cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Lietuvos laidas
Istorija
Iki 1992 m. kovo buvo leidžiamas kaip dvisavaitis, iki 1996 m. vasario – kaip mėnesinis laikraštis. Tiražas 1989 m. – 600 egz., 1997 m. – 250 egz.
Redaktorius Z. Merkelis (nuo 1989 m.), redakcinė kolegija: J. Klybas ir kt.
Ping
Programą 1983 m. sukūrė Mike Muuss.
Juodkalnijos futbolo varžybos 2011–2012 m.
Finalo rungtynės
--
Erhard Auer
Erhardas Aueris (, g. 1874 gegužės 22 d. Domelštadle, Pasau – m. 1945 m. kovo 20 d. Bingene) – darbininkas, vienas iš Vokietijos SPD lyderių.
Biografija
Nuo 1907 m. Bavarijos žemės landtago narys, 1908–1917 m. žemės sekretoriato darbuotojas, 1917 m. landssekretorius. Po 1918 m. lapkričio 8 d. revoliucijos Vokietijoje – Bavarijos žemės revoliucinės Kurto Eisnerio vyriausybės užsienio reikalų ministras.
Kamasocas
Kamasocas (, taip pat Cama-Zotz, Sotz, Zotz) – šikšnosparnis dievas majų mitologijoje.
Erhard Auer
Biografija
1919 m. sausio 12 d. paskirtas Bavarijos ministru pirmininku, bet vasario 21 d. per grafo Antono Arko – Valejo pasikėsinimą landtage sužeistas.
Kamasocas
Etimologija
Camazotz kilęs iš 'mirtis' +  'šikšnosparnis'. Mezoamerikoje šikšnosparniai siejami su naktimi, mirtimi, aukojimu.
Mitologija
Popol Vuhe Kamasocas yra šikšnosparniška pabaisa, kurią savo išbandymų požeminiame Šibalbos pasaulyje metu sutiko majų herojai dvyniai Hunahpu ir Šbalankė. Dvyniai turėjo praleisti naktį Šikšnosparnių Namuose. Tenai jie nakčiai įsispraudė į savo sarbakanus, kad apsisaugotų nuo ore skraidžiusių šikšnosparnių. Hunahpu iškišo galvą iš savo sarbakano, kad pamatytų, ar jau saulė patekėjo, ir tada Kamasocas praskrisdamas nutraukė jo galvą ir nunešė į žaidimų kamuoliu aikštelę, kur ją pakabino, kad kitą kartą dievai galėtų ją naudoti kaip žaidimo kamuolį.
Erhard Auer
Biografija
Nuo 1920 m. Reichstago atstovas. 1908–1925 m. Bavarijos socialdemokratų laikraščio „Münchener Post“ redaktorius. 1944 m. liepą hitlerininkų suimtas ir 1945 m. nužudytas.
Chrabolai (Balstogės apskritis)
Chrabolai  – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, Didžiojo Dobžynevo valsčiuje, Balstogės apskrityje, Palenkės vaivadijoje. Nuo XIII–XIV a. iki 1569 m. Liublino unijos priklausė Lietuvos Didžiajai kunigaikštystei.
Dambravos Šv. Jono Teologo cerkvė
'''Dambravos Šv. Jono Teologo cerkvė'  – cerkvė, esanti Dambravos mieste, Mikołaja Kopernika'' gatvėje. Atidaryta 1993 metais, pastorius Mikołaj Dejneko. Šventykla turi kupolą ir varpinę, viduje yra ikonostų. Cerkvė priklauso Dambravos Šv. Jono Teologo parapijai.
Ratas
thumb|right|200px|Senoviškas ratas demonstruojamas [[Nacionalinis Irano muziejus|Nacionaliniame Irano muziejuje, Teherane]]
Ratas – apskritimo formos detalė, naudojama įrengimuose ir transporto priemonėse. Ratas buvo išrastas apie 3500 m. pr. m. e. Mesopotamijoje. Ratas leido daug lengviau pervežti krovinius bei keleivius.
Oro pagalvė
Oro pagalvė yra automobilių saugumo sistemos dalis, kurios veikimo principas yra pakankamai paprastas: kai automobilio davikliai, įtaisyti svarbiose automobilio vietose, užfiksuoja smūgį, jie perduoda signalą centrinei stebėjimo sistemai, kuri aktyvuoja oro pagalvę. Oro pagalvė aktyvuojama iššaunant piropatroną į „didelio atsparumo oro balioną“, kuris sušvelnina vairuotojo ar keleivio smūgį veidu, krūtine ar galva į automobilio kietas dalis. Kai kuriuose automobiliuose avarijos atveju piropatronai taip pat įtempia saugos diržus. Oro pagalvės išradėju yra laikomas Amerikietis Allen Breed. Jis išrado pirmąjį  jutiklį ir oro pagalvių saugos sistemas 1968 metais.
1987 m. modelis Porsche 944 turbo, tapo pirmuoju automobiliu, kuris turėjo vairuotojo ir keleivio oro pagalves kaip standartinę įrangą. Taip pat tais metais buvo įmontuota pirmoji oro pagalvė japoniškame automobilyje Honda Legend.
Naujas saugumo standartas
Nuo 1998–ųjų daugumoje šalių buvo priimtas įstatymas, pagal kurį visi nauji lengvieji automobiliai turi turėti oro pagalves vairuotojo ir keleivio pusėse. Dar po metų tai buvo būtina ir lengviems krovininiams automobiliams. Statistika pažymi, kad priėmus šiuos įstatymus, oro pagalvės mirtinų sužalojimų tikimybę sumažino net 30 procentų. Manoma, kad šis procentas didės, mat rinką jau pasiekia naujos saugos sistemos, turinčios ne dvi ar keturias, bet net šešias ar aštuonias oro pagalves.
Girdavas
Girdavas (istoriniuose šaltiniuose vadinamas Girdaw, Girdawe, Gerdavo, Gerdaue) – XIII a. vidurio prūsų bartų didžiūnas.
Gauterio pilkapynas
Gauterio pilkapynas ir kapinynas – prūsų pilkapynas ir kapinynas Sembos pusiasalyje, Gaučių arba Gauteno kaime ir prie jo, buv. Žuvininkų apskritis, dab. , Povarovkos apylinkė, Zelenogradsko rajonas, Kaliningrado sritis.
Tyrimai
Pilkapynas yra netoli kaimo esančioje vadinamoje Kapurnbergo kalvoje. Išliko vienas pilkapis. Sampilas 17 m skersmens ir 1,7 m aukščio. XIX a. pab.- XX a. pr. kasinėjo vokiečių archeologai, ištyrė l pilkapį. Mirusieji palaidoti sudeginti, urnose, akmeninėje dėžėje. Urnos – apskritais dugnais, viena jų – su ąsa. Kape rasti 2 įvijiniai smeigtukai ir įvijinis antsmilkinis.
Kapinynas yra kaime. 1873 m. jį atrado ir kasinėjo A. Henigas, XX a. pr. kasinėjo vokiečių archeologai. Mirusieji laidoti sudeginti, urnose; kapai apkrauti akmenimis. Rasta diržų sagčių, ylų, Romos monetų – Trajano (98-117 m.) ir Marko Aurelijaus (161-180 m.). Netoli yra Karaičių kapinynas.
Feso–Bulmano regionas
Feso–Bulmano regionas vienas iš šešiolikos Maroko regionų. Jis yra šiauriniame Maroke, užima 19 795 km² plotą. Čia gyvena 1 573 055 (2004 m. surašymas) žmonių. Sostinė – Fesas.
Nuo 2005 m. birželio 22 d. regionui vadovauja Mahometas Rarabis (Mohamed Rharrabi).
