cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Nabucco (dujotiekis)
Istorija
2013 m. projekto planai galutinai atmesti.
Rizalitas
thumb|200px|Masyvus rūmų rizalitas Rizalitas ( – kyšulys) – pastato dalis, išsikišusi fasado plokštumoje per visą pastato sienos aukštį. Rizalitai gali būti fasado viduryje, jo šonuose ar kampuose. Įvairaus plano (trapecijos, stačiakampio) rizalitai suteikia įvairovės fasado plokštumoms, padidina patalpų erdvę. Rizalitai paprastai būna simetriški pastato centrinei ašiai. Rizalitai plačiai naudoti renesanso, baroko, klasicizmo architektūroje.
Sienos pastorinimas, nesusijęs su vidaus erdve, vadinamas tariamuoju rizalitu.
Lucas Pezzini Leiva
Lukasas Pecinis Leiva ( (trumpiau – Lucas); g. 1987 m. sausio 9 d. Dourados, Pietų Mato Groso valstijoje) – brazilų futbolininkas, klubo saugas.
Jis yra buvusio brazilų futbilininko Leivinha sūnėnas.
Leiva pradėjo savo karjerą debiutuodamas Grêmio klube 2005 m. spalio 22 d. Tą dieną komanda laimėjo 1-0 prieš Náutico, Serie B lygoje. 2006 m. buvo sėkmingi metai Leivai ir Grêmio klubui. Tais metais buvo laimėtas Pietų Rio Grandės valstijos čempionatas (paskutinį kartą buvo laimėta 2001 m.) ir užimta trečia vieta Campeonato Brasileiro Serie A lygoje. 2006 m. spalį Leiva debiutavo Brazilijos rinktinės pagrindinėje sudėtyje, draugiškose rungtynėse prieš Kuveito klubą Al-Kuwait ir Ekvadorą.
2006 m. Leivos sportinė forma buvo puiki ir juo susidomėjo daugelis klubų: tokie kaip AC Milan, Palermo, Manchester United, Inter, Juventus, Atlético Madrid ir FC Barcelona. Leiva yra buvęs Brazilijos U-20 kapitonas. Jis padėjo komandai laimėti 2007 m. Pietų Amerikos jaunimo čempionatą pelnydamas keturis įvarčius.
Leiva pasirašė kontraktą su Liverpulio komanda 2007 gegužės 13 d. Premier lygoje debiutavo liepos 26 d. prieš Portsmouth FC. Pirma savo įvartį pelnė 2008 m. sausio 27 d. FA Taurės metu prieš Havant and Waterlooville klubą. Yra žaidęs UEFA Čempionų lygoje prieš Inter Milan.
Pasiekimai
Grêmio Brazilija Asmeniniai apdovanojimai
Keli formulė
Formulė naudojama kuomet dalyvis vienu sandoriu su tikimybe p gali
Svarbu žinoti, kokia dalimi viso turimo kapitalo K verta rizikuoti siekiant maksimaliai padidinti vidutinį pelną esant daugeliui sandorių.
Kelli formulė rodo, kad optimali reikšmė čia f=x/K yra į šį sandėrį investuojama viso turimo kapitalo dalis. Laikoma, kad sandorio rezultatas bus teigiamas, tai yra pA-qB>0.
Kazliškės
Kazliškės – kaimas Vilniaus rajono savivaldybėje, 6 km nuo Dūkštų.
Europos Sąjungos Taryba
Europos Sąjungos Taryba (kitaip – Ministrų taryba) – Europos sąjungos institucija, jos teisėkūros organas. Laikydamasi bendro sprendimo procedūros kartu su Europos Parlamentu, ji naudojasi teisėkūros galiomis įvairiems Bendrijos klausimams spręsti. Tarybą sudaro po vieną kiekvienos valstybės narės ministrų lygio atstovą. Tarybos nariai yra politiškai atskaitingi savo nacionaliniams parlamentams.
Europos Vadovų Taryba – tai Europos Sąjungos valstybių ir/arba vyriausybių vadovų susitikimas, vykstantis du kartus per metus pirmininkaujančioje šalyje ir trunkantis dvi dienas. Šiame susitikime dalyvauja ir ES Komisijos pirmininkas bei ES valstybių-narių užsienio reikalų ministrai.
Kompetencija
Viršūnių taryba sprendžia pačius svarbiausius ES klausimus: priima politinius sprendimus, tvirtina parengtus susitarimus ir dokumentus, nubrėžia pagrindines kitų institucijų veiklos gaires. Visi sprendimai priimami bendru sutarimu, todėl į darbotvarkę paprastai įtraukiami tie klausimai, dėl kurių nuomonės yra iš anksto suderintos arba jos labai artimos kompromisui. Europos Sąjungos Viršūnių Tarybos susitikimai vyksta reguliariai nuo 1974 m., kadangi Europos Bendrijų steigimo sutartyse šios politinės institucijos nebuvo numatyta.
Teisiškai ji įforminta tik Suvestiniam Europos akte, įsigaliojusiame 1987 m. 1993 m. Europos Sąjungos (kitaip dar vadinama Mastrichto) sutartyje ji oficialiai pripažinta Europos Sąjungos politine institucija.
Pakriauniai
Pakriauniai – kaimas Rokiškio rajono savivaldybėje, 5 km į šiaurę nuo Obelių, šalia kelio. Piečiau kaimo teka Kriauna, toliau rytuose telkšo ežeras Kriaunelis. Seniūnaitijos centras. Yra biblioteka.
Istorija
LTSR metais Pakriauniai buvo „Aušros“ kolūkio centrinė gyvenvietė, veikė pradinė mokykla, biblioteka.
Gyventojai
1585 m. Pakriauniuose gyveno 4 šeimos.
Prancūzijos futbolo varžybos 1957–1958 m.
Prancūzijos futbolo varžybos 1957–1958 m.
Lietuvos aidas
thumb|Lietuvos aidas, 1918 m. thumb| „Lietuvos aidas“ – valstybės laikraštis, leistas 1917–1919 m. Vilniuje, 1928–1940 m. Kaune ir nuo 1990 m. Vilniuje.
1917–1940 m.
Pirmasis „Lietuvos aido“ numeris išleistas 1917 m. rugsėjo 6 d. Vilniuje. Laikraščio steigėjas ir redaktorius buvo būsimasis Lietuvos prezidentas Antanas Smetona (1874–1944). Laikraštis įkurtas ir ėjo Lietuvos Tarybos iniciatyva.
Pirmojo 1917 m. numerio vedamajame buvo rašoma: „Pagaliau mūsų krašto gyvenimo sąlygos tiek atsimainė, kad tapo galima leisti „Lietuvos aidą“. Gerai numanydami šios valandos vairumą ir svarbumą, susitelkėme apie jį pasauliniai inteligentai ir kunigai, visi, kurie tik pavaldome plunksną, nepaisiodami nei srovių, nei pažiūrų skirtumo. Visus mus čia suspietė rimtas mūsų tautos ir mūsų gimtosios šalies padėjimas. Tos minties tad vedami, atmetėme kuriam laikui visa, kas mus skiria nuo kits kito, ir sustojome ant bendrųjų darbo pamatų, kurie mus šlieja krūvon. Doros dėsniai bei teisė turėtų gauti viršų ant valstybių pajėgos“.
„Lietuvos aidas“ spausdino svarbiausius to meto vyriausybinius dokumentus, aktualius straipsnius, žinias iš viso pasaulio. Numerį su Vasario 16-osios Nepriklausomybės Aktu uždraudė leisti vokiečių cenzūra, bet jis buvo atspausdintas ir išplatintas slapta. Iš pradžių laikraštis ėjo du kartus per savaitę, po to tapo dienraščiu. Iš viso išleista 214 numerių. 1919–1928 m. vietoje „Lietuvos aido“ buvo leidžiamas dienraštis „Lietuva“.
