cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Joseph Smith
Džozefas Smitas Jaun. gimė Šerone (Vermontas), Džozefui ir Liusei Mek Smitams. Gimęs neturtingoje šeimoje, jis buvo penktas vaikas iš vienuolikos – devyni iš kurių išgyveno iki pilnametystės. Kartu su savo broliais ir seserimis jis buvo mokomas namuose iš šeimos Biblijos. Tuo metu šiame regione kilo nauji krikščioniški judėjimai, buvo populiari liaudies magija.
1827 m. sausio 18 d. Džozefas vedė Emą Heil. Per 17 metų trukusią santuoką jie turėjo 11 vaikų, du iš kurių buvo įvaikinti.
Teigiama, kad Smotas jau vaikystėje regėjo vizijas ir patyrė apreiškimų, kuriais Dievas, anot Smito, paskyrė jį būti nauju pranašu.
Džozefas Smitas yra žinomas dėl Mormono Knygos vertimo. Mormonų tikima, kad Džozefas Smitas buvo nuvestas prie kalvos šalia Palmyros (Niujorko valst.), kur iš angelo, vardu Moronis, gavo senovinius užrašus. Užrašuose, išgraviruotuose auksinėse plokštelėse, buvo užrašyta esą Kristaus laikais Amerikos kontinente gyvenusių žmonių istorija. Džozefas vertė plokšteles maždaug 3 mėnesius, ir Mormono knyga E. B. Grandino buvo pirmą kartą išleista 1830 m. Niujorke.
Dž. Smitas mokėjo tik anglų kalbą, todėl vertimas buvo laikomas antgamtiniu; pirmiausia vertė naudodamasis Urimu ir Tumimu, vėliau – regėjimų akmeniu (kiaušinio formos šokoladu padengtu akmeniu, į kurį žiūrėdamas Dž. Smitas suprasdavo, kas parašyta plokštėse). Teigiama, kad 1829 m. Smitui apsireiškęs Jonas Krikštytojas suteikė Aarono kunigystę, vėliau apsireiškę apaštalai Petras, Jokūbas ir Jonas – Melchizedeko kunigystę.
1830 m. jis įkūrė Jėzaus Kristaus bažnyčią, buvo jos pranašas ir lyderis. Smitas skleidė savo mokymą, bet susidūrė su persekiojimu. 1838 m. dėl finansinių machinacijų ir stiprėjančios opozicijos buvo priverstas bėgti, apsigyveno Misūrio valstijoje, o 1839 m. valstijos valdžiai pagrasinus išnaikinti mormonus Dž. Smitas persikėlė į Novu miestelį (Ilinojus). Misūryje jis buvo apkaltintas vagyste, padegimu ir valstybės išdavimu, jam grėsė mirties bausmė. 1840–1841 m. Novu pradėjo statyti šventyklą, paskelbė savo doktrinas apie mirusiųjų krikštą bei poligamiją. 1842 m. Smitas skelbėsi kursiąs teokratinę Dievo karalystę žemėje. Nuo 1842 m. mormonai susilaukė vis didesnio pasipriešinimo, Smitas konfliktavo su vietos valdžia.
1844 m. mormonai Dž. Smitą iškėlė kandidatu į JAV prezidentus. 1844 m. birželio 7 d. laikraščiui „Nauvoo Expositor“ išspausdinus mormonus kritikuojantį straipsnį, Dž. Smitas įsakė spaustuvę sunaikinti, todėl buvo suimtas ir įkalintas Kartage. Kilo susirėmimai tarp Smito šalininkų, vietos pareigūnų ir gaujų. Konflikto metu Džozefas Smitas minios nušautas. Po Smito, bažnyčios vadovu tapo Brigamas Jangas, 1846 m. su pasekėjais persikėlęs į Jutą.
Dž. Smito regėjimai ir apreiškimai aprašyti knygose „Mokymas ir sandoros“ (Doctrine and Covenants, 1833 m.), „Brangusis perlas“ (Pearl of Great Price, 1851 m.), jomis pagrįstas mormonų mokymas.
Užmiesčio Pahosto valsčius
Užmiesčio Pahosto valsčius – buvęs administracinis-teritorinis vienetas dabartinėje pietvakarių Baltarusijos teritorijoje. Centras – Užmiesčio Pahostas.
Istorija
Valsčius įkurtas XIX a. Minsko gubernijoje. Po I pasaulinio karo perėjo Lenkijai. 1928 m. balandžio 18 d. prijungta dalis Lahišyno valsčiaus.
Vepsų nacionalinė kaimo gyvenvietė
thumb|Municipalinių darinių junginys, 2009 m. Vepsų nacionalinė kaimo gyvenvietė  – municipalinis darinys Vologdos srities Babajevo rajone, Rusijoje. Aprėpia 39 kaimus, administracinis centras – Timošino kaimas. Dauguma gyventojų – vepsai.
Istorija
Vepsų nacionalinė kaimo gyvenvietė buvo sudaryta 2009 m. balandžio 13 d., sujungiant Timošino, Kuisko nacionalines vepsų ir Komonevo kaimo gyvenvietes. Šios kaimo gyvenvietės savo ruožtu buvo sudarytos 2006 m. birželio 1 d., jos įėjo į to paties pavadinimo kaimo tarybas.
Nuo 1989 m. įvairiuose gyvenvietės kaimuose reguliariai rengiamas tarpregioninis vepsų kultūros festivalis „Gyvybės medis“.
Iki 2011 m. gyvenvietės teritorijoje nebuvo mobiliojo ryšio.
Servačė
Servačė – kaimas šiaurės Baltarusijoje, 2 km į šiaurę Liudvinavo.
Istorija
XIX a. buvo palivarkas, Servačės valsčiaus centras.
Skerdimai (Šalčininkai)
Skerdimai – kaimas Šalčininkų rajono savivaldybėje, 5 km į šiaurę nuo Didžiųjų Sėlų, Rūdninkų girios pakraštyje, prie Upėsės upelio. Keliukai į Kidarus, Gumbą.
Istorija
XIX a. pab. buvo kaimas ir užusienis Vilniaus apskrityje, Jašiūnų valsčiuje.
Transpozonas
Transpozonai  – DNR sekos, galinčios keisti savo vietą genome. Kartais gali sukurti arba „apsukti“ mutacijas ir pakeisti genomo dydį. Transpozicija dažnai įvyksta dėl transpozonų padvigubėjimo. Už „šokinėjančių genų“ atradimą 1983 m. Barbara McClintock buvo apdovanota Nobelio premija.