Regionui priklauso 1 prefektūra 3 provincijos:
Geografija
Feso-Bulmano regionas yra šiaurinėje vidurio Atlaso ir pietinėje Rifo kalnų papėdėje. Regiono reljefas – kalvotas.
Demografijos raida
Šaltinis: World Gazetter
Vilčos apskritis
Vilčos apskritis  – apskritis vidurio Rumunijoje, Oltenijos ir Muntenijos regionuose. Tai 20-a pagal plotą ir 26-a pagal gyventojų skaičių šalies apskritis. Administracinis centras – Rimniku Vilča.
Geografija
Šiaurinę dalį užima Pietų Karpatų masyvai (Fegerašo kalnai ir Lotru kalnai), atskirti Olto slėnio. Einant į pietus paviršius leidžiasi į aukštumas, dar toliau – į Valakijos žemumą. Svarbiausia upė – Oltas (su intakais Oltecu ir Lotru).
Gyventojai
2011 m. tautinė sudėtis:
Administracinis suskirstymas
Apskritis suskirstyta į 2 savivaldybes, 9 miestelius ir 78 bendruomenes.
Eikotiškis
Eikotiškis – kaimas Zarasų rajono savivaldybėje, 3 km nuo Degučių.
Steponas Babrauskas
Steponas Babrauskas (g. 1984 m. birželio 20 d. Trakuose) – Lietuvos krepšininkas.
Karjera
Karjerą pradėjo Vilniaus „Sakalų“ komandoje, o po sezono 2003 m. perėjo į „Lietuvos rytą“, tačiau per metus aikštėje pasirodydavo tik epizodiškai, tad kito sezono pabaigoje buvo gražintas į „Sakalus“.
2005–2006 m. sezoną krepšininkas grįžo į „Lietuvos rytą“, tačiau netrukus buvo paskolintas Leuveno „Basket Groot“ ekipai iš Belgijos.
2006 m. krepšininkas nutraukė ilgalaikę sutartį su „Lietuvos rytu“ ir savarankiškai pasirašė sutartį su Rygos „ASK“ komanda.
2008 m. gegužės pabaigoje jis pasirašė 2-jų metų sutartį su „Lietuvos rytu“ su galimybe ją pratęsti dar vienam sezonui. 2018 m. lapkričio viduryje persikėlė į Alytaus krepšinio klubą ir gruodžio pabaigoje pasirašė sutartį iki sezono pabaigos.
2020 m. vasario viduryje sugrįžo į Italiją ir pasirašė sutartį su ketvirtame divizione rungtyniaujančia Korato „Nuova Matteotti“ komanda.
Korkas
Korkas  – miestas pietvakarių Airijoje, antrasis pagal dydį šalyje; Korko grafystės sostinė, antras pagal dydį po Dublino Airijos miestas. Per miestą teka upė Li, šalia įtekanti į Atlanto vandenyną. Miesto centras yra šios upės saloje. Stambus uostas, įsikūrusios prieplaukos ir dokai.
Istorija
Corcaigh reiškia pelkėtą vietą.
Pagal legendą šventasis Finbaras tarp 500 ir 600 m. upės saloje nurodė įkurti vienuolyną (pats Korko miestas žinomas nuo 606 m.). Nuo 846 m. čia gyveno vikingai, kurie čia įkūrė savo prekybos faktoriją. Nuo XII a. pabaigos miestą valdė normanai. 1185 m. Anglijos karalius suteikė Korkui miesto teises.
2005 metais Korkas buvo Europos kultūros sostinė.
Pramonė
Korkas yra Airijos vakarinės dalies pramonės centras. Svarbiausia pramonės šaka yra – vaistų gamyba. Populiariausias Korke gaminamas vaistas yra Viagra. Korke taip pat veikia Apple Computers kompanijos Europos centrinė būstinė. Mieste ilgai veikė Ford Motors kompanija, tačiau gamykla buvo uždaryta. Šiuo metu daugiausiai žmonių dirba informacinių technologijų srityje.
Susisiekimas
Mieste viešojo transporto autobusus valdo kompanija Bus Eireann. Geležinkelis ir plentas į Dubliną.
Korko oro uostas yra vienas iš svarbiausių Airijos oro uostų.
Korke yra Korko uostas – antras pagal dydį Airijos jūrų uostas. Keltai į Roterdamą (Olandija), Fišgardą (Velsas) ir Havrą (Prancūzija).
Sportas
Mieste intensyviai vystomos airiško sporto rūšys: airiškas futbolas, harlingas (air. iománaícht), moterų harlingas (air. camógaíocht, ), airių rankinis (air. Liathróid Láimhe), ritinis. Veikia Airių sporto asociacija (air. Cuman Lútchleas Gael). Taip pat labai populiarus yra futbolas.
Ford D186 platforma
Ford D186 platforma buvo automobilinė platforma, kurią tarp 1986 ir 2007 metų gamino Ford Motor Company. Platforma buvo skirta vidutinės klasės automobiliams ir minivenams.
Automobiliai naudoję platformą:
Monako himnas
Monako himnas – Monegaskų himnas, dabartinis Monako himnas.
Istorija
Pirmojo leidimo himno žodžius ir muziką sukūrė Théophile Bellando de Castro 1841 m., vėliau Castil-Blaze pakoregavo muziką ir padarė keletą kitų svarbių pakeitimų. 1848 m. Nacionalinė gvardija, sukurta Princo Charles III, Bellando dainą pervadino į Nacionalinį lojalistų maršą. 1896 m. Charles Albrecht sukūrė naują himno aranžuotę pianinui, pavadintą "Air National de Monaco".
1931 m. Louis Notari parašė perrašė žodžius Monegaskų kalba. Tik ši himno versija laikoma oficialia, nors oficiali Monako kalba yra prancūzų.
Himnas Monegaskų kalba
A MARCIA DE MUNEGHU / INU NACTIONALE
Himnas Prancūzų kalba
HYMNE MONÉGASQUE
Vertimas į lietuvių kalbą
Monegaskų himnas
Petras Katauskas
Petras Katauskas (g. 1952 m. sausio 5 d. Radiškėje, Šilalės raj.) – Lietuvos fotografas.
Biografija
Baigė Kaltinėnų vidurinę mokyklą, 1970-1973 m. studijavo istoriją Vilniaus universitete. 1977-1981 m. Lietuvos fotografijos meno draugijos Vilniaus skyriaus sekretorius. Nuo 1981 m. Vilniaus universiteto Santariškių klinikų Širdies chirurgijos centro inžinierius.
Paper Monsters
Paper Monsters – debiutinis britų grupės Depeche Mode vokalisto David Gahan studijinis albumas.
Apie albumą
Albumas pasirodė 2003 m. birželio 2 d. Albume 10 dainų. Pirmasis singlas, pristatęs albumą – Dirty Sticky Floors. Po jo buvo išleisti dar du singlai – I Need You ir Bottle Living / Hold On.
Georg le Coutre
Georg le Coutre (1921 m. rugsėjo 13 d. Klaipėdoje – 2009 m. sausio 8 d. Bonoje) – karininkas, leitenantas, parašiutininkas, apdovanotas Geležiniu Riterio kryžiumi.
Biografija
Gimė 1921 m. rugsėjo 13 d. Klaipėdoje. II pasauliniame kare dalyvavo Kretos mūšyje 1941 m. gegužę, įvairiuose mūšiuose Italijoje ir Normandijoje bei Bulgės mūšyje 1945 m. sausį. Už nuopelnus kare apdovanotas įvairiais Trečiojo Reicho apdovanojimais. Nuo 1956 m. iki 1978 m. tarnavo Vakarų Vokietijos kariuomenėje. Mirė 2009 m. sausio 8 d. Bonoje.
ETB Schwarz-Weiß Essen
Eseno „Schwarz-Weiß“ – Vokietijos futbolo klubas iš Eseno.