„Lietuvos aide“ dirbo ar bendradarbiavo Mykolas Biržiška, Peliksas Bugailiškis, Petras Klimas, kun. Juozapas Stankevičius, agr. Aleksandras Stulginskis (vėliau taip pat Lietuvos prezidentas), dr. Jurgis Šaulys, Antanas Žmuidzinavičius ir kt.
1928 m. vasario 1 d. Kaune išleistas „Lietuvos aido“ 215-tasis numeris. Su laikraščio atgimimu prasidėjo dar viena lietuvių demokratinės žurnalistikos epocha. Redaktoriumi tapo Valentinas Gustainis, po jo – žinomas rašytojas Ignas Šeinius, paskutinieji redaktoriai buvo Vytautas Alantas, Aleksandras Merkelis ir Tomas Bronius Dirmeikis. Įvairiu metu redakcijoje dirbo Faustas Kirša, Bronys Raila, Augustinas Gricius, kiti žinomi publicistai.
Nuo 1935 m. spalio 29 d. ėjo dvi laidos – „Lietuvos aidas: rytinė laida“ ir „Lietuvos aidas“, nuo 1939 m. balandžio 16 d. rytinė laida pavadinta „Rytiniu Lietuvos aidu“. 1939 m. gegužės-gruodžio mėn. leistas ir „Vakarinis Lietuvos aidas“. 1940 m. liepos 16 d. pasirodė paskutinis (5546-tasis) valstybės laikraščio numeris.
Nuo 1990 m.
Su Nepriklausomybės atkūrimu „Lietuvos aidas“ atgimė vėl. Pirmasis atgimusio „Lietuvos aido“ numeris išėjo 1990 m. gegužės 8 d. Tuo metu laikraštis buvo atkurtas kaip Lietuvos Respublikos Aukščiausiosios Tarybos ir Ministrų Tarybos laikraštis. 1992 m. „Lietuvos aido“ tiražas buvo pasiekęs beveik 103 000 egzempliorių.
Pirmuoju atgimusio „Lietuvos aido“ redaktoriumi dirbo Saulius Stoma, vėliau – Saulius Šaltenis, Roma Grinbergienė, Jonas Vailionis, Rimantas Varnauskas, Aurimas Drižius. Iki savo mirties 2016 m. dienraščiui vadovavo Algirdas Pilvelis. Jis buvo ir pagrindinis „Lietuvos aido“ savininkas.
2006 m. gruodžio 23 d. išleistas alternatyvaus dienraščio „Lietuvos aidas“ Nr. 1 (10087), paskelbta jo prenumerata. Vyriausiasis redaktorius – Antanas Ališauskas, vyr. redaktoriaus pavaduotojas – Rimantas Matulis, leidėjas – UAB „Adenita“. Redakciją sudarė A. Pilvelio atleisti buvę „Lietuvos aido“ darbuotojai. Laikraščio tuo pačiu pavadinimu išleidimą vyr. redaktorius A. Ališauskas paaiškino taip: „Paaiškėjo, jog A. Pilvelis „Lietuvos aido“ vardo nėra užregistravęs patentų biure, vadinasi nėra tikras laikraščio leidėjas. Neaišku dėl kokių priežasčių jis to nepadarė, tačiau taip atsirado galimybė atkurti tą „Lietuvos aidą“, kuriuo liko nusivylusi beveik šimtatūkstantinė buvusių jo skaitytojų auditorija. (…) Ir štai šiemet, sutvarkęs formalumus prekės ženklo registravimo įstaigose, leidybos rinkoje pasirodė pirmasis naujojo (ne A. Pilvelio) „Lietuvos aido“ numeris.“
Nuo 2007 m. sausio pradžios reguliariai leidžiami du dienraščiai pavadinimu „Lietuvos aidas“. Abu jie skelbiasi esą įkurti 1917 m. rugsėjo 6 d. Antano Smetonos ir į savo numeraciją įtraukia visus iki 2006 m. gruodžio 23 d. išleistus „Lietuvos aido“ numerius.
Jurgis Radvila I
Jurgis Radvila I, Jurgis Radvila Heraklis (,, 1480 m.–1541 m. balandžio mėn.) – LDK didikas, valstybės ir karinis veikėjas.
Biografija
Vienas žymiausių Radvilų giminės atstovų, Mikalojaus Radvilaičio ir Sofijos Onos Mantvydaitės sūnus. Broliai Mikalojus Radvila II, Jonas Radvila I, Vaitiekus Radvila, sesuo Ona Radvilaitė. Radvilų giminės Biržų-Dubingių linijos pradininkas, žymaus LDK valstybės veikėjo Mikalojaus Radvilos Rudojo ir Lietuvos didžiosios kunigaikštienės Barboros Radvilaitės tėvas.
Valstybės tarnyba
1509 m. LDK taurininkas, 1511–1514 m. Kijevo vaivada, 1514 m. Gardino seniūnas, 1521 m. Lietuvos lauko etmonas, 1522 m. Trakų kaštelionas, 1527 m. Vilniaus kaštelionas, 1528 m. Lietuvos dvaro maršalka, 1531–1541 m. Lietuvos didysis etmonas, Vilniaus vaivada.
Buvo narsus karys ir talentingas karvedys. 1511 m. kartu su Jurgiu Olelkaičiu Rutkos mūšyje (netoli Kijevo) sumušė Krymo totorius; tais pačiais metais prie Ragainės sumušė kryžiuočius. 1512 m. balandžio 28 d. dalyvavo Višnioveco mūšyje, kuriame Lenkijos ir Lietuvos kariuomenės (joms vadovavo Karūnos didysis etmonas Mikalojus Kamenieckis ir Lietuvos didysis etmonas Konstantinas Ostrogiškis) sumušė Krymo chanato kariuomenę.
1512-1522 m. kare prieš Maskvą vadovavo LDK kavalerijai.
Su savo daliniais dalyvavo 1519–1521 m. Lenkijos kare su kryžiuočiais.
1527 m. prie Kijevo sumušė totorius.
1534-1537 m. kare prieš Maskvą (Starodubo karas) vadovavo LDK kariuomenei.
Šeima ir vaikai
Buvo vedęs du kartus. Pirmą kartą vedė Barborą Kiškaitę (m. 1513), Lietuvos didžiojo etmono Stanislovo Kiškos dukterį, nuo santuokos su kuria vaikų neturėjo. 1515 metais vedė antrą kartą Barborą Kolą (m. 1550), Podolės vaivados Pavelo Kolos dukterį, nuo santuokos su kuria turėjo dvi dukteris. Paliko tris vaikus:
Nuorodos
Trimitų herbo Radvilos (lenkų kalba)
Zlata Ognevič
thumb||right|220px|Zlata Ognevič 2013 m. Eurovizijoje
Zlata Ognevič (, tikrasis vardas: Ina Leonidivna Bordiuk; g. 1986 m. sausio 12 d.) – Ukrainos dainininkė. Ji atstovavo Ukrainai 2013 m. Eurovizijoje Malmėje su daina „Gravity“.
2010 m. Eurovizijos dainų konkursas
Zlata pirmą kartą bandė atstovauti Ukrainai „Eurovizijoje“. Jos daina buvo „Tiny Island“, kuri užėmė penktą vietą, surinkusi 30 taškų.
2011 m. Eurovizijos dainų konkursas
2011 metais ji antrą kartą bandė atstovauti Ukrainai konkurse. Šį kartą ji atliko dainą „The Kukushka“ ukrainiečių kalba ir užėmė 2-ą vietą.