Transpozonai yra priskiriami prie nekoduojančių DNR, tačiau nustatyta, jog jie yra svarbūs genomo evoliucijoje ir funkcijose. Transpozonai sudaro didelę dalį eukariotų genomų.
Horizontaliam bakterijų atsparumo antibiotikams plitimui
Transpozonai bakterijose dažnai turi antibiotikų atsparumo genus. Jie gali nukeliauti į plazmides, kurios dalyvauja horizontaliame genų perdavime, taip transpozonai padeda plisti antibiotikų atsparumui bakterijose.
Ligų atsiradimui
Transpozonai gali įsiterpti į svarbias genų sekas ir taip pakenkti jų aktyvumui, pvz.: įsiterpus netoli transkripcijos pradmens, gali paskatinti sekos hipertransliaciją ar padidėjusį genų aktyvumą ir tokiu būdu net sukelti vėžį. Taip pat dažnai keičiant buvimo vietą bei dauginantis padidėja mutacijų tikimybė, o kai transpozonas pats atlieka svarbią funkciją ir pakeičia buvimo vietą, pažaida gali nebūti tinkamai atitaisyta.
Monica Guerritore
Monika Gueritorė (, g. 1958 m. sausio 5 d. Roma) – Italijos kino, teatro ir televizijos aktorė.
Transpozonas
Organizmų evoliucijai
Transpozonai, priklausomai nuo jų vietos genome, gali turėti tiek naudos, tiek žalos organizmams. Evoliucijai tai – svarbus veiksnys, jos metu išlieka geriausiai prisitaikę, o silpniausi yra eliminuojami. Transpozonai turi įtakos didesnei požymių įvairovei ir taip pagreitina evoliucijos eigą.
Monica Guerritore
Biografija
Pirmąjį savo vaidmenį kine Monika atliko būdama 13, režisieriaus Vittorio De Sica filme „Una breve vacanza“. Po 3 metų ji gavo didesnį vaidmenį Giorgio Strehler juostoje „Vyšnių sodas“.
Transpozonas
Biotechnologijai
Kadangi šios DNR sekos gali pačios daugintis ir plisti, jos yra naudojamos kaip vektoriai, galintys į organizmą įnešti reikiamą geną, taip pat naudojami baltymų raiškos tyrimams, gali būti pažymimi, įterpiami į genomą ir stebimas baltymų raiškos pokytis, priklausomai nuo transpozonų buvimo vietos.
Monica Guerritore
Biografija
Sėkmingai jos karjerai didelę įtaką turėjo pažintis kino ir teatro režisieriumi Gabriele Lavia, kuris vėliau tapo jos sutuoktiniu. Jo dėka Monika teatre gavo svarbius ir sudėtingus vaidmenis: ledi Makbet, Ofelijos ir kitus, o teatras ir televizija visada užėmė didelę jos darbų dalį.
Jasnagurka (Pakražantis)
Jasnagurka – buvęs kaimas Kelmės rajono savivaldybėje, 6 km nuo Pakražančio.
Monica Guerritore
Biografija
1975 m. jos talentas buvo įvertintas Globo d'oro apdovanojimu už filmą „La prima volta, sull'erba“.
1976 m. ji pasirodė televizijos RAI seriale „Manon Lescaut“, kartu su Marcello Mastroianni – filme „Signore e signori, buonanotte“, o 1977 m pelnė prizą Taorminos kino festivalyje.
Pradėjus bendradarbiauti su Lavia, Monika pasirodė ir keliuose erotiniuose filmuose, iš kurių žinomiausi yra „Fotografuojant Patriciją“, „Skandalingoji Džilda“ ir „Venecietė“. Pastarajame filme, kaip ir viename pirmųjų savo darbų „Lengva nuodėmė“, Monika ekrane pasirodė su viena populiariausių Italijos aktorių Laura Antonelli. Abejuose filmuose jos varžėsi dėl vyro dėmesio ir abu kartus „laimėjo“ Antonelli.
1996 m. ji kartu su Michele Placido, Giancarlo Giannini ir Raoul Bova nusifilmavo populiarumo sulaukusiame filme „La lupa“.
Žymiausi jos vaidmenys teatre yra spektakliuose „Makbetas“ (1987-88), „Ričardas III“ (1989), „Dėdė Vania“ (1990-91), „Madam Bovari“ (1991-2001), „Odisėjas“ (2001), „Karmen“ (2001-02), „Ofelija“ (2004), „Teresė Avilietė“ (2005).
Nuo 2010 m. ji yra ištekėjusi už Alberto Zaccaria.
Ryan Murphy
Ryan Murphy (g. 1965 m. lapkričio 9 d.) – JAV televizijos laidų kūrėjas, scenaristas ir režisierius. Žinomas už tokių televizijos laidų kūrybą kaip „Amerikietiška siaubo istorija“, „Klyksmo karalienės“, „Glee“, „Pose“, „Grožio peilis“ ir „9-1-1“. 2019 m. įtrauktas į Forbes įžymybių 100 sąrašą.
Iki 2020 m. Murphy buvo laimėjęs 28-is Primetime Emmy apdovanojimus.
Skerdupis
Skerdupis – kaimas Prienų rajono savivaldybėje, 10 km nuo Veiverių.
Voicechas Leonas Opalinskis
Voicechas Leonas Opalinskis (1708–1775 m. lapkričio 24 d. Opalenicoje) – ATR valstybinis veikėjas, Mazovijos vaivada (1765–1770) ir Seradzo vaivada (1770–1775).
Biografija
Lenkijos bajorų Opalinskių giminės atstovas, herbo „Lodzia“ savininkas. Boleslavo seniūno Pranciškaus Antano Opalinskio (m. 1713) ir Anos Pronskos (m. 1736) trečiasis sūnus. Broliai – karaliaus pulkininkas Stanislovas (1702–1743) ir Poznanės kanauninkas Adomas (1703–1765).
Mokėsi Krokuvos akademijoje. 1733 m. palaikė Stanislovo Leščinskio išrinkimą į Lenkijos karaliaus sostą. Buvo nuo Veliuno žemės konsuliaru ir delegatu į Dzikovo konfederaciją 1734 m.
Augusto III valdymo metu Voicechas Opalinskis perėjo į Čartoriskių grupuotės pusę. 1764 m. buvo išrinktas pasiuntiniu (deputatu) nuo Čersko žemės į elekcinį seimą, kur palaikė Stanislovo Augusto Poniatovskio kandidatūrą į Lenkijos karaliaus sostą.