Voterfordas
Voterfordas – miestas pietinėje Airijos dalyje, Voterfordo grafystėje. Manoma, kad Voterforde šiuo metu gali gyventi 500–1000 lietuvių.
Klimatas
Miestas yra įsikūręs pietryčių Airijoje, todėl klimatas jame yra vienas maloniausių visoje Airijoje. Vasaros čia būna vienos šilčiausių, lyginant su kitais stambiais Airijos miestais.
Rahė
Rahė (, SV Brahestad) – nedidelis Suomijos uostamiestis. Šis miestas yra įsikūręs vakarinėje Suomijos dalyje, Botnijos įlankos pakrantėje. Rahės jūrų uostas garsėja savo tikslumu, kruopštumu, kalbant apie jūrų eksportą su kitomis šalimis, artimai bendradarbiauja su Rusija bei Jungtine Karalyste.
Rahė taip pat turi keletą didelių priemiesčių (Pyhäjoki, Siikajoki, Ruukki) kuriuose, visus kartu sudėjus, gyvena apie 40 000 žmonių. Rahė yra mokslo miestas, jame gyvena bei mokosi daug studentų iš visos Suomijos, kurie studijuoja kompiuterių inžinerija.
Istorija
Karalienės Kristinos pavaldinys, generolas Grafas Pieras Brahe (Count Pehr Brahe) 1649 m. atrado nuostabia pakrantę, kuri jo manymu puikiai tiks naujam uostui statyti. Taip atsirado naujas miestelis, kuris ilgainiui išaugo į miestą.
Eiliokiškės
Eiliokiškės – kaimas Vilniaus rajono savivaldybėje, 8 km į rytus nuo Maišiagalos, rytiniame Karvio ežero krante.
Lordas
Lordas  – Anglijoje, Škotijoje ir Jungtinėje Karalystėje naudojamas titulas.
Tailando futbolo varžybos 2018 m.
Tailando futbolo varžybos 2018 m.
Lordas
Iš pradžių lordu buvo vadinamas bet kuris kilmingasis (prancūziškas atitikmuo – senjoras). Vėliau lordais imta vadinti tik didikus, kurių senjoras buvo pats karalius, taip juos atskiriant nuo riterių. Taip atsirado penkios perų pakopos:
Seigneurie mzn:لرد (خلخال)
Mercedes Grand Prix
Mercedes Grand Prix, oficialiai Mercedes-AMG Petronas Motorsport, – Formulės 1 komanda ir konstruktorius. Debiutavo 1954 m. sezone kaip Daimler-Benz AG. Komandos lenktynininkas Juan Manuel Fangio 1954 ir 1955 m. tapo Formulės 1 čempionu. Tais pačiais metais Mercedes paliko Formulės 1 lenktynes kaip automobilių gamintojo komanda.
Mercedes Formulėje 1 toliau dalyvavo kaip variklių tiekėjas, o savo komandą įsigijo prieš 2010 m. sezoną – 2009 m. lapkričio 16 d. vokiečių automobilių gamintojas paskelbė, kad kartu su Aabar Investments įsigijo 75,1 % (45,1 % Mercedes ir 30 % Aabar) 2009 m. sezono nugalėtojos Brawn GP akcijų ir ekipą pervadino.
Nuo 2014 iki 2021 m. sezonuose ši komanda dominavo Formulės 1 čempionate ir aštuonis kartus iš eilės tapo čempione, o jos lenktynininkas Lewis Hamilton – šešis kartus čempionu (2016 m. nugalėtoju tapo vokietis Nico Rosberg).
Istorija
Mercedes-Benz automobilių sporte debiutavo dar ketvirtajame XX a. dešimtmetyje, dalyvaudama Grand Prix lenktynėse. Vėliau, šeštame dešimtmetyje, ji debiutavo Formulės 1 čempionate kaip komandos savininkė – 1954 ir 1955 m. J. M. Fangio su Mercedes laimėjo čempiono titulą. Vėliau Mercedes visiškai pasitraukė iš Formulės 1.
Neoficialiai Mercedes į čempionatą grįžo 1993 m., kai pradėjo derybas su Sauber ekipa dėl variklių tiekimo. 1995 m. Mercedes variklius pradėjo tiekti McLaren ekipai ir tapo šios ekipos bendrasavininke. Nuo 1995 iki 2009 m. McLaren kartu su Mercedes laimėjo tris lenktynininkų čempiono titulus ir vieną – konstruktorių. 2009 m. sezonui Mercedes savo variklius pradėjo tiekti ir Force India bei Brawn GP ekipoms. Pastaroji triumfavo abejose įskaitose.
Brawn GP įsigijimas
Jau ilgai buvo spėliojama, kad Mercedes nori įsigyti savo komandą vietoj dalyvavimo Formulėje 1 tik kaip variklių tiekėja. 2009 m. lapkričio 19 d. ji oficialiai patvirtino, kad įsigis 75,1 % Branw GP akcijų ir ją pervadins savo vardu. Komandai toliau lieka vadovauti Rosas Braunas.
Mercedes taip pat patvirtino, kad iki 2015 m. įsipareigoja toliau tiekti variklius McLaren ekipai.
2009 m. gruodžio 23 d. po ilgų spėliojimų buvo oficialiai patvirtinta, kad į Formulę 1 sugrįžta septynis kartus čempionas vokietis Michaelis Schumacheris, kuris su Mercedes GP ekipa pasirašė trejų metų trukmės sutartį.
Didysis Dobžynevas
Didysis Dobžynevas  – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, 14 km į šiaurės vakarus nuo vaivadijos centro Balstogės. Kaime veikia Dobžinevo Dužės geležinkelio stotelė.
Mercedes Grand Prix
Brawn GP įsigijimas
2010 m. sausio 25 d. Štutgarto mieste Vokietijoje ekipa oficialiai pristatė savo naują komandą – lenktynininkus (M. Schumacherį ir Nico Rosbergą), rėmėjus ir automobilio dažymą.
Didysis Dobžynevas
Istorija
Nuo XIII–XIV a. iki 1569 m. Liublino unijos priklausė LDK. XIX a. minimas kaip kaimas Balstogės apskrityje. Nuo 2002 m. sausio 1 d. kaimas yra valsčiaus centras.
Mercedes Grand Prix
Formulės 1 rezultatai
* Konstruktorių įskaita pirmąkart skaičiuota tik 1958 metais.
** Sezonas tęsiasi.
† Pilotai dalinosi automobiliu.
Dambravos dekanatas
right|thumb|250px|Balstogės arkivyskupijos dekanatai
Dambravos dekanatas  – tai vienas iš 13 katalikų Balstogės arkivyskupijos dekanatų. Dekanas – Jan Trochim.
Parapijos
Dekanate yra 8 parapijos:
Turkmėnijos vėliava
thumb|250px|right|[[Vaizdas:FIAV 111000.svg|20px Proporcijos: 2:3]] Turkmėnijos vėliava – valstybės simbolis, stačiakampė, žalios spalvos su arčiau flagštoko esančia raudona vertikalia juosta, kurioje vertikaliai išdėstyti penki ornamentai. Viršutinėje žalios spalvos plote, arčiau vertikalios juostos, įkomponuotas baltas pusmėnulis su penkiomis baltomis penkiakampėmis žvaigždėmis.
Vėliava įteisinta 2001 m. sausio 24 d.
Simbolika
Žalia spalva simbolizuoja priklausomybę islamui, o penki ornamentai – penkias šalies sritis. Pusmėnulis ir žvaigždės – taip pat islamo simbolis.
2016 m. Australijos Grand Prix
'''2016 m. Australijos Grand Prix''' – pirmosios 2016 m. Formulės 1 sezono lenktynės. Jos vyko kovo 18-20 dienomis Albert Park trasoje. Tai buvo 21 kartas, kuomet šioje trasoje rengiamas Australijos Grand Prix.