2013 m. Eurovizijos dainų konkursas
Konkurse Zlata su daina „Gravity“ užėmė trečią vietą, surinkusi 214 taškų bei gavusi maksimalų 12 taškų iš Armėnijos, Azerbaidžano, Baltarusijos, Kroatijos ir Moldovos.
2013 m. lapkričio 30 d. kartu su Timuru Mirošnyčenko vedė 2013 m. vaikų Eurovizijos konkursą.
Moldova (reikšmės)
Žodis Moldova arba Moldavija reiškia:
Ulad Saidas
Ulad Saidas – oazė Alžyre, Sacharos dykumoje, Didžiajame Rytų Erge. Čia, Sacharos tyrlaukiuose, veša medžiai ir teka vanduo.
Palmių miškeliais ir čiabuvių daržais žaliuojantis Ulad Saidas yra nepaprastai patraukli vietovė, čia gatvėse raudonuoja namai, pastatyti iš dumblo, o tarp jų marguoja moterų drabužiai. Jis labai išsiskiria iš aplinkos – Didžiojo Rytų ergo, kuriame kyla didžiulės kopos, o oro temperatūra vasaros dienomis pakyla iki 49 °C ar daugiau. Žmogus, likęs be pavėsio ar vandens, per dvi paras numirtų nuo saulės smūgio ir dehidracijos.
Daugiausia Ulad Saide įsikūrusių žmonių yra sodininkai, kurie augina ir parduoda vaisius ir daržoves. Įdirbtuose drėkinamos žemės sklypeliuose jie augina daržoves, vynuoges, figas, persikus, apelsinus ir labiausiai branginamą dykumos augalą – datulių palmes. Šio medžio vaisiai – vienas pagrindinių produktų: datulės ne tik valgomos žalios, jas galima džiovinti ir sumalti į miltus. Neišmetama nė viena medžio dalis. Kamienas vartojamas medienai ir kurui, iš šiurkščios pluoštinės žievės vejamos virvės, lapkočiai naudojami tvoroms ir stogams, o iš lapų pinami krepšiai, šluotos, maišai ir sandalai. Panaudojami net datulių kauliukai – jie skrudinami ir sumalami, tokia „kava“ šaltais dykumos vakarais geriama vietoj arbatos.
Asmenvardžių adaptavimas lietuvių kalboje
Adaptuotoji asmenvardžio forma lietuvių kalboje – būdas užrašyti kitos kalbos asmenvardžius lietuviškame rašte pateikiant pagal tarimą. Iš esmės tai yra sulietuvinta asmenvardžio forma, gaunama fonetiškai transkribuojant (perrašant) svetimos kalbos asmenvardį, pvz., James Cook transkribuojamas į.
Pagal VLKK nutarimą, lotyniško pagrindo abėcėles vartojančių kalbų asmenvardžiai bei vietovardžiai grožiniuose kūriniuose, populiariuose ir vaikams bei jaunimui skirtuose leidiniuose atsižvelgiant į skaitytojų amžių ir išsilavinimą adaptuojami, t. y. pateikiami pagal tarimą. Mokslinėje literatūroje, reklaminiuose, informaciniuose leidiniuose bei specialiuose tekstuose kitų kalbų asmenvardžių pateikiamos autentiškos formos, o labiau paplitę vietovardžiai dažniausiai adaptuojami. Adaptuotos ir originalios asmenvardžių formos gali būti pateikiamos pagrečiui (viena iš jų skliausteliuose).
Privalumas
Pagrindinis adaptuotosios formos privalumas – aiškus tarimas net nežinant užsienio kalbos tarimo taisyklių, lengvesnis nei užsienio kalba tarimas (pvz., Dilthey = Diltėjus), kaitomos galūnės (nors kai kuriais atvejais ir nekaitomos, pvz., Michel Platini = Mišelis Platini).
Trūkumai
Adaptuotoji asmenvardžio forma turi trūkumų.
Senasis Krymas
Senasis Krymas − miestas Krymo autonominės respublikos rytuose, Kirovskio rajone. Pro miestą eina plentas Simferopolis–Feodosija. Apie 25 km į vakarus nuo Feodosijos. Turi 9,4 tūkst. gyventojų (2011 m.).
Istorija
Miesto istorija sena. Įkurtas XIII a. pirmoje pusėje, kai buvo užimtas chano Batijaus. Mongolai įtvirtino miestą, kuris po to tapo Krymo jurtu (Aukso ordos Krymo provincija), čia įsikūrė emyras. Šiuo laikotarpiu miestas turėjo du pavadinimus: Qırım vardą naudojo tiurkų kalbomis šnekantys gyventojai, Solcati – italų prekeiviai. Vėliau iš pastarojo atsirado tiurkiška forma Solkhat. Senasis Qirim vardas buvo suteiktas vėliau visam Krymo pusiasaliui.
XIII–XIV a. miestas išsiplėtė ir klestėjo, netgi buvo amžininkų vadinamas antruoju Bagdadu. Iš šio laikotarpio yra išlikusi Muhamedo Uzbeko Chano mečetė, pastatyta 1314 m., medresės griuvėsių liekanos (1332 m.). Pirmieji Krymo chanai Qirimą sostine laikė iki pat XVI a. Vėliau, Krymo chanatui persikėlus į Bachčisarajų, miestas prarado savo reikšmę.
1783 m. miestas buvo aneksuotas Rusijos ir įgavo savo galutinį Senojo Krymo vardą. 1787 m. kelionės po Krymą metu čia lankėsi imperatorienė Jekaterina II, kurios garbei buvo pastatyti nedideli rūmai, fontanas.
Įžymybės
Senajame Kryme gyveno ir mirė žymus rusų rašytojas Aleksandras Grynas, yra jo namas-muziejus. Veikia 1358 m. įsteigtas armėnų Šventojo kryžiaus vienuolynas (Surb Khach), Krymo totorių etnografinis muziejus. Miestas garsėja sanatorijų kompleksu, kur gydomos kvėpavimo takų ligos.
Bankomatas
thumb|250px|Bankomatas Bankomatas (ATM – automated teller machine) – elektroninis įrenginys, kuriuo banko klientas gali išsiimti grynuosiuos pinigus.
Istorija
1960 – „New York's First National City Bank“ (šiuo metu – „CitiBank“) keliuose savo banko skyriuose instaliuoja vadinamuosius bankografus. Jais klientai gali sumokėti už komunalinius mokesčius be klientų aptarnavimo specialisto (teller) pagalbos. 1967 – instaliuojamas pirmasis grynųjų pinigų išdavimo automatas. Pirmąjį tokį bankomatą sukūrė įmonė „De La Rue Instruments“. Jį įrengė „Barclays Bank“ savo padalinyje Londono apylinkėse. Šis automatas buvo pavadintas De La Rue Automatinė pinigų gryninimo sistema (De La Rue Automatic Cash System- DACS). Jame pinigams išgryninti buvo naudojami banko čekiai.
1968 – kortelių pritaikymas: „Barclay“ ir keletas kitų bankų pristato mašiną, kurioje naudojama plastikinė banko kortelė. Šias korteles buvo galima panaudoti tik vieną kartą, nes bankomatas „prarydavo“ kortelę ir kitam pinigų gryninimui banke reikėdavo išsiimti kitą kortelę.
Pirmieji Diebold bankomatai – TABS mašinos.
1969 – pirmą kartą bankomate panaudotos magnetinės kortelės: Niujorko „Chemical Bank“ Docutel įrengia pirmąjį bankomatą, kuriame grynieji pinigai išduodami, naudojant plastikinę kortelę su magnetine juostele.