Gavo Mazovijos vaivados pareigybę 1765 m. ir Seradzo vaivados 1770 m. Švento Stanislovo ordino kavalierius. Jis buvo vienas iš Baro konfederacijos šalininkų Didžiojoje Lenkijoje, bet slėpė savo ištikimybę. Po jo vaidmens atskleidimo Voicechas Opalinskis pateko į „Stanislovo Augusto ir Rusijos priešų“ sąrašą. Bandymas areštuoti buvo nesėkmingas ir jis pabėgo į Sileziją.
Didžiojoje Lenkijoje buvo Grodzicko-Opalenicko rakto valdytojas.
Šeima
1743 m. vedė Terezę Potocką (m. 1765), Belzo vaivados Stepono Potockio (m. 1726/1727) ir Joanos Seniavskos (m. 1733), Lenčicos vaivados Jurgio Antonijaus Varšickio (m. apie 1734) našlės, dukterį. Santuoka buvo bevaikė.
Santuokos dėka su Tereze Potocka Voicechas Opalinskis įgijo dideles žemės valdas Veliuno žemėje.
Šiaurės Airijos futbolo varžybos 1987–1988 m.
Šiaurės Airijos futbolo varžybos 1987–1988 m.
10199 Charikla
thumb|220px|Asteroidas ir jo žiedai dailininko įsivaizdavimu
Šiaurės Airijos futbolo varžybos 1987–1988 m.
1987–1988 m. Šiaurės Airijos futbolo taurė
Šiaurės Airijos futbolo taurė ( – „Airijos taurė“) vyksta nuo 1880 metų.
Finalo rungtynės
---
10199 Charikla
10199 Charikla – Kentaurų grupės asteroidas, atrastas 1997 m. vasario 15 d. Šį asteroidą aptiko Arizonos universiteto tyrėjų komanda.
Charikla – pirmasis atrastas asteroidas, turintis žiedų sistemą. Iki tol buvo žinomi penki žiedus turintys Saulės sistemos objektai – planetos Saturnas, Jupiteris, Uranas bei Neptūnas.
Asteroido skersmuo siekia apytikriai 302 kilometrus, tai didžiausias Kentaurų grupės asteroidas; jis skrieja išorinėje Saulės sistemos dalyje, tarp Saturno ir Urano.
2013 m. birželio 3 d. mokslininkai septyniais įvairiose Pietų Amerikos vietose esančiais teleskopais stebėjo šio asteroido slinkimą priešais žvaigždę (okultaciją) ir aptiko du šį objektą juosiančius žiedus. Sugretinę skirtingais teleskopais gautus duomenis, mokslininkai galėjo nustatyti ne tik paties objekto formą bei dydį, bet ir naujai atrastų žiedų charakteristikas. Manoma, kad žiedų plotis siekia 3–7 kilometrus. Nuo asteroido centro jie nutolę atitinkamai 391 ir 405 kilometrus.
Asteroidas pavadintas pagal graikų mitologijos nimfą Chariklą, kentauro Chirono žmoną.
Oswald Szemerényi
Osvaldas Semerenis (,, 1913 m. rugsėjo 7 d. Londone, Anglijoje – 1996 m. gruodžio 29 d. Breisgau Freiburge, Vokietijoje) – vengrų ir britų indoeuropeistas, daug nuveikęs lyginamosios kalbotyros srityje, studijavęs indoiranėnų kalbas, prokalbės fonetinius dėsnius, laringalų teoriją.
Biografija
Mokėsi Vengrijoje, Budapešto Lorando Etvešo universitete, taip pat – Vokietijos Heidelbergo ir Berlyno universitetuose. Jam padarė įtaką vengrų kalbininkas Giula Lazicijušas. 1942 m. O. Semerenis Budapešto universitete buvo paskirtas graikų kalbos dėstytoju. 1944 m. jis apgynė disertaciją apie baltų-slavų kalbas, 1947 m. Budapešte pradėjo eiti indoeuropiečių lyginamosios kalbotyros profesoriaus pareigas. 1948 m. grįžo į Angliją, iki 1960 m. dirbo Londone, Bedfordo kolegijoje. Nuo 1965 iki 1981 m. Freiburgo universitete buvo kalbotyros profesorius. O. Semerenis įkūrė Freiburgo kalbotyros būrelį, tam jį įkvėpė Jozefo Budenco, finougrų kalbų studijų pradininko, įkurtas ir vadovautas būrelis.
Jis suformulavo indoeuropiečių prokalbėje galiojusį fonetinį dėsnį, kuris buvo pavadintas jo vardu – Semerenio dėsniu.
Budelis
Dažniausiai budeliai būdavo rekrutuojami iš nuteistų nusikaltėlių, kuriems už budelio darbą būdavo panaikinama bausmė. JAV, kur mirties bausmė atliekama mechanizuotai (elektros kėdėje arba dujų kameroje), budelio pareigas vykdo kalėjimo valdininkai. Seniau budelis dažniausiai būdavo apsirengęs specialiais raudonais drabužiais, dabar dažniausiai juodais, kartais su kauke.
Pagal 1649 m. teisyną, budelį turėjo turėti kiekvienas miestas. Lietuvoje atsirado, kai miestams buvo suteikta Magdeburgo teisė (XIV a. pab. – XVI a.). Nuolatinius budelius turėjo tik Vilnius ir Kaunas. Taip pat budelį turėjo didžiojo kunigaikščio teismas.
Lahišyno valsčius
Lahišyno valsčius (, ; kurį laiką Lahišyno-Mokraja Dubrovos valsčius, ) – buvęs administracinis-teritorinis vienetas dabartinėje pietvakarių Baltarusijos teritorijoje. Centras – Lahišynas, kurį laiką – Mokraja Dubrova.
Istorija
Valsčius įkurtas XIX a. Minsko gubernijoje. 1875 m. vadinosi Lahišyno-Mokraja Dubrovos vardu. Po I pasaulinio karo perėjo Lenkijai. 1928 m. balandžio 18 d. dalis valsčiaus perduota Užmiesčio Pahosto valsčiui. 1934 m. balandžio 1 d. prie valsčiaus prijungtas miesto teisių netekęs Lahišynas.
