemės paviršiaus dalis.
Gaublys – besisukantis rutulio formos Žemės, planetos, dangaus sferos modelis, kuriame pavaizduotas kartografinis vaizdas. Gaublys turi mastelį, dienovidinių ir lygiagrečių tinklelį, vaizdas juose pateiktas pagal nustatytą sutartinių ženklų sistemą. Gaublyje nėra deformacijų, kurios būdingos kartografinėms projekcijoms, išlieka mastelio pastovumas, kontūrų ir krypčių panašumas. Gaubliai skirstomi pagal objektus (žemės, planetų, dangaus), tematiką (bendrieji geografiniai, geologiniai, politiniai ir pan.), paskirtį (mokomieji, navigaciniai ir kt.), taip pat pagal dydį (dideli kabinetiniai, staliniai, maži ir miniatiūriniai).
Reljefinis žemėlapis – žemėlapis, kuriame pavaizduotas trimatis vietovės vaizdas. Siekiant didesnio vaizdingumo ir išraiškingumo, tokių žemėlapių vertikalusis mastelis, vaizduojant kalnuotas teritorijas, visada padidintas 2-5 kartus (priklausomai nuo žemėlapio mastelio), palyginti su horizontaliuoju, o vaizduojant lygumų teritorijas ir 5-10 kartų. Visas reljefinio žemėlapio turinys vaizduojamas paprastais sutartiniais ženklais. Anksčiau reljefiniai žemėlapiai buvo gaminami iš medžio, gipso, kartono, o dabar gaminami iš plastiko termovakuuminiuose įrenginiuose. Reljefiniai žemėlapiai naudojami mokymo tikslais ir kai kuriems praktiniams uždaviniams spręsti, pavyzdžiui, keliams, vandenvietėms ir pan. projektuoti.
Anaglifinis žemėlapis (anaglifas) – žemėlapis atspausdintas dviem tarpusavyje papildančiomis spalvomis (pavyzdžiui, mėlynai žalia ir raudona). Panaikinus pralaksą tarp dviejų persidengiančių fotonuotraukų, gaunamas vietovės stereovaizdas. Tokie žemėlapiai žiūrimi specialiais akiniais – šviesos filtrais su raudonais ir mėlynai žaliais stiklais. Kiekviena akis mato savo vaizdą tol, kol vaizdas suprantamas kaip vientisas nespalvotas stereoskopinis vaizdas. Kompiuterinės grafikos metodai leidžia gauti anaglifus kompiuterio ekrane. Anaglifiniai žemėlapiai naudojami kaip mokomosios priemonės, kaip vaizdiniai reljefiniai modeliai.
Fotožemėlapiai – žemėlapiai sutapatinti su fotovaizdu. Jiems gaminti poligrafiniai fotoplanų atspaudai sutapatinami su atskirų vietovės elementų (su koordinačių tinkleliu, horizontalėmis, užrašais ir kt.) arba teminio turinio (geologinės sandaros, kraštovaizdžių ir pan.) kartografiniu vaizdu. Fotožemėlapiai sudaromi projekcijose ir suskaidomi lapais kaip ir įprasti žemėlapiai. Jie turi vienodą pagrindą ir yra vienodai tikslūs. Tokie žemėlapiai yra patogūs orientuotis vietovėje, atliekant mokslinius tyrimus, inžinerinius ir projektavimo darbus. Kartais vartojamas terminas ortofotožemėlapiai, pabrėžiant, kad sudarant žemėlapius fotovaizdas pertvarkomas į ortogonaliąją projekciją. Jeigu kaip fotografinio plano pagrindas yra kosminės nuotraukos, tai tokie žemėlapiai vadinami kosminiais fotožemėlapiais. Labiausiai paplitę bendrieji geografiniai, geologiniai, tektoniniai, kraštovaizdžio fotožemėlapiai ir kosminiai fotožemėlapiai arba mėnulio ar kitų planetų vaizdai.
Žemėlapiai transparantai – žemėlapiai, atspausdinti ant peršviečiamos plėvelės ir skirti rodyti ekrane. Gaminami skirtingo teminio turinio žemėlapiai. Demonstruojant galima sutapatinti keletą žemėlapių transparantų. Žemėlapiai transparantai naudojami kaip vaizdinė medžiaga paskaitose arba mokslinėse konferencijose.
Žemėlapiai mikrofilmuose – labai mažos žemėlapių arba atlasų kopijos fotojuostose arba kino juostose. Mikrofilmavimas leidžia kompaktiškai saugoti didžiulius kartografinės informacijos masyvus. Taip greitai galima rasti ir atspausdinti reikiamus žemėlapius. Mikrofilmuose galima saugoti kartografinių kūrinių originalus (tai svarbu seniems ir retiems žemėlapiams). Informaciją iš mikrofilmų galima įvesti į kompiuterio atmintį automatiškai sudarant ir analizuojant žemėlapius.