„Chemical Bank“ reklaminė kampanija skelbė: „Rugsėjo 2 d. mūsų bankas atsidarys 9:00 ir daugiau niekada nebeužsidarys!“
Kiti gamintojai taip pat pradėjo gaminti bankomatus, tačiau Docutel buvo pirmasis, gavęs patentą ir pripažintas modernių magnetinių technologijų panaudojimo bankomatuose išradėju. Šiuo metu jo pirmasis bankomatas saugomas Smithsonian Nacionaliniam Amerikos Istorijos muziejuje.
Įdomu, kad iš pradžių to laikotarpio bankininkai skeptiškai vertino bankomatų atsiradimą. Visų pirma dėl kainos, kuri tuo metu siekė 8000 dolerių (iš esmės tai buvo brangiau nei samdyti žmogų). Be to, bankininkai teigė, kad jų klientams labiau patinka bendrauti su žmonėmis, o ne su mašinomis. Galiausiai jie sakė norį, kad klientai lankytųsi bankų skyriuose, nes tai suteikia galimybę ugdyti klientų lojalumą ir parduoti daugiau produktų.
1971 m. – pirmasis tikrasis bankomatas: Docutelis pristato „Total Teller“ pavadintą bankomatą, kuris yra pirmasis visiškai funkcionuojantis bankomatas.
1973 m. prasideda sparti bankomatų plėtra: 1973 m. pabaigoje JAV įrengta jau 2000 bankomatų (dauguma sukurti Docutelio). Jie parduodami po 30 000 dolerių.
Pirmasis bankomatas Lietuvoje
Pirmąjį bankomatą Lietuvoje įrengė SEB Vilniaus bankas 1995 m. rugsėjo 19 d. Jis priėmė mokėjimo korteles VISA, buvo galima išsiimti vieno nominalo banknotus. Į pirmąjį bankomatą bankas skelbė investavęs 60 tūkst. litų.
Chidiock Tichborne
Čidiokas Tičbornas (Chidiock Tichborne; ~1562 m. – 1586 m. rugsėjo 20 d.) – anglų sąmokslininkas, poetas.
Čarlzas (Čidiokas) Tičbornas gimė katalikų šeimoje Sautamptone, kaip manoma, po 1562 m. rugpjūčio. Jo paties teigimu, buvo kilęs iš garbingos Tičbornų giminės, gyvavusios Anglijoje nuo normanų laikų. Čidioko Tičborno jaunystės metais Anglijoje buvo uždrausta katalikybė, o netrukus pats Čidiokas ir jo tėvas Piteris areštuoti už „popiežiškų relikvijų“ naudojimą. Nors jie buvo paleisti, bet buvo ir toliau persekiojami, o 1586 m. visa šeima apkaltinta „popiežiškų praktikų“ laikymusi.
Tų pačių 1586 m. birželį Čidiokas sutiko dalyvauti Bebingtono sąmoksle, kurio tikslas buvo nuversti nuo sosto protestantišką karalienę Elžbietą I, o vietoje jos į sostą atvesti katalikų valdovę Mariją I. Išaiškinus sąmokslą, Čidiokas Tičbornas buvo sugautas, rugpjūčio 14 d. areštuotas ir nuteistas myriop.
Kalėdamas Londono Tauerio kalėjime, rugsėjo 19 d. Tičbornas parašė laišką savo žmonai Agnesai. Tame laiške buvo ir vėliau išgarsėjęs Tičborno sukurtas eilėraštis „Elegija“, kuriame poetas aprašė savo būseną laukiant mirties. Kitą dieną Čidiokas Tičbornas kartu su keliais kitais sąmokslininkais buvo viešai pakartas, išskrostas ir ketvirčiuotas.
Varpenis
Varpenis (Botrychium) – driežlieliečių (Ophioglossales) eilės driežlielinių (Ophioglossacea) šeimos augalų gentis. Priklauso sporinių induočių grupei.
Kai kurie botanikai šiai genčiai priskiria ir gentis Botrypus, Sceptridium.
Lietuvoje iš viso yra aptinkamos 5 varpenių rūšys ir 4 iš jų įrašytos į Lietuvos raudonąją knygą:
Pakumprys
Pakumprys – kaimas Prienų rajono savivaldybėje, 4 km nuo Išlaužo. Kaime yra pastatytas Lietuvos karo kryžius žuvusio partizano Jočio atminimui.
Marža
Marža (, nuo – paraštė) – terminas, naudojamas prekyboje, biržose, draudime ir bankuose. Nurodo skirtumą tarp prekių, vertybinių popierių, pinigų, palūkanų ir kitų rodiklių kainų.
Мarža – skirtumas tarp kainos ir savikainos.
Gali būti nurodoma absoliučiais dydžiais, kaip pinigais (eurais), taip ir nuošimčiu, kaip savikainos ir kainos santykis.
Marge Margines
Ūkinė aplinkos teisė
Ūkinė aplinkos teisė (ūkinė aplinkosaugos teisė, ūkinė ekologinė teisė, verslo aplinkosauginė teisė) - ūkinės ir aplinkos teisės (ekologinės) šaka; visuma teisės normų, reguliuojančių ūkinius aplinkos (ūkinės veiklos aplinkosauginius) visuomeninius santykius. Ūkinės aplinkos teisės tikslai - išsaugoti natūralią aplinką, išlaikyti (ekosistemų) funkcionalumą, reguliuojant ūkinę veiklą, jai nustatant ekologinius normatyvus, reikalavimus.
Rabin kriptosistema
Rabin kriptosistema yra viešo rakto kriptosistema. Ji buvo sukurta Michael O. Rabin.
Tai labai greita kriptosistema, kadangi šifravimui reikalauja vienos operacijos – kėlimo kvadratu moduliu n \,. Saugumas remiasi skaičiaus n \, skaidymo į du pirminius p, q \,, kad pq=n \, problemos sudėtingumu.
Raktų parinkimo algoritmas
A \, pasirenka du didelius pirminius skaičius ir sudaugina juos n=pq \,. A \, viešas raktas o privatus:
Kazliškiai (Sasnava)
Kazliškiai – kaimas Marijampolės savivaldybėje, 3 km nuo Purviniškės.
Rabin kriptosistema
Šifravimas/dešifravimas
B \, užšifruoja m \,, tiesiog pakėlus jį kvadratu moduliu n \,:
A \, dešifruoja pranešimą, suradus c \, šaknys moduliu n \,. A \, nusprendžia, kuris iš yra pranešimas.
Kvadratinė šaknis moduliu
Apibrėžimas. Simboliu Z_n \, žymėsime aibę skaičių.
Apibrėžimas. Simboliu Z^*_n \, žymėsime aibę skaičių. Jeigu n \, – pirminis, tai
Apibrėžimas. Tegu a \, – skaičius, o p \, – pirminis skaičius. Legendre simbolis apibrėžiamas taip:
CS Otopeni
Otopenio CS – Rumunijos futbolo klubas iš Otopenio.
Istorija
Klubas įkurtas 2001 m. Žlugo 2013 m.