Latvijos centrinė rinkimų komisija
miniatiūra|Centrinės rinkimų komisijos logotipas miniatiūra|250px|right|[[Arnis Cimdars, ilgametis CRK vadovas (1997–2019)]]
Centrinė rinkimų komisija – Latvijos valstybinė institucija, atsakinga už rinkimų į Saeimą, Europos Parlamentą ir savivaldybes, taip pat referendumų organizavimą ir vykdymą. Centrinė rinkimų komisija yra nuolatinė Latvijos vyriausybės institucija, kurią sudaro 9 nariai. Šalies parlamentas skiria komisijos pirmininką ir 7 narius, be to, Aukščiausiasis Teismas išrenka dar vieną. Centrinė rinkimų komisija suformuoja regionines rinkimų komisijas. 2019 m. Komisijos vadove išrinkta Kristīne Bērziņa.
Istorija
Rinkimų komisija buvo įkurta 1922 m. liepos 20 d., rengiantis išrinkti pirmąjį šalies parlamentą 1922 m. Po Latvijos nepriklausomybės atkūrimo, 1992 m. gruodžio 8 d. buvo atkurta ir Centrinė rinkimų komisija.
Girnikai (Junkilai)
Girnikai – buvęs kaimas Kelmės rajono savivaldybėje, 2 km į pietus nuo Kolainių.
Foča
Foča – miestas pietryčių Bosnijoje ir Hercegovinoje, prie Drinos upės. Vyrauja serbai. Yra medicinos ir teologijos fakultetai (rytų Sarajevo universitetas), 7 seminarijos, medresė. Apylinkėse yra seniausias šalyje nacionalinis parkas.
Istorija
Viduramžiais minima kaip Hvoča. 1943 m. čia įvyko Sutjeskos mūšis tarp vokiečių ir J. Tito armijos. XX a. pabaigoje serbai miestą pervadino Srbinje, bet 2004 m. sugrąžintas Fočos vardas.
Augusto slenkstis
Augusto slenkstis  – terminas naudojamas: kuomet imperinė valstybė vykdydama teritorinę ekspansiją pasiekia maksimalias ribas ir toliau plėstis nebegali. Tokiu atveju, valdantysis elitas turi spręsti problemą kaip suvaldyti ir administruoti politinę ir kultūrinę vidaus įvairovę, nes ekspansiniu būdu įgyta didelė teritorija įprastai susideda iš įvairiataučių skirtingų kultūrinių grupių ir bendruomenių. Jeigu imperija nepajėgi išspręsti šios problemos, ji paprasčiausiai skyla į smulkesnius politinius darinius. Jei „Augusto slenkstį“ įveikia sėkmingai, vadinasi imperija randa politinės organizacijos formų, įtvirtinančių interesų kompromisą metropolijos valdžios elito ir įtakingiausių provincijos valdžios elitų.
Danaja (reikšmės)
miniatiūra|250px|right|Danaja ant senovinės vazos Danaja – ši sąvoka turi įvairias reikšmes:
Mitologijoje:
Tapyboje:
Skėriai (Kaišiadorys)
Skėriai – kaimas Kaišiadorių rajono savivaldybėje, 4 km į šiaurės vakarus nuo Paparčių. Į vakarus nuo kaimo teka dešinysis Laukystos intakas Gamanta.
Melodija (Monikos Liu albumas)
„Melodija“ – trečiasis studijinis lietuvių atlikėjos Monikos Liubinaitės (Monika Liu) albumas, išleistas 2020 m. balandžio 20 d.; pirmoji vinilinė plokštelė.
Apie albumą
Vinilinės plokštelės formatas, pasak kūrėjų, puikiai įprasmina kiek sentimentalų, lietuvišką retro estradą primenantį, bet išsyk ir labai šviežią muzikinį skambesį. Plokštelė įrašyta Jungtinėje Karalystėje, bendradarbiaujant su muzikos srities profesionalais: prodiuseriu Miles James, garso režisieriumi Christoph Skirl bei muzikantu Mariumi Aleksa, į pagalbą pasitelkiant senovinius sintezatorius bei unikalią techniką, visi instrumentai įrašyti gyvai. "„Mano dainos yra apie jaunystę, svajones, baimę, pamišimą, vienišumą ir visų svarbiausia – meilę. Iš to, kaip žmonės reaguoja į mano muziką – jie šypsosi, juokiasi ar nubraukia ašarą, suprantu kiek daug visi esame patyrę meilėje ir koks tai mus vienijantis dalykas“ – pasakoja atlikėja Monika Liu."
Dainų sąrašas
Pati populiariausia albumo ir kol kas pačios atlikėjos daina – „Vaikinai trumpais šortais“, sulauksi daugiau nei milijono perklausymų Youtube ir Spotify platformose.
Servačės valsčius
Servačės valsčius – buvęs administracinis-teritorinis vienetas dabartinėje šiaurės Baltarusijos teritorijoje. Centras – Servačė.
Istorija
Įkurtas XIX a. Vilniaus gubernijoje, 1867 m. valsčiuje buvo 1394 dirbantys gyventojai. Panaikintas 1875 m.
Rinkimai Latvijoje
Rinkimai Latvijoje – Centrinės rinkimų komisijos rengiami rinkimai, numatantys Latvijos Saeimos – vienerių rūmų parlamento – išrinkimą. Saeimą sudaro 100 narių, kurie kas ketverius metus išrenkami parlamento rinkimuose. Minimali riba, nustatyta politinei partijai patekti į parlamentą, yra 5 % rinkėjų balsų. Įgaliojimų pasiskirstymas atliekamas pagal proporcinio atstovavimo sistemą. Parlamento rinkimai paprastai vyksta pirmąjį spalio mėnesio šeštadienį. Ta pačia sistema Latvijoje vyksta rinkimai į 7–60 sudarančias narių savivaldybių tarybas. Latvijos prezidentą renka Saeima, nes šalies valdymo forma yra parlamentinė demokratija.
Latvijoje veikia daugiapartinė politinė sistema, suteikianti galimybę dalyvauti daugeliui politinių partijų. Dėl šios priežasties net rinkimų nugalėtoja, kaip taisyklė, priversta kurti koalicinę vyriausybę.
Parlamento rinkimai
2018 m. spalio 6 d. rinkimų į Saeimą rezultatai (partijos, surinkusios daugiau kaip 5 % balsų):
Referendumai
Pagal Latvijos Respublikos Konstituciją, nacionaliniai referendumai gali būti rengiami dėl parlamento sušaukimo (14 str.), ES narystės (68 str.), Prezidento atmestų įstatymų priėmimo (72 str.), Konstitucijos pataisų (78 str.).