Lenktynės
thumb|right|250px|Lenktynių nugalėtojas [[Nico Rosberg]]
Di Cait
Di Cait  – komunistinis leidinys, išėjęs 1922 m. sausio 13 d. Kaune jidiš kalba. Redaktorius Chaimas Šteinas.
Anivos įlanka
thumb|150px|Įlankos padėtis
Anivos įlanka (, jap. 亜庭湾) – Ochotsko jūros įlanka, įsiterpusi ties pietiniais Sachalino salos krantais. Įsiterpusi tarp Kriliono pusiasalio vakaruose ir Tonino-Anivos pusiasalio rytuose. Pietuose plačiai atverta link Laperūzo sąsiaurio. Ilgis 90 km, plotis iki 104 km, gylis siekia 93 m.
Įlankoje gausu žuvies (lašišos, silkės, menkės, plekšnės), krabų. Uostai prie Anivos įlankos – Aniva ir Korsakovas.
Lietuvos laisvė
Lietuvos laisvė – visuomenės, politikos ir literatūros dienraštis, leistas 1922 m. Kaune.
Istorija
Šis krikščionių demokratų leidinys išėjo 1922 m. gegužės 10 d. vietoje „Laisvės“. Pasirodė 23 numeriai.
Leido ir redagavo Leonas Bistras.
Jonas Iljiničius
Jonas Iljiničius – LDK didikas.
Biografija
Pirmąkart minimas 1440/1447 m. , po to – kaip karaliau kambarinis – 1454 m. Ordino belaisvių sąraše po Choinico mūšio. Vėliau sutinkamas 1470–1488 m.
Valstybės tarnyba
1470 m. – Volkovysko seniūnas. 1475–1478 m. – Drohičino seniūnas. 1483 m. – Vitebsko vietininkas. 1486 m. – Breslaujos seniūnas. 1487–1488 m. Smolensko vietininkas.
Šaltiniai
Rimvydas Petrauskas. Lietuvos Diduomenė XIV a. Pabaigoje – XV a. – 245 psl.
Emancipacija
Emancipacija (, iš emancipare – išleisti „vergą arba suaugusįjį sūnų“; mancipium – iškilmingas nuosavybės teisės pasibaigimo paskelbimas, uždedant rankas, šia ceremonija suteikiant anksčiau buvusiam priklausomam asmeniui laisvę, visišką veiksnumą) – asmens išlaisvėjimas iš įvairių visuomeninių, socialinės aplinkos sukeltų suvaržymų.
Emancipacija sąlygoja asmenybės tobulėjimą, pagrįstą moraliu tikrovės suvokimu, valia ir veikla, atsiskleidžiančia racionalią argumentacinę praktiką. Tai lygiateisiškumo įgijimas. Pavyzdžiui, moterų emancipacija – tai sulyginimas moterų politinių ir visuomeninių teisių su vyrų teisėmis. Teisėje emancipacija suprantama kaip vaiko, nepilnamečio pripažinimas visiškai veiksniu, savotiškas teisinis išsilaisvinimas nuo įstatyminių globėjų, rūpintojų valdžios, visiško teisinio savarankiškumo, galinti savo veiksmais sau įgyti subjektines teises ir prisiimti teisines pareigas įgijimas.
Agrastinis margasprindis
Agrastinis margasprindis (Abraxas grossulariata) – sprindžių (Geometridae) šeimai priklausanti drugių rūšis. Paplitusi didžiojoje Europos dalyje, Rusijoje, Artimuosiuose Rytuose, Šiaurės Afrikoje, Šiaurės Amerikoje.
Patino kūnas 18–25 mm ilgio, sparnai balti, su juodomis dėmelėmis ir gelsva juostele. Patelė panašių spalvų, smulkesnė. Vikšras pilkšvas, su juodomis dėmelėmis ir rausva juosta.
Sodų kenkėjas. Vikšrai maitinasi agrastų, serbentų, ievų lapais.
Šiaulių miesto savivaldybės taryba 2011–2015 m.
Šiaulių miesto savivaldybės taryba – Lietuvos Respublikos Šiaulių miesto savivaldybės atstovaujamoji institucija, išrinkta ketveriems metams savivaldybių rinkimuose, vykusiuose 2011 m. vasario 27 d. 1994 m. liepos 7 d. Lietuvos Respublikos savivaldybių tarybų rinkimų įstatymo Nr. I-532 2010 m. liepos 20 d. redakcijos nustatyta tvarka daugiamandatėje rinkimų apygardoje, remiantis visuotine ir lygia rinkimų teise, slaptu balsavimu proporcine rinkimų sistema, pagal Lietuvos Respublikoje registruotų politinių partijų pateiktus kandidatų sąrašus bei iš išsikėlusių kandidatų, jeigu jų išsikėlimą parašais parėmė ne mažiau kaip dešimt procentų skaičiuojant vienam savivaldybės tarybos nario mandatui, bet ne mažiau kaip 100 tos savivaldybės rinkėjų.
Rinkimų rezultatai
Rinkimuose dalyviai gavo vietų:
Veikla
Pirmasis Tarybos posėdis įvyko 2011 m. balandžio 5 d. Savivaldybės meru 22 balsais išrinktas Justinas Sartauskas, jo siūlymu mero pavaduotojomis paskirtos Daiva Matonienė (už 17 balsų) ir Danguolė Martinkienė (už 17 balsų), administracijos direktoriumi – Vladas Damulevičius. Gegužės 13 d. administracijos direktoriaus pavaduotojais paskirti Vaclovas Vingras ir Viktoras Strups.
Rietavo rajonas
Rietavo rajonas – 1950–1962 m. LTSR administracinis-teritorinis vienetas Lietuvos šiaurės vakaruose, į pietus nuo Plungės. Centras – Rietavas.
Istorija
Rajonas sudarytas 1950 m. birželio 20 d. iš Rietavo miesto, Rietavo apskrities 24 apylinkių, Klaipėdos apskrities 4 apylinkių ir Telšių apskrities 3 apylinkių. 1950–1953 m. įėjo į Klaipėdos sritį. 1962 m. gruodžio 8 d. panaikintas, teritorija perduota Plungės rajonui.
Rajone buvo leidžiamas laikraštis „Komunizmo keliu“.
Eimančiai
Eimančiai – kaimas Kelmės rajono savivaldybėje, 11 km į šiaurės vakarus nuo Tytuvėnų.
Funikulierius
Funikulierius ( < – „virvutė, lynas“) – trumpas geležinkelis su lynine traukle, įrengiamas stačiuose šlaituose keleiviams vežti. Bėgių keliu važiuoja lyno tempiami vagonai. Daugiausia keltuvai naudojami kalnuotose šalyse. Pirmieji įrengti Genujoje (Italija) ir Semeringe (Austrija).
thumb|left|Funikulierius Nazarėje (Portugalija)
Funikulierius naudojamas keleiviams kelti aukštyn kalno šlaitu, todėl jis laikomas keltuvų rūšimi. Funikulieriaus mechanizmo pagrindinė dalis yra lynas, todėl funikulierius kartais vadinamas lyniniu keltuvu, nors tai nėra teisinga, kadangi lyninių keltuvų yra ir kitokių, pvz., lyniniai slidininkų keltuvai.
Europoje šiuo metu veikia apie 80 žmones keliančių funikulierių. Kaune esantys du funikulieriai (Aleksoto funikulierius ir Žaliakalnio funikulierius) priskiriami prie seniausių, jie paskelbti technikos paminklais.
Lietuva
Lietuvoje veikia 2 funikulieriai – Žaliakalnio funikulierius ir Aleksoto funikulierius (abu Kaune). Kauno funikulieriai yra vienkeliai su dviem vagonais, kurie prasilenkia kelio viduryje.