Rabin kriptosistema
Kvadratinė šaknis moduliu
Čia Q_p\, ir \bar{Q_p}\, apibrėžtos taip:
Bendras algoritmas kvadratinėm šaknims surasti:
ALGORITMAS SQR1 ĮVESTIS: a\, - skaičius, p\, - pirminis skaičius, IŠVESTIS: dvi šaknis skaičiaus a\, moduliu p\,, jeigu jos egzistuoja 1. Jeigu – šaknų nėra. 2. Parinkti b\,,, kad 3. Užrašyti skaičių p-1=2^st\,, t\, – nelyginis. 4. Apskaičiuoti 5.  6. Visiem i\, nuo 1\, iki s-1\,: 6.1.    6.2. Jeigu,, tada 6.3.  7. Sprendimas: (r, -r)\,
ALGORITMAS SQR2 ĮVESTIS: a\, - skaičius, p\, - pirminis skaičius, IŠVESTIS: dvi šaknys skaičiaus a\, moduliu p\,, jeigu jos egzistuoja 1.  2. (r, -r)\,
Taikymas šio algoritmo (SQR2) Rabin kriptosistemos atveju atrodo taip: Jeigu ir Jeigu, tada 1. Surasti a\, ir b\,, kad ap+bq=1\,. 2.  3.    4.   5.   6. Rezultatas:
Pastaba: -x\, ir -y\, moduliu n.
Jeigu p\, – pirminis, tai skaičiaus a\, moduliu p\, šaknys surasime algoritmo SQR3 pagalba: ALGORITMAS SQR3 ĮVESTIS: a\, - skaičius, p\, - pirminis skaičius, IŠVESTIS: dvi šaknys skaičiaus a\, moduliu p\,, jeigu jos egzistuoja 1. Pasirenkame, kad 2. Tegu f\, yra polinomas x^2-bx+a iš Z_p[x] 3.  4. Rezultatas: (r, -r)\,
Z_p[x]\, – Polinomų žiedas
Rabin kriptosistemos atveju algoritmas SQR3 panaudojamas taip:
ALGORITMAS SQR4 ĮVESTIS: a\, - skaičius, n=pq\,, p ir q pirminiai IŠVESTIS: keturios šaknys skaičiaus a\, moduliu n\,, jeigu jos egzistuoja 1. Naudojant SQR3, surandame skaičiaus a\, šaknys (r, -r)\, moduliu p\, 2. Naudojant SQR3, surandame skaičiaus a\, šaknys (s, -s)\, moduliu q\, 3. Surandame c\, ir d\,, kad cp+dq=1\, 4.,  5. Rezultatas: , visi moduliu n\,
Karl Alexander (Viurtembergas)
Karl Alexander (taip pat Carl Alexander, g. 1684 m. sausio 24 d. Štutgartas – 1737 m. kovo 12 d. Ludwigsburge) – 11-asis Viurtembergo hercogas nuo 1733 iki 1737 m., imperatoriaus feldmaršalas.
Šeima
thumb|left|150px|Karlo Alekaanderio žmona Marija Augusta Karl Alexander 1727 m. vedė Marie-Auguste von Thurn und Taxis (1706–1756). Vaikai:
FC Hradec Králové
Hradec Kralovės FC – Čekijos futbolo klubas iš Hradec Kralovės.
Istorija
Klubo ištakos siekia 1905 m.
Baras (slėgis)
miniatiūra|[[Aliuminis|Aliuminio cilindras (5 mm) po 700 barų slėgio.]] Baras ( 'svoris') – nesisteminis matavimo vienetas, naudojamas slėgiui matuoti. Baro santykis su SI sistemoje naudojamu pagrindiniu slėgio matavimo vienetu paskaliu:
1 bar = 105 Pa
Čia vienas paskalis yra slėgis, kai vieno niutono jėga statmenai veikia į 1 kvadratinio metro plotą. Taip pat vienas baras yra maždaug lygus vienos atmosferos slėgiui į žemę jūros lygyje:
1 atm = 1,01325 bar
Trasuojamoji kulka
Traseris paprastai yra stiklinaitės pavidalo įtaisas, užpildytas trasuojamuoju mišiniu. Mišinį šūvio metu uždega įkaitusios parako dujos. Traseris dega labai ryškiai, todėl šaulys mato kulkos skrydžio trajektoriją. thumb|right|200px|[[Browning M2 kulkosvaidis|M2HB Browning kulkosvaidis, kurio juostoje kas penkto šovinio kulka turi raudona ir sidabrine spalva pažymėtą nosį. Šoviniai sidabrinėmis nosimis yra šarvamušiai padegamieji (M8), o raudonomis ir sidabrinėmis – šarvamušiai padegamieji trasuojamieji (M20).]]
Paskirtis
Trasuojamosios kulkos naudojamos:
Istorija
thumb|left|Šaudymas trasuojamaisiais šoviniais Suomijos-TSRS pasienyje [[Žiemos karas|Žiemos karo metu.]] thumb|left|Šaudymas iš 0.50 kalibro kulkosvaidžio į tanką. Matyti, kaip kulkos rikošetuoja. Iki išrandant trasuojamąsias kulkas šauliai savo ugnį koreguodavo, stebėdami tokias kulkų pataikymo žymes, kaip dulkių debesėliai, vandens purslai, judanti žolė ar šakos ir pan. Tačiau šios žymės prastai matomos.
XX a. pradžioje buvo sukurtos kulkos, kurios pataikiusios blykstelėdavo ar išmesdavo dūmų debesėlį. Šoviniai su tokiomis kulkomis kur kas geriau tiko ugniai koreguoti. Tačiau buvo nutarta, kad jos neatitiko Hagos konvencijos, reikalavusios uždrausti sprogstamąsias kulkas Be to, tokie šoviniai netiko šaudant į orlaivius, nes nepataikiusios kulkos neplykstelėdavo.
Tada buvo sukurtos dūminės trasuojamosios kulkos, kurios iššautos palikdavo baltą dūmų trasą. Tačiau tokios kulkos irgi buvo neitin geros, nes dūmams generuoti jos sunaudodavo daug kulkos masės, dėl to šių kulkų balistinės savybės gana ryškiai skyrėsi nuo paprastų kulkų savybių.
1915 m. D. Britanijos kariuomenė ėmė naudoti trasuojamuosius .303 kalibro šovinius. 1917 m. JAV ėmė naudoti trasuojamuosius .30-06 Springfield šovinius, pastarieji šoviniai išsiskirdavo pajuodintomis tūtelėmis.
Trasuojamieji šoviniai pasirodė efektyvi priemonė prieš I Pasauliniame kare vokiečių naudotus dirižablius ir balionus. Dirižabliai buvo naudojami stebėjimui ir kaip bombonešiai. Paprastos kulkos juose palikdavo mažytes skylutes, o trasuojamosios kulkos galėdavo padegti jų viduje buvusį vandenilį ir taip sunaikinti orlaivį.
Traseriai gali padegti ir kitus lengvai degias medžiagas.
Konstrukcija
thumb|Trasuojamieji [[7,62x51 mm NATO kalibro šoviniai raudonais galiukais]] Trasuojamųjų kulkų traseriai paprastai užpildyti trasuojamuoju mišiniu magnio pagrindu, o spalvą suteikia tam tikras priedas. JAV ir NATO šovinių traseriai paprastai nudažyti stroncio junginiais (nitratu, peroksidu ir pan.). Tokios kulkos palieka raudoną trasą. Rusijos ir Kinijos traseriai būna raudoni ar žali (žalią spalvą suteikia bario junginiai). Naudojami ir traseriai, kurie švyti infraraudonajame spektre, tad jų trasos matomos tik stebint naktinio matymo (infraraudonaisiais) įtaisais.
Trasuojamosios kulkos nėra visiškai patikima nutaikymo priemonė, kadangi jos mase skiriasi nuo įprastinių kulkų. Šaudant dideliais nuotoliais, trasuojamųjų kulkų trajektorija gana ryškiai nukrypsta nuo įprastinių kulkų trajektorijos, kadangi skrydžio metu išdega trasuojamasis mišinys ir keičiasi kulkos masė. Tobulinant trasuojamąsias kulkas, šis skirtumas mažinamas, tačiau jo visiškai panaikinti neįmanoma.