Vienas paskutiniųjų buvo 2012 m. Latvijos konstitucijos referendumas dėl Konstitucijos pataisų, siekiant įteisinti rusų kalbą, kaip antrąją šalies valstybinę kalbą.
Bevardis (reikšmės)
Bevardis ar bevardė – sąvoka, apibūdinanti objektą, neturintį vardo.
Įvairūs:
Skėriai (Mažeikiai)
Skėriai – kaimas Mažeikių rajono savivaldybėje, 10 km nuo Židikų.
Alpine F1 Team
Alpine F1 Team – 2021 m. įkurta Formulės 1 komanda, kuri pakeitė prieš tai lenktyniavusią „Renault F1“ ekipą. Naująją „Alpine F1 Team“ komandą toliau valdys „Renault“ kompanija ir tokiu būdu reklamuos savo padalinį „Automobiles Alpine“.
Debiutiniame sezone komandai atstovavo buvęs du kartus Formulės 1 čempionas Fernando Alonso ir prancūzas Esteban Ocon. Komanda naudojo „Renault“ variklius. Buvęs „Renault F1“ komandos vadovas Cyril Abiteboul perdavė komandos vadovavimą Laurent Rossi.
Gintautas Trimakas
Biografija
1980–1986 m. studijavo Vilniaus inžineriniame statybos institute, Miestų statybos fakultete, kur įgijo statybų inžinieriaus išsilavinimą.
Jablunivas
Jablunivas  – miesto tipo gyvenvietė vakarų Ukrainoje, Ivano Frankivsko srityje, Kosivo rajone. Kunigaikščių Jablonovskių tėvonija. Įkurtas Beskidų papėdėje, kairiajame Liučkos upės krante (Pruto baseinas), 15 km nuo Kolomijos geležinkelio stoties. Jablunivo gyvenvietės bendruomenės administracinis centras.
Gintautas Trimakas
Biografija
2001–2018 m. dėstė fotografiją Vilniaus dailės akademijoje (VDA), Fotografijos ir videomeno katedroje. Iš VDA pasitraukė akademijos Senato etikos komitetui pripažinus Trimaką kaltą dėl nederamo elgesio dviejų studenčių atžvilgiu.
Jablunivas
Istorija
Kitados sritis priklausė Lietuvos didžiajai kunigaikštystei, o vėliau – Lenkijos karalystei, o nuo 1793 m. Rusijos imperijai. 1991 m. Ukraina paskelbė nepriklausomybę ir kaimas priklauso Ukrainai.
Gintautas Trimakas
Biografija
1986 m. pradėjo dalyvauti parodose. 1989 m. tapo Lietuvos fotomenininkų sąjungos nariu. Nuo 2000 m. dalyvavo TTL (Trimakas, Treigys, Lukys) grupės veikloje.
Kūryba
Savo kūryboje G. Trimakas lietuviškąją fotografiją pakreipė arčiau prie abstrakčios tapybos ir konceptualaus meno. Eksperimentuoja su įvairiomis fotografinio vaizdo išgavimo technikomis, tame tarpe su „pinhole“ kamera. Jo kūrinių yra Lietuvos ir užsienio muziejuose, privačiose kolekcijose.
Jablunivas
Istorija
Miesto tipo gyvenvietės statusą ji turi nuo 1940 metų.
Gintautas Trimakas
Kūryba
Svarbiausi darbai: „Plokštumos“ (1987–); „Dienoraštis“ (1990–); „Torsas – kūno dalis“ (1995–1996); „Neišsiųsti laškai į Škotiją“ (1995); „Tavo bažnyčia“ (1996–); „Tavo bažnyčios“; „Vilnius“.
Personalinės parodos:
Jablunivas
Lenkijos karalystės laikotarpis
Jablunivas buvo įkurtas XVI amžiaus pabaigoje. 1593 m. Lenkijos karalius Žygimantas III Vaza suteikė Galicijos seniūnui Stanislavui Vlodekui privilegiją Stopčatovos kaimo žemėse įkurti gyvenvietę.
1602 m. miestas gavo Magdeburgo teises ir buvo pervadintas Vlodkivu. 1610 m. miestelį įsigijo didikas – karališkasis kapitonas Macejus (Matvijus) Jablonovskis (1569–1619). 1630–1640 m. pastarojo sūnus Janas pervadino miestą savo pavarde į Jablunivą.
TSRS laikotarpis
1940 m. Jablonivas tapo rajono centru. Čia veikė NKVD kalėjimas, pagarsėjęs kankinimais.
„Jablunivo mirties šuliniai“ – 5 šuliniai, kuriuose buvo rasti kalinių palaikai iš Jablunivo NKVD kalėjimo. Nužudyti UPA sukilėliai, paprasti valstiečiai iš Jablunivo ir aplinkinių kaimų, kurie buvo įtariami bendradarbiavimu su UPA. Prieš nužudant, jie buvo marinami badu, kankinami, „galvos buvo traiškomos šautuvų buožėmis“, o lavonai buvo sumesti į šulinius. Kasinėjimus 1990 metų rugpjūtį inicijavo Kolomijos „memorialo“ atstovai. Buvo rasta dubens kaulų, griaučių, surištų spygliuota viela, sulaužytais šonkauliais, kaukolės, ištrauktais dantimis, bei kitais žiauraus susidorojimo įrodymais.
Kasinėjimų metu buvo rastos 74 bolševizmo aukos. 1990 metų rugpjūčio 12 dieną Jablunove įvyko iškilmingas komunistinio teroro aukų perlaidojimas.
Bevardis (Žeimiai)
Bevardis – nedidelis ežeras, esantis Jonavos rajone, Žeimių miestelyje, 0,3 km į vakarus nuo pagrindinės Kauno gatvės (kelio ) ties Žeimių bažnyčia. miniatiūra|220px|left|Nuo piliakalnio pusės, kitame krante – bendruomenės namai
Ežeras telkšo nedidelėje dauboje, 1,3 km į šiaurę nuo Žeimio ežero. Bevardžio pietrytinė pakrantė priartėja prie Žeimių piliakalnio, kurio papėdėje pastatytas ąžuolinis stogastulpis. Priešingoje – šiaurės vakarų pusėje – restauruotame pastate įsikūrę miestelio bendruomenės namai (Blauzdžių g. 2A). Rytinėje pakrantėje (nuo bažnyčios pusės), įkalnėje, stovi sodybiniai namai, vakarinėje – praeina žvyruota Blauzdžių gatvelė, už kurios toliau driekiasi ūkio ir gamybos pastatų zona.