Indija 1920 m. vasaros olimpinėse žaidynėse
Indijos sportininkai dalyvavo 1920 m. vasaros olimpinėse žaidynėse Atverpene, Belgija. Tai buvo antrasis šalies dalyvavimas.
25px Lengvoji atletika
Trys sportininkai atstovavo Indijai lengvosios atletikos bėgimuose.
25px Imtynės
Du sportininkai dalyvavo imtynių laisvo stiliaus varžybose. Tai buvo pirmas kartas, kai Olimpinėse žaidynėse Indijos sportininkai dalyvavo imtynių sporto šakoje.
Maurice Leblanc
thumb|Maurice Leblanc Morisas Leblanas (Maurice Leblanc, 1864 m. lapkričio 11 d. – 1941 m. lapkričio 9 d.) – prancūzų rašytojas, detektyvų ir nuotykių romanų autorius, sukūręs garsųjį personažą – Arsenijų Lupeną, vagį džentelmeną.
Nuo pat pirmųjų gyvenimo akimirkų M. Leblano likimas buvo nulemtas – jį priėmė chirurgas Ašilas Floberas, įžymiojo prancūzų rašytojo Gustavo Flobero brolis. Sulaukęs brandaus amžiaus, atsisakė tėvo peršamo darbo fabrike ir išvyko į Paryžių – tapti rašytoju. Pirmieji kūriniai nesulaukė skaitytojų palankumo, tačiau juo susidomėjo garsūs to meto rašytojai Ž. Renaras ir A. Dodė, supažindino jį su prancūzų literatūros rašytojais – S. Malarmė ir A. Alė. 1905 m. mėnesinio žurnalo Je sais tout leidėjas P. Lafitas pasiūlė jam parašyti apysaką „Arsenas Liupenas suimtas“. Po dvejų metų pasirodė pirmoji knyga apie Arseną Liupeną, sukeldama A. Konano Doilio nepasitenkinimą, nes joje išjuokiamas jo personažas – garsusis anglų seklys Šerlokas Holmsas. Romanų serija apie Arseną Liupeną išgarsino autorių toli už Prancūzijos ribų, buvo įsteigta vadinamoji Arseno Liupeno bičiulių asociacija, veikianti iki šių dienų.
Gatvinis kaimas
thumb|300px|[[Žižmai: matyti būdingas įžambus sodybų išdėstymas]] thumb|160px|Gatvinio kaimo schema Gatvinis kaimas – žemdirbių gyvenvietės tipas, paplitęs Lietuvoje. Turi vieną pagrindinę tiesią ar kiek lenktą gatvę, palei kurią iš vienos arba abiejų pusių statmenai ar įžambiai jai išdėstytos sodybos.
Istorija
Susiformavo XVI a. per reformaciją Vakarų Europos pavyzdžiu. Tokių kaimų būta Vokietijoje, jie taip pat paplito Lenkijoje, Estijoje, Latvijoje. Vykdant Valakų reformą atsisakyta netvarkingo žemės valdymo ir įvesta bendra visiems kaimams trilaukė sistema – pūdymas, žiemkenčiai, vasarojus. Sodybos sukeltos į naujai steigiamus iš anksto suplanuotus kaimus.
Klasifikacija
Ilgainiui susiklostė įvairių dydžių, skirtingo pastatų išdėstymo ir įrangos gatviniai kaimai. Skiriami:
Rėžinis kaimas
Šeimų įpėdiniams dalijantis žemę sodybiniai rėžiai buvo skeliami išilgai, vėliau skersai, dėl to gatvinių kaimų užstatymas tankėjo abiejose gatvės pusėse (Tiltai, Žižmai). Iki XIX a. gatviniai rėžiniai kaimai paplito visoje Lietuvoje ir sudarė daugumą kaimo gyvenviečių.
Tarpsnis (žaidimai)
Tarpsniai ir tarpsneliai – tam tikros laiko padalos, į kurias dalinamas žaidimo (kompiuterinio, stalinio) laikas ir kurios padeda organizuoti žaidimą. Žaidimai, kurie organizuojami naudojant tarpsnius, vadinami tarpsniniais žaidimais, pvz., tarpsninės strategijos.
Dvi laiko tėkmės
Tarpsnio idėja labiausiai pasireiškia vaidmenų žaidimuose, kur egzistuoja dvi laiko tėkmės – žaidimo vidaus laikas (veikėjų laikas) ir žaidimo išorinis laikas (žaidėjų laikas). Mūšio lauko, lėktuvų simuliatoriuose, daugelyje kompiuterinių sportinių žaidimų abu laikai – veikėjo ir žaidėjo laikai, – sutampa. Tuo tarpu daugelis stalo vaidmenų žaidimų, klasikinių strategijų turi nesutampančius laikus. Šioje situacijoje tarpsniai padeda suderinti veikėjų ir žaidėjų laikus, išlaikyti tam tikrą realizmą ir žaidimo teisingumą.
Per tarpsnį veikėjas gali atlikti vieną veiksmą ar nedidelę trumpų veiksmų seką.
Tarpsnis (ar tarpsnelis) nėra tas pats, kas ėjimas. Tarpsnis (ar tarpsnelis) yra bendras visam žaidimo pasauliui, tuo tarpu ėjimas – žaidėjo nusakomi veiksmai, kuriuos atlieka veikėjas. Tą patį tarpsnį savo ėjimus atlieka daug žaidėjų.
Staliniuose vaidmenų žaidimuose neretai naudojami dvejopi tarpsniai – tarpsniai ir tarpsneliai.
Tarpsnis
Tarpsnis  – gana ilgas laiko tarpas, pvz., 10 min., kada veikėjai gali atlikti tam tikrus veiksmus. Jei veikėjų ar NPC veiksmai konkuruoja tarpusavyje ar prieštarauja vienas kitam, tuomet veiklos eiliškumas sprendžiamas iniciatyvos metimu, susitarimu ar kitokiu žaidimo taisyklėse numatytu būdu.
Naudojant tokius tarpsnius žaidėjų laikas paprastai būna lėtesnis už veikėjų laiką. Pvz., žaidėjas per minutę sugalvoja ir pasako, ką jo veikėjas daro 10 min., t. y., žaidėjo (realiajame) pasaulyje praėjo 1 minutė, o veikėjo (žaidimo) pasaulyje praėjo 10 min. Tarpsniai gali būti pailginti ar sutrumpinti.
Pailginti tarpsniai (diena ar savaitė) gali būti naudojami žaidimo dalyse, kur nėra intensyvaus veiksmo. Tuomet žaidėjų laikas būna žymiai lėtesnis už veikėjų laiką. Tarkime, veikėjai po intensyvių nuotykių grįžta į gimtą miestelį, kur jie be nuotykių pragyvena, tarkime, pusmetį. Jie mokosi, treniruojasi, užsiima savo taikiu verslu ir pan. Šios jų veiklos rezultatyvumas gali būti nustatinėjamas naudojant pailgintus tarpsnius. Pvz., žaidėjas per minutę sugalvoja ir pasako, ką jo veikėjas daro savaitę, t. y., žaidėjo (realiajame) pasaulyje praėjo 1 minutė, o veikėjo (žaidimo) pasaulyje praėjo savaitė.
Tarpsnelis
Sutrumpinti tarpsniai naudojami itin intensyvios veikėjų veiklos metu (paprastai – kautynėse). Tuomet žaidėjo laikas būna spartesnis už veikėjo laiką.
Tarpsnelis  – gerokai trumpesnis tarpsnio variantas, naudojamas įtemptose situacijose. Vienas tarpsnelis paprastai žymi 10 sekundžių veikėjų laiko (arba 3 ar 2 sekundes). Šiuo atveju gali būti, kad žaidėjas 2 minutes galvoja ir pasakoja tai, ką veikėjas padaro per 3 sekundes – žaidėjo (realiajame) pasaulyje praėjo 2 minutės, o veikėjo (žaidimo) pasaulyje praėjo 3 sekundės.