Skaitmeniniai žemėlapiai – skaitmeniniai objektų modeliai, kurie yra pateikti skaitmenine forma pagal erdvines koordinates x ir y ir aplikatę z. Skaitmeniniai duomenys (skaitmeniniai modeliai) gaunami skaitmeninant topografinių ir teminių žemėlapių turinį arba atliekant matavimus stereofotogrametriniuose modeliuose. Skaitmeniniai žemėlapiai egzistuoja kompiuteriniuose diskuose ir iš esmės tai tik loginis kartografuojamų objektų ir santykių tarp jų matematinis aprašymas (pateikimas). Skaitmeniniai žemėlapiai sudaromi tose pačiose koordinačių sistemose ir projekcijose, sutartinių ženklų sistemose, kaip ir paprasti žemėlapiai. Šie žemėlapiai yra apibendrinami tokiu pačiu tikslumu. Taip pat, kaip ir įprasti žemėlapiai, jie skiriasi pagal mastelį, tematiką, erdvinį apimamos teritorijos plotą ir pan. Skaitmeniniai žemėlapiai yra kaip pagrindas duomenų bazių ir žemėlapių automatiniam sudarymui, jų analizei bei žemėlapių pertvarkymui.
Elektroniniai žemėlapiai – skaitmeniniai žemėlapiai, pateikti kompiuterinėje aplinkoje naudojant programines ir technines priemones, naudojamose projekcijose, sutartinių ženklų sistemose, laikantis nustatyto tikslumo ir apiforminimo priemonių. Žemėlapio vaizdas ekrane vadinamas ekraniniu žemėlapiu, o atspausdintas žemėlapis – elektroninių žemėlapių kopijomis. Dar yra ir elektroniniai atlasai – tai paprastų atlasų kompiuteriniai analogai. Atsiradus telekomunikacijoms atsirado galimybė sudaryti ir interneto tinkluose pateikti didžiulius elektroninius žemėlapius ir atlasus. Tokie žemėlapiai vadinami internetiniais žemėlapiais, o atlasai – internetiniais atlasais.
Kartografinė animacija – dinaminė seka elektroninių žemėlapių, kurie perduoda kompiuterio ekrane vaizduojamų objektų ir reiškinių dinamiką, jų judėjimą laike ir erdvėje (pavyzdžiui, atmosferos frontų judėjimą). Animacija gali būti plokščioji, stereoskopinė ir derintis su fotovaizdu. Taip atsiranda realios vietovės iliuzija. Tokie vaizdai vadinami virtualiais žemėlapiais (virtualiais modeliais). Jie kuriami kompiuteriu, taikant sudėtingas programas.
Dvekvė
Dvekvė  – miestas Dramblio Kaulo Kranto vakaruose, Vidurinės Kaveli regione, miškingoje teritorijoje į šiaurės rytus nuo Giljo. Departamento centras. Keliai į Gilją, Daloa, Maną. Žemės ūkio regiono prekybinis centras.
Dauguma gyventojų priklauso ve tautai.
Istorija
2011 m. kovo 29 d., pilietinio karo metu, mieste įvyko aršios kovos, kuriose žuvo ~800 žmonių.
Brabanto provincija
Brabanto provincija buvo Belgijos viduryje nuo 1815 m. iki 1995 m. Centras – Briuselis. Suformuota iš Prancūzijos Dilio departamento. Iš pradžių vadinta Pietiniu Brabantu ir priklausė Jungtinei Nyderlandų Karalystei, nuo 1830 m. tapo Belgijos provincija.
1989 m. sukurtas Briuselio regionas, kuris ir toliau priklausė provincijai. 1995 m. kalbiniu principu buvo padalinta į šiaurinę Flamandų Brabanto ir pietinę Valonų Brabanto provincijas. Tuo metu oficialiai išskirtas ir Briuselis.
Aisakas
Aisakas graikų mitologijoje - Trojos karaliaus Priamo ir Arisbės sūnus. Aisakas savo tėvui išpranašavo, kad jo antroji žmona Hekabė pagimdys sūnų, kuris pražudys Troją. Gimus Pariui Aisakas patarė išmesti gimusį vaiką.
Mirus Aisako žmonai Asteropei, jis iš sielvarto pavirto paukščiu. Pagal kitą Ovidijaus versiją, Aisako motina buvo nimfa Aleksirojė (Graniko upės duktė), o žmona Hesperija. Dėl jo kaltės žuvus abiem jo mylimoms moterims, Aisakas šoko į jūrą, tačiau deivė Tetidė jį pavertė naru. Aisakas ir toliau mėgina nerti į jūros gelmes gyvendamas nardančio paukščio pavidalu.