Tipai
right|thumb|Trasuojamųjų kulkų trasos JAV jūrų pėstininkų šaudykloje. Kulkose naudojami trijų rūšių traseriai:
Trasuojamųjų šovinių pavyzdžiai
TSRS ir Rusija naudoja ir kombinuoto veikimo kulkas, pvz., BZT ( 'šarvamušė padegamoji trasuojamoji'):
Driežlieliečiai
Driežlieliečiai (Ophioglossales) – driežlieliūnų (Ophioglossophyta) skyriaus driežlielainių (Ophioglossopsida) klasės augalų eilė. Priklauso sporinių induočių grupei.
RRC de Santander
Istorija
Oficialiai įkurtas 1913 m. birželio 14 d. ir pavadintas Santander Racing Club. Tų pačių metų vasarą dalyvavo Luis Redonet Trophy turnyre, 1913 m. lapkričio 14 d. buvo priimtas į Šiaurės federaciją. Vėliau įvyko susijungimas su Santander Football Club.
Kitados klubas rungtyniavo elito divizione, kuriame praleido 43 sezonus. 2011–2012 m. Primeroje buvo viena prasčiausių ekipų ir po sezono buvo perkelti į Anrą divizioną. Sekančiame sezone dar kartą iškrito ir žaidė trečioje pakopoje. Kelis kartus buvo pavykė pakilti ė Antrą pakopą, bet joje įsitvirtinti nepavykdavo. Pastaruosius metus praleido trečiojoje pakopoje, o 2021–2022 m. buvo vieni iš lyderių ir savo grupėje tapo nugalėtojais ir perkelti į aukštesnį lygmenį. 2022–2023 m. rungtyniavo Antrame divizione.
Rytinės dygiosios žiurkės
Rytinės dygiosios žiurkės (Maxomys) – pelinių (Muridae) šeimos graužikų gentis.
Kathakali
thumb|200px|Kathakali šokėjas
Rytinės dygiosios žiurkės
Paplitusios pietryčių Azijoje. Gentyje yra 17 rūšių:
Kathakali
Kathakali aktoriai ruošiami šiems vaidinimams nuo mažens. Trupę sudaro keli šokėjai-aktoriai, 4 žmonių orkestras, 2 rečitatyvo atlikėjai. Vaidinime didžiausias dėmesys tenka pantomimai ir gestų kalbai. Vaidinimas tradiciškai vyksta naktį, vaidinimui akompanuojama vietiniu Keralos muzikos stiliumi Sopana.
Pagrindinė Kathakali mokykla Keraloje yra Kalamandalam.
Whirlpool
Whirlpool Coporation - JAV įmonė, viena didžiausių pasaulyje buitinių elektros prietaisų gamintojų, kurios metinė apyvarta - 18 milijardų JAV dolerių, turinti daugiau nei 73 tūkst. darbuotojų bei daugiau nei 170 gamyklų ir technologinių tyrimų centrų visame pasaulyje. Įmonė parduoda „Whirlpool”, „Maytag”, „KitchenAid”, „Jenn-Air”, „Amana”, „Inglis”, „Brastemp”, „Bauknecht” ir kitais prekių ženklais pažymėtus produktus beveik visose pasaulio šalyse.
Šakotasis varpenis
Šakotasis varpenis (Botrychium matricariifolium W. D. J. Koch) – driežlielinių (Ophioglossacea) šeimos varpenių (Botrychium) genties augalas. Priklauso sporinių induočių grupei.
Whirlpool
2006 m. kovo 31 d. įsigijusi „Maytag Corporation”, „Whirlpool Corporation” tapo didžiausia buitinių prietaisų gamintoja pasaulyje.
Istorija
„Whirlpool” istorija prasidėjo 1911 m., kai Sant Džozefo mieste Mičigano valstijoje buvo įkurta kompanija „Upton Machine Co.”, gaminusi elektrines rotorines skalbykles. Nuo pat įsikūrimo firma sparčiai vystėsi ir dabar yra pasaulio buitinės technikos gamybos lyderė. Per metus pagaminama daugiau kaip 235 mln. buitinės technikos prietaisų. Metinė pardavimo apyvarta siekia apie 12 milijardų JAV dolerių. „Whirlpool Corporation” kartu su prekės ženklu „Whirlpool” valdo tokius prekės ženklus: Šiaurės Amerikoje – „Kitchen Aid” ir „Roper”, Pietų Amerikoje - „Barstemp” ir „Consul”; Centrinėje Amerikoje – „Acros” ir „Supermatic”. Koncernas yra pagrindinis „Kenmore” prekės ženklo buitinės technikos prietaisų tiekėjas prekybos tinklui „Sears”, „Roebuck&Co”.
Šakotasis varpenis
Rūšį Lietuvoje 1998 m. aptiko Lietuvos gamtininkas dr. Bronius Šablevičius. Įrašytas į Lietuvos raudonąją knygą.
Paplitimas
Rūšis paplitusi Šiaurės ir Centrinėje Europoje, Škotijoje, Rusijos europinės dalies šiaurėje, Šiaurės Amerikos rytinėje ir Pietų Amerikos pietinėje dalyse bei centrinėje Azijoje.
Whirlpool
„Whirlpool“ Europoje
Europos rinkoje „Whirlpool” platina tokius prekės ženklus: „Whirlpool”, „Ignis”, „Bauknecht”, „Laden” (Prancūzija), o nuo 2002 m. taip pat prekės ženklą „Polar”.
Nuo 1991 metų „Whirlpool Europe” investavo daugiau kaip 1,1 milijardą eurų į savo Europos fabrikų gamybinį pajėgumą. Be to, nuo atsiradimo Europoje akimirkos firma įvedė į vietinę rinką daugiau nei 60 naujų gaminių, kuriems išvystyti buvo skirta daugiau nei 750 milijonų eurų. Pastaruoju metu šalia pastovių išlaidų gamybiniams pajėgumams išlaikyti „Whirlpool Europe” kasmet investuoja apie 16 milijonų eurų į būsimųjų gamybinių pajėgumų vystymą Rytų ir Vidurio Europoje.
„Whirlpool“ atidarė savo atstovybę Lietuvoje 1997 m. Čia vykdoma prekyba „Whirlpool“ gaminiais bei jų garantinis aptarnavimas.
Šakotasis varpenis
Paplitimas
Lietuvoje reta. Dažniausiai aptinkama Baltijos ir Žemaičių aukštumose, taip pat pajūryje.
Biologija
thumb|left|245px|Šakotasis varpenis. [[Dainavos giria, Mantotų apylinkės, Varėnos raj.]]
Morfologija
Dėl artimų rūšių hibridizacijos šakotajam varpeniui gali būti būdingas ne vienas morfologinis tipas. Augalas yra 6–20 cm aukščio. Viršžeminę dalį sudaro storas ir standus lapkotis ir lapas. Pavasarį iš šakniastiebio viršūnės išaugantis lapas niekada nebūna sraigtiškai susisukęs. Pats 1,5–6 cm ilgio lapas yra sudarytas iš dviejų dalių: vegetatyvines funkcijas atliekančios sterilios ir aukštai virš jos iškilusios fertilios. Sterili lapo dalis yra trikampinė ir turi 2–15 mm ilgio kotelį bei kiaušiniškas ar pailgas lapo skiautes. Šios yra plunksniškai šakotos ir su silpnai matoma vidurine gysla. Fertili dalis vykdo sporifikaciją, jos viršutinėje dalyje, ašinių šakotų struktūrų galuose ant trumpų kotelių yra išsidėsčiusios tankios, geltonos ar šviesiai rudos sporangės.