Kauno apskritis (1795–1915)
Kauno apskritis  – Rusijos imperijos laikų administracinis-teritorinis vienetas, Kauno gubernijos (prieš tai – Lietuvos gubernijos) dalis. Administracinis centras – Kaunas.
Istorija
1915 m. I pasaulinio karo metu kraštą okupavusi Vokietijos imperija Kauno apskritį suskaldė į Kauno, Kėdainių ir Raseinių apskritis. 1918 m. Lietuvai paskelbus nepriklausomybę, šios trys apskritys tapo Lietuvos Respublikos administraciniais vienetais.
Administracinis suskirstymas
Apskritis apėmė šiaurinę dabartinio Kauno rajono dalį, didžiąją dalį Jonavos, Kėdainių, Jurbarko rajonų, Kaišiadorių, Raseinių, Radviliškio rajonų pakraščius. 1913 m. apskrityje buvo 16 valsčių:
Gyventojai
1897 m. surašymo duomenimis apskrityje gyveno 227,4 tūkst. gyventojų, iš kurių 41,4 % laikė save lietuviais, 23,2 % – lenkais, 19,8 % – žydais, 11,6 % – rusais, 2,3 % – vokiečiais.
Frotažas (dailė)
miniatiūra|250px|Monetos atvaizdas, gautas frotažo technika Frotažas (, 'trynimas') – įvairių daiktų faktūros atspaudo gavimo technika, būdinga siurrealizmo dailės technikai, grindžiama automatizmo metodu. Ant reljefinio paviršiaus (monetos, medalio, neobliuotos lentos) dedamas popierius, kartais drobė ir trinamas pieštuku, kreidele arba dažuose pamirkytu tamponu. Gaunama faktūra ir raštai, sukuriamos netikėtos vaizdinės asociacijos. Frotažo metodas taikomas ir šiuolaikinėje tapyboje.
Šią techniką 1925 m. savo grafikos ir tapybos darbuose pradėjo naudoti vokiečių dailininkas Maksas Ernstas.
Jurgis Dailidė
Jurgis Dailidė (1838 m. – 1864 m.) – Romos katalikų kunigas, 1863 m. sukilimo dalyvis.
Biografija
Vyskupo Motiejaus Valančiaus 1862 m. įšventintas kunigu. Rudaminos Švč. Trejybės bažnyčios vikaras. Bažnyčioje perskaitė 1863 m. sukilėlių manifestą, už tai areštuotas ir nuteistas mirti. 1864 m. balandžio 1 d. sušaudytas netoli Vygrių (Lenkija). Vėliau perlaidotas Vygrių parapijos kapinėse.
Mekšriukas
left|120px
Mekšriukas arba Babrukas – ežeras Lietuvoje, Trakų rajone, 3,5 km į pietryčius nuo Aukštadvario, 0,16 km į šiaurės rytus nuo Aukštadvario tvenkinio. Ežero ilgis iš pietvakarių į šiaurės rytus – 0,35 km, plotis – iki 0,25 km. Altitudė 122,2 m. Šiaurinis ir vakarinis krantai žemi, pelkėti, rytinis ir pietinis – aukštoki ir sausi, apaugę medžiais ir krūmais. Iš vakarų ir pietų prieina Vilūnų miškas, rytinėje pakrantėje įsikūręs Nikronių kaimas. Šiaurėje išteka upeliukas link Aukštadvario tvenkinio (Verknės upės baseinas).
Skernė
Skernė – kaimas Alytaus rajono savivaldybėje, 1 km nuo Venciūnų.
RK2306
RK2306 – rajoninis kelias, jungiantis Kūlupėnus ir Darbėnus. Taip dar ir sujungdamas krašto kelius ir. Visas kelias yra žvyrkelis, išskyrus 690 m ruožą ties Darbėnais. Kelio ilgis – 16,34 km
Kelias prasideda netoli Kūlupėnų, prie pat krašto kelio geležinkelio pervažos. Kelias eina daugiausiai lygumomis, kurioje vystomas žemės ūkis. Didžiausia gyvenvietė prie kelio – Šukė. Tarp Kūlupėnų ir Šukės kerta Vaineikių mišką (pusė kilometro nuo tame miške esančios sankryžos yra įsikūrusios Vaineikių Medsėdžių senosios kapinės), o tarp Šukės ir Darbėnų – Balto Kalno mišką. Kelias baigiasi Darbėnuose kaip Šukučių gatvė, sankryžoje su su Kretingos gatve (krašto keliu ).
Huba
Huba arba Chuba (urartų k. Dḫu-ba-a) – deivė urartų mitologijoje, griaustinio ir karo dievo Teišebos sutuoktinė. Tai antroji pagal svarbą moteriškoji dievybė urartų panteone. Huritų panteone ją atitinka deivė Hebatė.
Kaip nurodoma urartų dantiraštiniuose tekstuose, deivei Hubai turėjo būti aukojama viena karvė ir viena avis.
Citroën C6
miniatiūra|Citroën C6 Citroën C6 – prancūzų automobilių gamintojo Citroën verslo klasės automobilis-flagmanas, gamintas 2005–2012 m. laikotarpiu.
Citroën C6 buvo sukurtas remiantis koncepcinio automobilio sedano stiliaus kėbulu – Citroën C6 Lignage. Citroën C6 Lignage prototipas pirmą kartą buvo parodytas 1999 m. pavasarį Ženevos automobilių Parodoje, jo įkvėptas serijinės gamybos Citroën C6 nuo šio koncepcinio automobilio stiliaus skiriasi kai kuriomis detalėmis (pavyzdžiui, neturi atgal atidarančių, taip vadinamų „savižudžių“ galinių durų). C6 buvo sumanytas kaip XM modelio pamaina ir buvo tikimasi, kad C6 bus paleistas į gamybą iki 2000 m. pabaigos, taip pakeičiant senstelėjusį XM modelį, gaminamą dar nuo 1989-tųjų metų. XM gamyba buvo nutraukta 2000 m. birželį, o pirmasis C6 nuriedėjo nuo gamybos linijos penkeriais metais vėliau, nei Citroën iš pradžių planavo – tik 2005 m. lapkritį.
C6 yra vertinamas kaip aukšto komforto ir elegancijos lygio automobilis.