Kiemėnų apylinkė
Kiemėnų apylinkė – Lietuvos TSR administracinis-teritorinis vienetas Lietuvos šiaurėje.
Brabantas
Brabantas gali reikšti:
1540 m.
1540 m. buvo keliamieji metai, prasidedantys pirmadienį pagal Grigaliaus kalendorių.
Gimtadieniai
Nedatuota
Mirtys
Nedatuota
Poniatas
Poniatas  – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, Piontnicos valsčiuje, Lomžos apskrityje, Palenkės vaivadijoje. Kaimas yra apie 9 km į šiaurės rytus nuo Piontnicos, apie 11 km į šiaurės rytus nuo Lomžos ir apie 66 km į vakarus nuo vaivadijos centro Balstogės.
Vynas
Vynas – natūralus alkoholinis gėrimas. Stiprumas 9-14 %, Gruzijos ir Kretos karštu būdu raugintų vynų – iki 16 %. Gaminamas fermentuojant vynuogių sultis, kartais su spirito priedais.
Istorija
Platesnė informacija straipsnyje Vyno istorija
Archeologinių radinių, rodančių vyno gamybą, rasta Gruzijos ir Irano teritorijose, jie datuojami 6-5 tūkst. metų prieš Kristų. . Maždaug 3 tūkst. metų prieš Kristų Artimųjų Rytų, Šumerų ir Egipto civilizacijose randama vynuogių auginimo ženklų. Vynas pirmą kartą minimas Egipto rašytinėje istorijoje, nes ten jis vaidino svarbų vaidmenį ceremonijose. 2-1 tūkst. metų prieš Kristų vyndarystės ženklų randama ir senovės Kinijoje.
Vynas nuolat buvo vartojamas antikinės Graikijos ir Romos civilizacijose. Graikai turėjo vyno dievą Dionisą, vynas dažnai minimas Homero ir Eschilo kūriniuose. Dauguma šiuolaikinių Vakarų Europos vyndarystės regionų išlikę nuo Romos imperijos laikų, kai buvo išplėtotos vyndarystės technologijos, sukurtos statinės, skirtos vyno laikymui ir pervežimui, žinoma daug vynuogių veislių, jų auginimo būdų.
Viduramžių Europoje vyndarystę rėmė bažnyčia, kuri pati vyną naudojo mišių metu ir laikė jį civilizuotu bei krikščionišku, o alų - barbarišku ir pagonišku gėrimu, kai kuriose vietovėse netgi draudžiamu.
Vynas ir visuomenė
Itin aukštos kokybės, gerų metų derliaus, ilgai išlaikyti vynai yra prabangos prekė, kuriai galioja Vebleno efektas.
Pats brangiausias 200 metų senumo balto vyno butelis buvo parduotas už €85 000 eurų. Tuo tarpu už patį brangiausią raudono vyno butelį, pagamintą 1947 m. buvo sumokėta €217 000 eurų.
Ragavimas
Vyno skonį lemiančios cheminės medžiagos yra panašios ar identiškos toms, kurios lemia vaisių, daržovių ar prieskonių skonį. Vyno skonis susideda iš sudėtingo organinių molekulių, esančių vynuogėse ar vyne mišinio, pvz., esterių. Skonį nulemia vynuogių veislė bei vyndarystės būdas (pvz., brandinimas ąžuolo statinėse vynui suteikia šokolado, vanilės ar kavos prieskonį). Vyno saldumą lemia cukraus, likusio jame po fermentacijos, kiekis – natūraliai vynas be cukraus yra rūgštus. Mažai cukraus turintis vynas vadinamas „sausu“.
Vartojimo būdai
Vynas yra populiarus gėrimas, geriamas grynas, kartais – skiedžiamas vandeniu. Vartojamas su daugeliu Europos ir Viduržemio jūros virtuvės patiekalų. Jis ir pats yra kai kurių patiekalų sudėtinė dalis.
Valgant, geriami raudonieji, baltieji ir putojantys vynai, turintys 10-12 % alkoholio tūrio. Stipresnieji (14-20 % alkoholio tūrio, spirituoti) vynai geriami kaip aperityvai arba desertas.
Daugelio vyno rūšių etiketėse rekomenduojama vyno butelį palikti atkimštą maždaug 1 valandai (tai vadinama vyno kvėpavimu), kitas - patariama gerti iškart atkimšus.
Pavadinimai ir ženklinimai
Aukštesnės kokybės vynai paprastai įvardijami pagal 2 pagrindinius elementus – vynuogių veislę (pvz., Pinot, Chardonnay, Merlot) arba pagaminimo vietovę (pvz., Bordeaux, Rioja, Chianti). Europoje paprastai vynas įvardijamas pagal abu šiuos elementus. Ne Europos šalių vynai dažniau įvardijami pagal vynuogių rūšį, tačiau vis labiau plinta ir žymėjimas pagal vietovę (pvz., Napa Valley, Barossa Valley, Willamette Valley, Cafayate, Marlborough, Walla Walla).