Simbiozė
Gametofitai turi simbiontinių ryšių su endofitiniais Phytium genties grybais. Kadangi gametofitų rizoidai yra redukuoti, tik simbiozės dėka jie gali iš dirvožemio siurbti vandenį ir mineralines medžiagas.
Ekologija
Geofitas. Šakotąjį varpenį galima rasti sausuose miškuose, pamiškėse ir pievose, kur žolė žema. Vidutinio šviesumo augalas, augntis maisto medžiagų stokojančiuose, rūgščiuose, nekalkinguose, sausuose ar vidutinio drėgnumo dirvožemuose. Tai yra mažai konkurencingi, jautriai į aplinkos sąlygų pasiketimus, ypač į užsitęsusius sausros periodus ir augaviečių užžėlimą aukštaūgiais augalais, reaguojantys augalai. Nyksta kintant augavietėms, taip pat dėl rekreacijos.
Lietuvoje auga nederlingose žemažolėse, sausose pievose, briedgaurynuose, pamiškėse, miško aikštelėse, sausose pušynuose, taip pat pakelėse ir laukymėse po elektros linijomis.
Populiacijos gausumas
Populiacijos negausios ir nedidelės, dažniausiai aptinkama pavienių augalų, kartais sudaro ganėtinai gausias grupeles, tačiau populiacijoje retai pasitaiko daugiau nei šimtas augalų. Populiacijoms būdingos fliuktuacijos.
Grėsmė ir apsauga
Lietuvoje auga Lynežerio ir Ūlos kraštovaizdžio draustiniuose, Varėnos rajone. Daugeliui populiacijų gresia išnykimas dėl besikeičiančių aplikos sąlygų. Nyksta dėl augaviečių užžėlimo aukštaūgėmis žolėmis ir krūmais, ištrypimo, gilaus suarimo, miškų atkūrimo, taip pat dėl ganymo ar šienavimo nutraukimo. Teigiama, kad svarbiausia ganymo ir šienavimo tęstinumu išsaugoti nepakitusias atviro tipo augavietes, stebėti populiacijų būklę ir kaitą, saugoti pavienius augalus.
Bettina Zimmermann
Betina Cimerman (g. 1975 m. kovo 31 d.) – vokiečių kino aktorė.
Pradėjusi aktorystės studijas, dirbo modeliu Hamburge. Pirmą kartą nusifilmavo kine 1998 m. Dabar gyvena Berlyne.
Natasha Bedingfield
Natasha Anne Bedingfield (g. 1981 lapkričio 26 d.) – Jungtinės Karalystės dainininkė ir dainų rašytoja.
VILNIUS TECH Aplinkos inžinerijos fakultetas
VILNIUS TECH Aplinkos inžinerijos fakultetas - fakultetas, kuriame ruošiami aplinkos apsaugos inžinerijos, aplinkos inžinerijos, civilinės inžinerijos, geodezijos, kelių ir geležinkelių inžinerijos, miestų inžinerijos, miestų ir kelių inžinerijos, pastatų energetikos, pastatų inžinerinės sistemos, vandentvarkos specialistai.
Istorija
Dabartinio fakulteto pradininku laikomas Miestų statybos fakultetas, įsteigtas 1968 m. kaip Kauno politechnikos instituto Vilniaus filialo fakultetas. 1969 m. pertvarkius filialą į Vilniaus inžinerinį statybos institutą, fakultetas išlaikė savo vardą iki 1990 m. Fakultete buvo rengiami taikomosios geodezijos, miestų statybos, automobilių kelių inžinieriai. Iš Kauno politechnikos instituto į VISI perkėlus šilumos, dujų tiekimo ir vėdinimo bei vandentvarkos specialybes, 1987 m. įsteigtas Komunalinio ūkio fakultetas. Toks fakultetas gyvavo iki 1990 m. 1990 m. sujungus Miestų statybos ir Komunalinio ūkio fakultetus įsteigtas Inžinerinių komunikacijų fakultetas. Šitaip fakultetas buvo vadinamas iki 1992 m.
Padaliniai
thumb|265px|right|Fakulteto pastatas
Katedros
Fakultetas turi 7 katedras:
Aplinkos apsaugos katedra
Katedra įkurta 1993 m. rugsėjo mėn. Jos ištakos - tuometinėje Statybos fakulteto Darbo ir aplinkos apsaugos katedroje. Pirmuosius metus pagrindinių universitetinių studijų programos pavadinimas buvo "Pramonės aplinkosauga", o nuo 1997 metų - "Aplinkos apsaugos inžinerija". Aplinkos apsaugos inžinerijos studijų programa aprėpia įvairias aplinkos apsaugos problemas: oro valymo technologijas, atliekų tvarkymo sistemos ypatybes aplinkos monitoringo sistemas, pramonės ir transporto aplinkosaugą ir kt., o pastaruoju metu - ir aplinkos apsaugos vadybą. Nuo 1993 m. pradėtos rengti Aplinkos inžinerijos magistrantūros studijos. Sėkmingai užbaigus magistrantūros studijas, tolesnes studijas galima tęsti doktorantūroje arba dirbti pagal įgytą kvalifikaciją valstybinėse ir privačiose aplinkosauginėse tarnybose.
Katedros vedėjas yra prof. habil. dr. Pranas Baltrėnas.
Katedrai priklauso Aplinkos chemijos mokomoji laboratorija.
Geodezijos ir kadastro katedra
1969 m. įkūrus Vilniaus inžinerinį statybos institutą, Geodezijos katedra perkelta į Vilnių iš Kauno ir tolesnė jos veikla susijusi su Vilniaus inžineriniu statybos institutu ir Vilniaus Gedimino technikos universitetu. 1997 m. Geodezijos katedros imta vadinti Geodezijos ir kadastro katedra. Katedrai vadovavo doc. dr. A. Ražinskas (1969-1980), doc. dr. V. Tulevičius (1980-1990), doc. dr. A. Zakarevičius (1990-1995), prof. habil. dr. J. Skeivalas (1995-1998), doc. dr. E. Paršeliūnas (1998-1999), prof. habil. dr. A. Zakarevičius (1999-2005), nuo 2005 ir dabar katedrai vadovauja doc. dr. Vladislovas Česlovas Aksamitauskas.
1993 m. Geodezijos katedra pradėjo rengti nekilnojamojo turto vadybos bakalaurus (pastaruoju metu šie specialistai rengiami Statybos fakultete).
Nuo 1996 m. pradėta rengti dviejų geodezijos studijų pakraipų specialistus: geodezijos ir kartografijos bei nekilnojamojo turto kadastro. Pirmieji nekilnojamojo turto kadastro studijų pakraipos bakalaurai baigiamuosius darbus gynė 2001 metais.
Katedrai priklauso Geodezijos ir kadastro mokomoji laboratorija.
Hidraulikos katedra
Katedra kaip savarankiškas padalinys veikia nuo 1969 m.
Katedros vedėjai: 1969-1980 m. doc. dr. K. Blažys; 1980-1987 m. doc. dr. M. Gedgaudas; 1987-1989 m. doc. dr. A. Lukianas; 1989-1993 m. doc. dr. K. Blažys; 1993-2000 m. doc. dr. R. Alekna; 2000-2009 m. prof. dr. A. Lukianas; nuo 2009 m. iki dabar katedrai vadovauja prof. dr. V. Šaulys;
Katedrai priklauso Hidraulikos mokomoji laboratorija.