Savybės ir privalumai
C6 yra pirmasis pasaulyje automobilis, gavęs visas keturias EuroNCAP žvaigždutes pėsčiųjų apsaugos srityje, dėka išradingo dizaino: variklio dangtis, susidūrimo su gyvūnu ar pėsčiuoju atveju akimirksniu truputį pakyla, padidindamas atstumą tarp deformuojamo variklio dangčio ir kietų variklio komponentų po juo, taip sumažindamas susižalojimo riziką.
Prašmatnus C6 iškart tapo gerai matomu Eliziejaus rūmų automobilių flotilės tarpe. Buvę Prancūzijos prezidentai, Jacques Chirac, Nicolas Sarkozy ir François Hollande pasirinko Citroën C6 kaip oficialų automobilį. Prezidentas Chirac netgi gavo ir naudojo dar prieš serijinės gamybos C6.
Bendri gamybos ir pardavimo duomenys
Paleidus gamybą, modelio gamybos trukmės lakotarpiu buvo planuojama pagaminti po 20.000  vnt. per metus.
2010 m., tik 3.0 HDi (240) Išskirtinė apdaila buvo siūloma kai kuriose rinkose, pavyzdžiui, Jungtinėje Karalystėje. Papildomai užsakomi priedai buvo apriboti, leidžiant pasirinkti tik stoglangį, Poilsio paketą (TGV galinės sėdynės) ir „Wi-fi on Board“, 3G ryšio sprendimą automobiliui, kurio galimybės kiek didesnės nei MiFi box, ir kuris yra nesusijęs su automobilio telefonijos sprendimu.
Per dešimt 2012-ųjų mėnesių Citroën pardavė tik 556 šio modelio automobilius.
Citroën C6 Lietuvoje
Valstybės įmonės „Regitra“ administruojamo Kelių transporto priemonių registro 2017 m. rugsėjo 19 d. duomenimis, viso Lietuvoje yra užregistruota 179 Citroën C6 automobiliai.
Apdovanojimai
Japonijoje Citroën C6 modelis buvo pripažintas geriausiu importuojamu automobiliu 2006 metais.
Citroën C6 skirta garbinga penktoji vieta britų žurnalo „Top Gear“ seksualiausių visų laikų automobilių Top100.
Budslavo valsčius
Budslavo valsčius – buvęs administracinis-teritorinis vienetas dabartinėje šiaurės Baltarusijos teritorijoje. Centras – Budslavas.
Zoi Sadowski-Synnott
Zoi Sadowski-Synnott (g. 2001 m. kovo 6 d. Sidnėjuje) – Naujosios Zelandijos snieglenčių sporto sportininkė, pasaulio ir olimpinė čempionė.
Biografija
2017 m. snieglentininkė dalyvavo pasaulio čempionate ir pelnė sidabro medalį akrobatinio nuolydžio rungtyje. Savo debiutinėse 2018 m. žiemos olimpinėse žaidynėse būdama vos 16-os metų Naujosios Zelandijos atstovė iškovojo bronzos medalį didžiojo šuolio akrobatinėse varžybose.
2019 m. sportininkė pirmą kartą tapo pasaulio čempione akrobatinio nuolydžio varžybose. Tais pačiais metais tapo X žaidynių čempione.
2021 m. Zoi laimėjo antrą pasaulio čempionatų aukso medalį. 2022 m. žiemos olimpinėse žaidynėse Naujosios Zelandijos atstovė akrobatinio nuolydžio varžybose iškovojo aukso medalį.
Tess Coady
Tess Coady (g. 2000 m. lapkričio 2 d. Melburne) – Australijos snieglenčių sporto sportininkė, pasaulio ir olimpinė prizininkė.
Biografija
2021 m. Coady laimėjo pasaulio čempionatų bronzos medalį akrobatinio nuolydžio varžybose. 2022 m. žiemos olimpinėse žaidynėse Australijos atstovė iškovojo bronzos medalį.
Skerpieviai
Skerpieviai – kaimas Vilkaviškio rajono savivaldybėje, 10 km nuo Bartninkų.
Šiaurės Airijos futbolo varžybos 1986–1987 m.
1986–1987 m. Šiaurės Airijos futbolo taurė
Šiaurės Airijos futbolo taurė ( – „Airijos taurė“) vyksta nuo 1880 metų.
Blake Griffin
Blake Griffin (g. 1989 m. kovo 16 d. Oklahoma Sityje) – JAV krepšininkas, žaidžiantis NBA lygoje besivaržančioje Bostono „Celtics“ komandoje.
Dvejus studijų metus žaidė už savo gimtos valstijos Oklahomos koledžo komandą (NCAA).
Nors 2009 m. NBA naujokų biržoje buvo pakviestas pirmuoju šaukimu, tačiau praleido 2009/2010 metų sezoną dėl traumos ir debiutavo NBA 2010/2011 metų sezone.
2016 m. sausio mėnesį įvykus konfliktui Toronto restorane, trenkė vienam iš komandos personalo darbuotojų ir susilaužė ranką.
Bieliūnai (Benekainys)
Bieliūnai  – kaimas Gudijoje, Gardino srityje, Varanavo rajone, Benekainių apylinkėje. Įsikūręs 9 km į šiaurės rytus nuo Varanavo, Žižmos dešiniajame krante, prie kelio Remezava–Tusamonys.
Istorija
XX a. pr. pateko į Ašmenos apskrities Dieveniškių valsčių.
Vaišniai (Baltarusija)
Vaišniai  – kaimas Gudijoje, Gardino srityje, Varanavo rajone, Benekainių apylinkėje. Įsikūręs 8 km į šiaurę nuo Varanavo, 3,5 km į pietvakarius nuo Benekainių, 4 km nuo sienos su Lietuva.
Kryvičai
Kryvičai̇̃ (arba Krivičiai) – miesto tipo gyvenvietė šiaurės Baltarusijoje, 39 km į pietryčius nuo Medilo. Apylinkės centras. Veikia vidurinė mokykla, pagalbinė mokykla-internatas, muzikos mokykla, vaikų darželis, kultūros namai, dvi bibliotekos, ligoninė, vaistinė, paštas, bankas.
Istorija
Minimas nuo 1493 m. XIX a. buvo palivarkas, Vileikos apskrities Kryvičų valsčiaus centras.
Julia Marino
Julia Marino (g. 1997 m. rugsėjo 11 d. Vestporte) – JAV snieglenčių sporto sportininkė, olimpinė prizininkė.