Laiko matai
Tarpsniai ir tarpsneliai žaidime naudojami ir kaip tam tikri laiko vienetai. Pvz., taisyklėse neretai nurodoma, kad kerų X veikimo trukmė – 10 t (10 tarpsnelių) ar 5 T (5 tarpsniai).
Taip pat skaitykite
Game mechanics
Adutiškio Švč. Mergelės Marijos Škaplierinės bažnyčia
thumb|right|255px|Šventoriaus vartai '''Adutiškio Švč. Mergelės Marijos Škaplierinės bažnyčia''' – bažnyčia, stovinti Adutiškio miestelyje, Baltarusijos pasienyje, Kamojos (Birvėtos dešiniojo intako) dešiniajame krante. Istoristinė. Pamaldos laikomos lietuvių ir lenkų kalbomis.
Istorija
Kanauninkas (vėliau Žemaičių vyskupas) Stanislovas Kiška Adutiškio valdas 1608 m. paskyrė Vilniaus kapitulai (1842 m. suvalstybintos), bažnyčiai dovanojo Jankiškės palivarką. 1832 m. jai dar priklausė Gruodžių, Sakūnų ir Viršilų kaimai. XVII a. įkurta parapija.
1810 m. sena medinė bažnyčia nugriauta. Prelatas Jonas Civinskas 1818–1826 m. pastatė naują mūrinę bažnyčią. Literatas Aleksandras Burba (1854–1898) 1889 m. buvo Adutiškio vikaras. 1900 m. patvirtintas mūrinės bažnyčios padidinimo projektas. Paaiškėjus, kad jos pamatai netvirti, 1903 m. suprojektuota nauja bažnyčia.
1904–1913 m. pastatyta dabartinė mūrinė. Jos statyba rūpinosi 1901–1935 m. Adutiškyje klebonavęs Benediktas Krištaponis (1870–1940), (palaidotas šventoriuje). Už lietuvišką veiklą jis Lenkijos valdžios 1927 m. uždarytas į Lukiškių kalėjimą, 1935 m. baustas ir iškeltas iš Adutiškio. Tuo metu (iki 1932 m.) vargonininkavęs Leonas Bielinis (1882–1941) po Pirmojo pasaulinio karo įsteigė lietuvišką mokyklą, subūrė chorą, 1925 m. suorganizavo dūdų orkestrą. 1935–1937 m. klebonavęs Juozas Vaičiūnas (1894–1962) apdengė, suremontavo bažnyčią, įrengė naujus vargonus. Vikaras Kazimieras Banevičius (1905–1942), (Adutiškyje nuo 1934 m.) hitlerininkų sušaudytas.
1946–1955 m. klebonavęs dekanas Julijonas Steponavičius (1911–1991), (vėliau Vilniaus arkivyskupas) 1954 m. suremontavo bažnyčios vidų. 1968–1981 m. klebonavęs Bronius Laurinavičius (1913–1981), (palaidotas Adutiškyje) pavyzdingai tvarkė parapijos reikalus. Jis suremontavo bažnyčią, papuošė freskomis, įvedė šildymą, įrengė vitražus. Žuvo Vilniuje (manoma, jog nužudytas).
Architektūra
Bažnyčia istoristinė, stačiakampio plano, bazilikinė, dvibokštė. Vidus 3 navų (vidurinė dvigubai aukštesnė už šonines), atskirtų pilioriais. Šventoriaus tvora akmenų mūro.
Dobžinevo Fabričnė
Dobžinevo Fabričnė  – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose, Didžiojo Dobžynevo valsčiuje, Balstogės apskrityje, Palenkės vaivadijoje. Nuo XIII–XIV a. iki 1569 m. Liublino unijos priklausė Lietuvos Didžiajai kunigaikštystei.
Magna Carta Libertatum
thumb|Magna Carta thumb|Jonas Bežemis pasirašo Magna Carta dokumentą
Magna Carta Libertatum (laisv. vert. Didžioji Laisvių Chartija;, sutrumpintai žinoma kaip Magna Carta – iš lot. „Didysis įstatymas“) - 1215 m. birželio 15 d. Anglijos karaliaus Jono Bežemio išleistas dokumentas, apribojantis absoliučią valdžią. Chartija karaliaus Jono Bežemio patvirtinta 1215 m. birželio mėnesį. Su kai kuriais pakeitimais ji dar kartą patvirtinta 1297 m. Eduardo I. Chartijos esmė - Anglijoje įtvirtinta luominė monarchija.
Priėmimo aplinkybės
Didžioji Laisvių Chartija pirmiausia buvo baronų, dvasininkų bei kitų stambiųjų feodalų interesus atitinkantis dokumentas, todėl pagrindinė jos priėmimo priežastis buvo didėjantys prieštaravimai tarp karaliaus Jono, praminto Bežemiu, ir įvairių luomų atstovų.
Karalius įsitraukė į konfliktą su katalikų bažnyčia atsisakydamas pripažinti Kenterberio arkivyskupu popiežiaus statytinį. 1208 m. popiežius Inocentas III skyrė interdiktą Anglijai ir ekskomunikavo karalių Joną Bežemį, grasindamas jį nušalinti ir sostą atiduoti Prancūzijos karaliui Pilypui II Augustui. Jonas nenusileido, ėmė skirti dvasininkais savo žmones, tačiau ilgainiui padėčiai blogėjant, nepasitenkinimą reiškiant dvasininkams, jis galiausiai nusileido, atsidavė popiežiaus globai, faktiškai padovanojo jam Angliją, tapdamas jo vasalu. Todėl pirmasis chartijos straipsnis skelbė, kad bažnyčia yra laisva.
Prieštaravimas tarp feodalų ir karaliaus atsirado dėl pernelyg išaugusios jo valdžios. Tuo metu labai išsiplėtė karaliaus teisminė jurisdikcija, nes jo teismai dėl didesnio jų efektyvumo ir siekiant teisiškai apriboti vietos teismus, ėmė juos bei senjorų teismus išstumti. Teisėjai važinėjo po šalį, atlikdami aukščiausios teisinės valdžios funkcijas. Vestminsteryje buvo įkurtas Aukštasis Teismas iš trijų rūmų, kurio sprendimai už vietos teismų nuosprendžius buvo viršesni. Karaliaus valdžia stiprėdama nebenorėjo remtis luomų atstovais, plėtė savo administracijos ir valdininkų valdžią. Tai kėlė luomų, ypač feodalų luomo nepasitenkinimą, o greit prie jų prisijungus ir dvasininkams bei laisviesiems valstiečiams, karaliui teko imtis priemonių pusiausvyrai atstatyti. Todėl chartija didelį dėmesį skiria karaliaus, jo teismų ir administracijos valdžios ribojimui sukuriant Karalystės tarybą iš 25 baronų. 1214 m. Prancūzijos karalius Pilypas II nugalėjo Joną Bežemį prie Bovinų, taip karaliaus valdžią susilpnindamas ir sustiprindamas opozicijos padėtį. Suaktyvėjo konfliktas su popiežiumi Inocentu ir dvasininkais. Taip pat augo feodalų bei laisvųjų valstiečių nepasitenkinimas dėl didėjančių mokesčių karo reikalams, apėmęs beveik visus socialinius sluoksnius ir tiesiogiai privertęs karalių pasirašyti chartiją siekiant išsaugoti taiką. Chartijoje didelis dėmesys skirtas mokesčių rinkimo reglamentavimui, neleidžiant jų rinkti be tarybos sutikimo, išskyrus kelis atvejus.
Struktūra
Chartija susidėjo iš 63 straipsnių. Jos originalas rašytas lotyniškai. 1534 m. advokatas Džordžas Feresas išvertė Chartiją į anglų kalbą, atmetė pasenusias, daugiausiai feodalinio pobūdžio nuostatas, ir perskirstė ją į 37 straipsnius.