Kelių katedra
Inžinieriai kelininkai Kauno politechnikos institute buvo rengiami 1951-1969 m. Nuo 1969 iki 1990 m. juos rengė Vilniaus inžineriniame institute, į kurį Kelių katedra ir buvo perkelta iš Kauno. 1967-1977 m. Kelių katedros vedėju dirbo prof. habil. dr. Steponas Rokas. Vėliau kelių katedros vedėjais dirbo: 1977 - 1987 m. doc. dr. Kazimieras Sakalauskas, 1987 - 1993 m. doc. dr. Vytautas Jasulaitis, nuo 1995 m. iki šiol - prof. dr. Alfredas Laurinavičius.
1969 m. katedrai persikėlus iš Kauno politechnikos instituto į naują Vilniaus inžinerinį statybos institutą, jos istorija susieta su šia mokykla.
Katedrai priklauso Automobilių kelių mokslo laboratorija ir Kelių mokomoji laboratorija.
Miestų statybos katedra
Katedra įkurta KPI Vilniaus filiale 1965 m. Pirmasis Miestų statybos katedros vedėjas buvo prof. tech. m. dr. Vytautas Kriščiūnas (1908-1991).
Ypač išsiplėtė ir suaktyvėjo Miestų statybos katedros veikla nuo 1971 m., kai nuo jos atsiskytė Pastatų konstrukcijų katedra. Miestų statybos katedrai pradėjo vadovauti technikos mokslų daktaras profesorius Vaclovas Vytautas Šeštokas (1931–1984). Nuo 1984 iki 1990 m. Miestų statybos katedrai vadovavo arch. dr. doc. P. Juškevičius. 1990-1996 m. katedrai vadovavo doc. dr. Antanas Klibavičius. Šiuo metu katedrai vadovauja prof. Marija Burinskienė.
Miestų statybos katedra per daugiau nei 38 metų gyvavimo laikotarpį savo mokslinę ir pedagoginę veiklą siejo su miestų infrastruktūros plėtra bei teritorijų tvarkymu. Daugiausia dėmesio buvo skiriama miesto susisiekimo sistemoms, jų darbo analizei, įvertinimui bei teikiami pasiūlymai jas tobulinti. Pastarąjį dešimtmetį ypač išsiplėtė miestų statybos katedros mokslinės veiklos tematika, atsižvelgiant į Europos Sąjungos mokslines kryptis. Moksliniai katedros darbai vykdomi pagal miestų savivaldybių užsakymus, yra sujungti į „Miesto subalansuotos plėtros" temą, apimančią būsto, susisiekimo sistemų, inžinerinių komunikacijų, miesto tvarkymo, aplinkos formavimo ir humanizavimo, racionalaus energetinio planavimo, sanitarinio miesto valymo, pagrįstos bei tolydžiai plėtojamos miesto infrastruktūros plėtrą.
Pastatų energetikos katedra
Tokiu pavadinimu katedra veikė KPI nuo 1961 m., o jos dėstytojus perkėlus iš Kauno į Vilnių, VISI katedra įsteigta 1988 m. rugsėjo 1 d. Katedra profilinė - rengia termoinžinerijos mokslo magistrus ir daktarus. Katedros vedėjais Vilniuje dirbo: 1988-1990 m. -doc. dr. Marijonas Gedgaudas, 1990-1991 m. -doc. dr. Vytautas Martinaitis, 1991-1997 m. - doc. dr. Edvardas Tuomas, 1997-2002 m. - prof. habil. dr. Alfonsas Skrinska, nuo 2002 m. iki 2015 - prof. habil. dr. Vytautas Martinaitis.
1998 m. katedros Šilumos mainų mokomajai laboratorijai suteiktas tragiškai žuvusio akademiko Algirdo Žukausko vardas.
Vandentvarkos katedra
Katedra įsteigta 1940 m. pertvarkant Lietuvos universiteto Technikos fakultete įkurta Santechnikos kabinetą.
1965 m. katedra pavadinta Vandentiekio ir kanalizacijos ir iki 1989 m. pavadinimo nekeitė. Vilniaus inžineriniame statybos institute pirmieji studentai į vandentvarkos specialybę buvo priimti 1985 metais. Specialybės dalykams dėstyti 1988-1989 m. dalis KPI Vandentiekio ir kanalizacijos katedros dėstytojų buvo perkelti į šio instituto Hidraulikos katedrą. Vandentvarkos katedra čia įsteigta 1989 m. rugsėjo 1 d.
Katedra rengia aplinkos inžinerijos vandentvarkos krypties bakalaurus, diplomuotus inžinierius ir magistrus. Be to, veikia aplinkos inžinerijos ir kraštotvarkos doktorantūra. Katedroje dėstomi šie dalykai: vandentvarka, pastatų vandentiekis ir nuotakynas, vandens mikrobiologija, vandentieka, nuotekų šalinimas, vandens ruošimas, nuotekų valymas, kt. Katedra turi Vandentvarkos mokomąją laboratoriją, kompiuterinę klasę, kuria naudojasi doktorantai ir magistrantai.
Nuo katedros įsteigimo jos vedėjais dirbo: 1940-1945 m. doc. Steponas Kairys, 1945-1956 m. ir 1961-1975 m. prof. Stasys Vabalevičius, 1956-1961 m. prof. Bronius Petrulis, 1975-1988 m. doc. Ginutis Kutas, 1989 -2002 m. doc. Algirdas Bronislovas Matuzevičius. Šiuo metu katedrai vadovauja doc. dr. Mindaugas Rimeika.
Teisės sistema
Teisės sistema – teisinės sistemos (socialinės sistemos, visuomeninės santvarkos) dalis; sistema teisės normų, tam tikros teritorijos arba asmenų atžvilgiu reguliuojančių teisinius santykius. Dar kitaip vadinama objektyvioji teisė.
Teisės sistemos normos pagal jų galią gali būti skirstomos į konstitucines, įstatyminės, poįstatymines ir kitas normas; pagal reguliuojamų santykių dalyką – į civilines, baudžiamąsias, administracines ir kitas normas.
Kuba
1492 m. Kristupas Kolumbas išsilaipino Kubos saloje ir paskelbė ją Ispanijos karalystės dalimi. Kuba liko ispanų valdžioje iki ispanų-amerikiečių 1898 m. karo galo. 1902 m. JAV pripažinimo Kubos nepriklausomybę. Nuo 1953 iki 1959 m. Kuboje įvyko Kubos revoliucija ir buvo pašalinta Fulgensijaus Batistos diktatūra ir pakeista vienpartine komunistine santvarka. Kiek veliau Fidelis Kastro sukūrė naują valdžią. TSRS subyrėjimas skaudžiai paveikė Kubos ekonomiką. 2008 m. Fidelis Kastro atsistatydino išbuvęs 49 metus valdžioje, o jį pakeitė brolis Raulis Kastro. Kuba yra viena nedaugelio pasaulio valstybių, kurios konstitucijoje pabrėžiama komunistų partijos, kaip vienintelės šalies politinės partijos, reikšmė ir galia. Dabartinė Kubos valdžia laikoma autoritarine; žmogaus teisių padėtis saloje prastėja nuo 2018 m. Reporteriai be sienų Kubą yra įvardinę kaip vieną iš labiausiai suvaržytos spaudos šalių. Kita vertus, Kuba 2022 m. rugsėjo 25 d. referendumu įteisino tos pačios lyties asmenų santuokas ir leido homoseksualioms poroms įsivaikinti ir LGBT teisių užtikrinimo srityje yra laikoma viena progresyviausių Lotynų Amerikos valstybių.
Teisės sistema
Galiojimas
Teisės sistema galioja tam tikros teritorijos arba asmenų atžvilgiu, jos galiojimą, veikimą (taikymą) užtikrina konkreti viešoji organizacija pagal savo kompetenciją (teis. jurisdikcija), normų galiojimo adresatus bei taikymo ypatumus. Gali būti išskiriama:
Ordem jurídica