Šiaurės vakarų provincija (Zambija)
thumb|right|250px|Šiaurės vakarų provincijos apskritys Šiaurės vakarų provincija  – provincija šiaurės vakarų Zambijoje, ribojasi su Kongo DR ir Angola. Administracinis centras – Solvezis.
Vynas
Pavadinimai ir ženklinimai
Daugeliu atvejų regiono pavadinimą galima naudoti tik tuomet, kai vynas pagamintas tam regionui valstybės nustatytos tvarkos. Dėl to daugelis regionų įvardijimų (Bordeaux, Rioja, Mosel, Chianti) reiškia ne tik geografinę vyno pagaminimo vietovę, bet ir to vyno stilių. Šie valstybės reglamentuojami pavadinimai vadinami apeliacija.
Šiaurės vakarų provincija (Zambija)
Geografija
Provincijos teritoriją užima plokščiakalnis su šlapynių sritimis. Vakriniu pakraščiu teka Zambezė su intakais (Kapombu, Lungvebungu), pietiniu pakraščiu teka Kafuė su intaku Lunga. Provincijoje yra Vakarų Lungos nacionalinis parkas ir dalis Kafuė nacionalinio parko.
Krabės liga
Krabės liga – smegenų leukodistrofija, įgimta degeneracinė nervų sistemos liga, viena encefalopatijų. Liga pasitaiko retai. Jos židinių esama izoliuotose Sicilijos ir Izraelio bendruomenėse.
Šiaurės vakarų provincija (Zambija)
Geografija
Svarbiausi miestai: Kasanašis, Mvinilunga, Kabompas, Zambezė, Solvezis.
Vynas
Pavadinimai ir ženklinimai
Kai kurių maišytų vynų pavadinimai yra registruoti prekės ženklai (pvz., Meritage).
Šiaurės vakarų provincija (Zambija)
Administracinis suskirstymas
Provincija padalinta į 11 apskričių:
Krabės liga
Atsiranda dėl galaktozilceramidų apykaitą reguliuojančio geno mutacijos keturioliktosios chromosomos ilgajame petyje 14q31. Paveldima autosominiu recesyviuoju būdu. Dėl geno mutacijos smegenyse būna per mažai galaktocerebrozidazės, jose kaupiasi galaktocerebrozidai. Centrinėje ir periferinėje nervų sistemoje vyksta baltosios smegenų medžiagos demielinizacija, tačiau nervų sistemos laidumas nesutrinka.
Vynas
Vynas ir religija
Islamas vyno, kaip ir kitų alkoholinių gėrimų, vartojimą draudžia. Tačiau vynas ir jo vartojimas yra sudėtinė judaizmo ir judėjų papročių dalis, tad vynas privalo būti košerinis, tai yra specialiai paruoštas. Krikščionybėje, vynas yra būtina eucharistijos dalis.
Gamyba
Platesnė informacija straipsnyje Vyno gamyba
Didžiausi vyno gamintojai
JT maisto ir žemės ūkio organizacijos duomenimis, 2005 m. didžiausia vyno gamintoja pasaulyje yra Prancūzija (5,3 mln. tonų), ją seka Italija (5 mln.), Ispanija (3,9 mln.), JAV (2,2 mln.), Argentina (1,5 mln.), Kinija (1,3 mln.), Australija (1,3 mln.), Pietų Afrikos Respublika (1,2 mln.), Vokietija (1 mln.), Čilė (0,8 mln.) ir Portugalija (0,6 mln. tonų).
Krabės liga
Ligoniams sutrinka motorinės funkcijos (atsiranda traukuliai, paralyžius), psichinė raida, pažeidžiami regos ir klausos nervai (apankama, apkurstama), odą išberia būdingos vyšnių spalvos dėmės. Mirštama iki 2 m. amžiaus.
Krabės ligos suaugusiųjų formos (vyriausio žinomo ligonio amžius buvo 84 m.) eiga gerybinė. Būdingas silpnumas kojose, hiperrefleksija. Smegenų audinyje, skirtingai nei kitų encefalopatijų atveju, aptinkamos vadinamosios globoidinės ląstelės, kilusios iš kaulų čiulpų monocitų ir makrofagų kamieninių ląstelių pradininkių (jose esama baltymų psichozino ir galaktozilceramido).
Vynas
Didžiausi vyno gamintojai
Pagal eksporto rinkos dalį, 2003 m. pirmavo Prancūzija (22 % pasaulinės vyno eksporto rinkos), Italija (20 %), Ispanija (16 %), Australija (8 %), Čilė (6 %), JAV (5 %), Portugalija (4 %), Vokietija (4 %).
Vynuogių veislės
Platesnė informacija straipsnyje Vynuogių veislės