Reikšmė
Chartijos reikšmė yra didelė ir pasauliniu mastu, nes perduodama savo Bendrosios teisės sistemą, Anglija neišvengiamai darė įtaką ir šiai sistemai priklausančių šalių pamatiniams teisės aktams. Pvz., JAV nepriklausomybės deklaracijos, JAV konstitucijos kūrėjai laikė šią chartiją svarbia ir atsižvelgė į jos nuostatas.
Politine prasme Chartija paveikė Anglijos valdžios institucijų raidą, apskritai demokratijos užuomazgas, nes joje numatyta Karalystės taryba buvo tiesioginė parlamento, įkurto po 50 m., pirmtakė.
Bene reikšmingiausios Didžiosios laisvių chartijos nuostatos susijusios su žmogaus teisėmis, ginančiomis jį nuo centrinės valdžios savivalės, sudarančiomis galimybę būti teisiamam pagal nusikaltimo pobūdį, sau lygių asmenų.
FK Kaišiadorys
Kaišiadorių FK – buvęs Lietuvos futbolo klubas iš Kaišiadorių.
CD-ROM įrenginys
CD-ROM Drive – optinis įrenginys, leidžiantis skaityti duomenis iš lazerinių kompaktinių diskų. Iki pasirodant DVD standartui, CD-ROM įrenginys buvo vienas iš būtinų kompiuterio komponentų, kadangi beveik visų programų instaliacijos buvo įdiegiamos iš kompaktinių diskų.
Istorija
Pirmasis lazerinis diskas buvo LaserVision 12 colių video diskas, pademonstruotas 1972 m. Tada video signalas buvo saugomas analoginiu formatu kaip video kasetė. Pirmasis skaitmeniniu būdu įrašytas optinis diskas buvo 5 colių audio kompaktinis diskas (CD), kurį sukūrė „Philips“ ir „Sony“ 1975 m. Po penkerių metų šios dvi kompanijos pristatė įrenginį skaityti CD, pavadinimu CD-ROM.
Eiminiškiai
Eiminiškiai – kaimas Biržų rajono savivaldybėje, 11 km nuo Vabalninko.
Lietuvos matematikos rinkinys
Lietuvos matematikos rinkinys – ketvirtinis mokslinis žurnalas, einantis nuo 1961 m. Vilniuje, Akademijos g. 4.
Istorija
Įsteigė ir leidžia Lietuvos matematikų draugija, Matematikos ir informatikos institutas bei Vilniaus universitetas. Tiražas 1961 m. – 1000 egz., 1996 m. – 500 egz. Nuo 1973 m. eina jo vertimas į anglų kalbą „Lithuanian Mathematical Journal“.
Spausdina Lietuvos mokslininkų straipsnius bei pranešimų santraukas apie atliktų mokslinių tyrimų darbų rezultatus matematikos srityje.
Piranijos
Piranijos (Pygocentrus) – nemėgstančios sūraus vandens plėšrios kaulinės žuvys, turinčios aštrius dantis. Kūnas aukštas, ilgis 13-30 cm.
Sutinkamos Pietų Amerikos upėse, pradedant Orinoko ir baigiant La Plata. Šios žuvys, nors ir nėra didelės, yra pavojingos net dideliems gyvūnams. Dažniausiai gyvena būriais.
Kai kurios piranijų rūšys:
Dambravos Šv. Jono Teologo parapija
'''Dambravos Šv. Jono Teologo parapija'''  – viena iš Sokulkos stačiatikių dekanato parapijų, Dambravos mieste. Parapijos Dambravos Šv. Jono Teologo cerkvė atidaryta 1993 metais. Parapija įkurta išskirsčius Jačnos Jėzaus prisikėlimo parapiją 1985 m. rugpjūčio 22 dieną.
Lietuvos medicina
Istorija
Leistas kas ketvirtį. Tiražas 1991 m. ir 1993 m. – 1000 egz., 1996 m. – 500 egz.
Vyriausias redaktorius Zenonas Tartilas.
Itelmenai
Itelmenai (savivardis итэмэн) arba kamčiadalai – Rusijos tauta, gyvenanti daugiausia Kamčiatkos pusiasalyje (2296 žm., ypač Tigilio rajone), taip pat Magadano srityje (643). Kalba čiukčių-kamčiadalų kalbų šeimai priklausančia itelmenų kalba, nors dabar didžioji dalis itelmenų kalba tik rusiškai. Rasiškai priklauso arktinei mažajai rasei.
XVIII-XIX a. itelmenai gyveno beveik visame Kamčiatkos pusiasalyje, tačiau vėliau jų teritorijos ėmė sparčiai mažėti ir dabar ši tauta gyvena tik vakarų Kamčiatkoje, daugiausia prie Tigilio upės.
Itelmenai tradiciškai verčiasi upine ir jūrine žvejyba, medžioja ruonius, sausumos gyvūnus, išdirba žvėrių kailius. Paplitęs maistingųjų augalų rankiojimas. Itelmenų tradicinė religija turi šamanizmo, totemizmo, fetišizmo elementų. Ypač garbintas jūrų vadovas, žuvies davėjas Mitgas. Paplitę mitai apie pasaulio kūrėją varną Kutchą.
Kuenka (Ekvadoras)
Kuenka  – miestas pietinėje Ekvadoro dalyje, Andų tarpukalnių slėnyje, prie keturių upių santakos. Asuajaus provincijos centras. Pro miestą eina Panamerikos plentas, nutiestas geležinkelis į Kitą. Veikia regioninės reikšmės Mariscal Lamar oro uostas.
Tekstilės, siuvimo, odos, chemijos (gumos), maisto (cukraus, malimo) pramonė. Gaminami elektriniai namų apyvokos reikmenys, rankų darbo gaminiai (juvelyrika, keramika, panamos). Prekiaujama provincijoje auginamais kviečiais, vaisiais, daržovėmis, galvijų mėsa. Veikia didelis kassavaitinis indėnų turgus. Yra 2 universitetai: Kuenkos (įkurtas 1867 m.) ir Asuajaus (įkurtas 1970 m.). Taip pat yra dailės akademija, konservatorija, etnologijos, archeologijos, šiuolaikinio meno muziejai.
Istorija
Ikikolumbiniais laikais dabartinio miesto vietoje buvo kanjarių gyvenvietė Guapondeleg. XV a. pab. miestą, kaip ir kitas kunjarių žemes, užkariavo inkai. Miestas pervadintas į Tumibambą ir tapo vienu svarbiausių imperijos miestų. Tačiau vėliau jis buvo nuniokotas karo tarp Huaskaro ir Atahualpos. Vėl išaugo 1557 m. Peru vicekaraliui Andresui Hurtadui de Mendosai įkūrus Kuenkos miestą.
Paveldas
Kuenka žymi savo gausiu kolonijinės architektūros paveldu. Svarbiausi miesto objektai yra Senoji katedra (pastatyta 1567 m.), Naujoji katedra (1967 m.), kitos XVI–XVII a. bažnyčios ir vienuolynai (El Carmen de Asuncion, La Concepcion). Yra centrinis miesto parkas. Netoli Kuenkos yra inkų tvirtovės Ingapirkos griuvėsiai. 1999 m. Kuenka dėl savo architektūros įtraukta į UNESCO pasaulio paveldo sąrašą.
Susperia
Susperia – Norvegijos melodingojo black/thrash metalo muzikos grupė, įkurta 2000 metais. Grupė iki šiol išleido penkis albumus.
Akakalidė
Akakalidė graikų mitologijoje – Kretos karaliaus Mino (Minojo) ir Pasifajės duktė. Pagal kai kuriuos graikų mitus, ji nuo dievo Hermio pagimdė Cidoną (Cydon), Cidonijos įkūrėjas. Pagal kitus mitus, Cidonas buvo Akakalidės ir Apalono sūnus. , Akalidė buvo pirmoji Apolono meilė Už tai, kad Akakalidė turėjo draudžiamų santykių, buvo ištremta į Libiją. Pagal kitus mitus, Akakalidė ir Apolonas turėjo sūnų Miletą. Bijodama tėvo įtūžio paliko savo vaiką, tačiau Apolonas liepė vilkas globoti mažylį, kol jį užaugino piemenys. Jos užaugęs sūnūs tapo gražuoliu, kurio troško karalius, tačiau Miletas pabėgo į Kretą, kur įkūrė savo vardo miestą. Dar kituose mituose, minimi kiti jos ir Apolono sūnūs: Amfitemis ir Garamas (kai kur minimas kaip pirmas gimęs mirtingasis).
Apolodoras mini Mino dukterį Akalę, tačiau neužsimena apie sūnų Miletą.
Apolonas
Apolonas ją susitiko ir įsimylėjo Taros mieste, kai Akakalidė lankė aiškiaregį, giminaitį iš motinos pusės. Po jų santykių, ji pastojo ir pagimdė dvynius Filakidą ir Filandrą ar Cidono. Pagal kretietiškas istorijas (panašias į Romulo ir Remo), juos Elire (Elyros) išaugino ožka. Taip pat minimi jos sūnūs: Cidonas, Miletas ir Oaksas (Oaxos).
Įtaka
Akakalidė minima kaip vakarinių Kretos miestų įkūrėjų motina, tačiau jos įtaka apėmė ir rytinius Mažosios Azijos krantus ir šiaurinę Libijos dalį. Ji siejama su Taros miestu, kuriame, pagal mitus, jis susitiko Apolonu. Jos sūnūs dvyniai siejami su Eliro miestu, Cidonas laikomas Cidonijos įkūrėju, o Oaklas – Aksoso. Miletas turi panašų vardą į senovinio Kretos miesto Milato, kurį mini Homeras. Pagal mitą Mileto miesto įkūrėjas buvo Miletas. Per paskutinį sūnų Garamantą (Garamą) jos įtaka apėmė šiaurinę Libiją. .
Graibavos kapinynas
Tyrimai
Kapinynas apardytas. Jį 1881 m., 1885 m. ir 1888 m. kasinėjo Otas Tišleris. Rado 344 kapus. Vėliau kapinynas buvo užmirštas. Kapinyną 1993 m. dar kartą atrado K. Skvorcovas, jis iš suardytų kapų surinko daug archeologinių radinių. Mirusieji laidoti sudeginti urnose ir be jų, daugumos kapų viršus apdėtas akmeniniais grindinėliais. Kapuose rasta daug, kartais iki 20, įkapių: kovos peilių, ietigalių, antskydžių, gausiai – pasaginių emale puoštų, lankinių su buoželėmis, lankinių su palenkta kojele, žieduotųjų segių, ornamentuotų diržo galų apkalų ir jų ovalių sagčių, žiedų, antkaklių, stiklo ir gintaro karolių, verpstukų, Romos monetų. Kapinynas datuojamas II a. – VI a.
Hematogenas
250px|miniatiūra|dešinėje|Hematogeno batonėliai Hematogenas (, 'gimdantis kraują') – laužomų plytelių pavidalo saldus profilaktinis preparatas, stimuliuojantis raudonųjų kraujo kūnelių gamybą, galintis padėti atstatyti geležies atsargas organizme. Pagrindinė veiklioji hematogeno medžiaga – kraujo baltymai (albuminas, hemoglobinas), gaunami iš galvijų kraujo. Kitos sudedamosios dalys dažniausia yra cukrus, sutirštintas pienas, gliukozės sirupas, augaliniai riebalai, vanilinas ir skonį gerinantys priedai. Gaminamas daugiausia Centrinėje ir Rytų Europos šalyse.
Hematogeno istorija
Pirmas preparatas, vadintas hematogenu buvo išrastas Šveicarijoje 1890 m. Pirmasis pasaulyje albuminą išgavo gydytojas Adolfas Homelis. Tuo metu hematogenas buvo gaminamas skystu mikstūros pavidalu. Jį gamino iš galvijų kraujo ir kiaušinių trynių.
1917 m. hematogeno formulė parduota Rusijai, kur buvo sukurta iki šiol gyvuojanti kieto hematogeno sudėtis – cukrus, kondensuotas pienas, sirupas, albuminas ir vanilinas. Saldainio pavidalą įgavęs hematogenas buvo patrauklesnis vartotojams.
Hematogenas buvo plačiai naudojamas tarybinėje medicinoje. 1924 m. TSRS buvo sukurta valstybinė akcinė bendrovė „Gosmedtorgprom“, gaminusi cheminius farmacinius preparatus ir prekiavusi jais. Pirmais jos veiklos metais TSRS hematogeno gamyba padidėjo 3 kartus. Hematogenas buvo daugiausia skirtas vaikų ir Raudonosios armijos kareivių sveikatos gerinimui. Hematogeną gaminusios įmonės buvo pastatytos Armėnijoje, Uzbekijoje, Kirgizijoje, Kazachijoje.
Beilo piramidė
thumb|right|250px|Beilo uolos piramidė Ramiajame vandenyne
Hematogenas
Hematogenas Lietuvoje
Lietuvoje gaminamame hematogene geležis yra vien organinės kilmės, todėl organizmas ją gerai pasisavina ir nesukelia šalutinių poveikių. Jis turi vitamino C ir B grupės vitaminų, kurie pagerina geležies ir baltymų įsisavinimą.
Dėl hematogeno sudėtyje esančių gyvūninės kilmes baltymų (albumino, hemoglobino ir kt.) jo gamyba ir žaliavos yra griežtai reglamentuoti ES produktų gamybos iš gyvulinių medžiagų taikymo direktyvų ir LR teisės aktų (HN 15:2003 „Maisto higiena“ ). Hematogeno gamyboje galima naudoti tik gyvūninius baltymus, pagamintus iš kiaulių maistinio kraujo. Taip norima apsisaugoti nuo galimo užsikrėtimo kempinlige (prioninėmis ligomis), kuria galima užsikrėsti per galvijų audinius.
Beilo piramidė
Beilo piramidė  – erozinė vulkano liekana, susiformavusi prieš maždaug 7 milijonus metų. Šis gamtos kūrinys yra 20 kilometrų į pietryčius nuo Lord Hau salos, Ramiajame vandenyne ir priklauso Australijos Naujojo Pietų Velso valstijai. Uola yra 562 metrų aukščio – tai aukščiausia pasaulyje vientisa uola. Jos plotis siekia 400 m. Nuo Australijos ši uolos piramidė yra nutolusi 700 km.
Hematogenas
Hematogeno poveikis
Šimte gramų hematogeno yra daugiau nei 70 procentų rekomenduojamos geležies paros normos. Jo sudėtyje taip pat yra vitamino C, kuris pagerina geležies pasisavinimą. Geležis yra svarbi normaliai energinių medžiagų apykaitai, raudonųjų kraujo kūnelių kraujodarai ir hemoglobino susidarymui, deguonies pernešimui organizme, imuninės sistemos veiklai. Geležis padeda mažinti pavargimo jausmą ir nuovargį. Hematogeno plytelės gali būti papildytos folio rūgštimi, linų sėmenimis, vitaminu B6, niacinu, taurinu, pantoteno rūgštimi, riboflavinu, vitaminu B12, imbieru.
Beilo piramidė
Istorija
Piramidė buvo pavadinta Henrio Lidžberdo Beilo vardu, kuris ją atrado 1788 metais. Tais pačiais metais buvo atrasta ir Lordo Hau sala.