Biografija
2017 m. snieglentininkė pirmą kartą laimėjo X žaidynių aukso medalį. Savo debiutinėse 2018 m. žiemos olimpinėse žaidynėse amerikietė dalyvavo dvejose rungtyse. Akrobatinio nuolydžio varžybose sportininkė liko 11-oje vietoje, o akrobatinio šuolio rungtyje liko 10-a.
2022 m. žiemos olimpinėse žaidynėse JAV atstovė iškovojo sidabro medalį akrobatinio nuolydžio varžybose.
Priegaidė
Priegaidė, arba muzikinis kirtis − kalbotyros terminas, reiškiantis žodžio arba frazės intonavimo būdą, kai kinta tariamų kirčiuoto skiemens dalių (morų) garso aukštis. Vis dėlto ne visose kalbose kirčio ir priegaidės vieta sutampa: valų kalboje kirčiuojamas priešpaskutinis skiemuo, o priegaidė tariama paskutiniame skiemenyje; latvių kalboje kirčiuojama pirmajame skiemenyje, tačiau laužtinė priegaidė tariama ne tik jame, bet ir kai kuriose priesagose ir galūnėse.
Priegaides turinčiose kalbose jos tariamos viename arba keliuose žodžio skiemenyse ir tuo skiriasi nuo toninių kalbų, pvz., kinų, kur kiekvienas skiemuo tariamas su intonacija. Nuo priegaidės gali priklausyti žodžio reikšmė.
Be lietuvių, priegaides turi latvių, prūsų, lyvių, kai kurios šiaurės germanų (skandinavų), minėtoji valų, pietų slavų, senoji graikų, vedų, japonų, korėjiečių, indėnų jakių, Šanchajaus ir kitos kalbos.
San Chorchė
San Chorchė ( 'Šv. Jurgis') gali reikšti:
Khonkenas
Khonkenas  – miestas šiaurės rytų Tailande, Isano krašte, Khorato plynaukštėje, 450 km į šiaurės rytus nuo Bankoko; provincijos centras. Pro miestą eina Nongkhajaus–Bankoko geležinkelis ir plentas, yra oro uostas (į šiaurės vakarus nuo Khonkeno). Medvilnės verpimas, šilko gamyba. Žvejyba. Žemės ūkio regiono prekybinis centras (ryžių, kukurūzų, medvilnės, tabako auginimas, arklių veisimas). Veikia universitetas (nuo 1964 m.), muziejus. Gausu budistinių šventyklų (žymiausia – karališkoji Phra Mahathat šventykla).
Skersabalė
Skersabalė – kaimas Trakų rajono savivaldybėje, 7 km į vakarus nuo Babriškių, prie kelio.
Senosios Habos
Senosios Habos – agromiestelis šiaurės Baltarusijoje, 30 km į rytus nuo Medilo.
Istorija
XIX a. buvo Habų valsčiaus centras. XX a. buvo Žosnos valsčiuje.
Juozas Daukšys
Juozas Daukšys (g. 1931 m. balandžio 28 d. – buvęs ilgametis Alytaus vyno ir šampano gamyklos (dabar – įmonių grupė Alita) generalinis direktoriaus, poto tapo pirmojo Lietuvos padalinio Coca-Cola direktorius, už nuoplenus Alytaus miestui apdovanotas garbės piliečio vardu, knygos "Nuojautos purslai" autorius.
Biografija
Juozas Daukšys gimė 1931 m. Balandžio 28d. Alytaus apskrities Butrimonių valsčiuje, Pušėnų kaime. Studijavo ir dirbo žemės ūkio srityje. 1969 m. baigė Vilniaus universitetą. Alytuje įkūrus vyno gamyklą, tapo Alytaus gamyklos (dabar Alita) generaliniu direktoriumi ir juo dirbo iki 1994 m. 1980 m. vyno gamykloje buvo pastatytas putojančio vyno cechas ir Alytuje pradėtas gaminti pirmasis Lietuvoje tarybinis šampanas – putojantis vynas. Juozui Daukšiui vadovaujama gamykla tapo viena didžiausių ir stipriausių pramonės įmonių Alytuje, ji garsino miestą ne tik Lietuvoje, bet ir už jos ribų. 1994 m. Juozas Daukšys atsisveikino su Alita ir netrukus pradėjo dirbti direktoriumi atskiru padaliniu tapusiame ceche. J. Daukšio pastangomis netrukus šis cechas tapo pasaulinio garso bendrovės Coca-Cola pirmuoju padaliniu Lietuvoje. 1996 m. Juozas Daukšys pasitraukė iš aktyvios gamybinės veiklos, bet iki šiol yra aktyvus Alytaus Rotary klubo narys, dalyvauja Trečiojo amžiaus universiteto veikloje, parašė ir išleido savo atsiminimų knygą „Nuojautos purslai“. 2013 metais už nuopelnus Alytaus miestui apdovanotas "Garbės piliečio" vardu". Iki šių dienų Juozas Daukšys tituluojamas lietuviško šampano krikštatėviu ir net karaliumi, nors šį šampaną oficialiai reikalaujam vadinti putojančiu vynu.
Skaitykite daugiau: https://kultura.lrytas.lt/meno-pulsas/2013/02/14/news/sv-valentino-diena---sampano-karaliaus-dovanos-5106774/
Knyga "Nuojautos Purslai"
350px
Nuojautos purslai - tai savotiškas Alytaus pramonės istorijos metraštis. Jame ilgametis buvusios vyno ir šampano gamyklos Alita direktorius pasakoja ne tik netikėtą ir daugelio pyktą bei pavydą kėlusią šampano atsiradimo Alytuje istoriją, bet kalba ir apie nerašytą garbės kodeksą, kuriuo vadovavosi tarybinių laikų vyndariai, prisimena įprasta kasdienybe buvusias „nešimo" iš gamyklų tradicijas, apžvelgia ano meto rinkodaros principus, kuriuos labiausiai pakeitė ne pasikeitusi santvarka, o žmonių požiūris į kitus žmones. Atsiminimų knygoje Nuojautos purslai autorius pasakoja apie nueitą gamybininko ir vadovo kelią, atskleidžia savo požiūrį į nekintančias gyvenimo vertybes – šeimą, pagarbą žmogui, pareigą ir atsakomybę. Nuojautos purslai tai ne vien asmeninių atsiminimų knyga. Tai žvilgsnis į netolimą Alytaus praeitį, kuri kartais vadinama miesto aukso amžiumi. Juozo Daukšio veikla neabejotinai yra reikšminga Lietuvos pramonės lyderio vardą turėjusio ir šiandien su nostalgija tuos laikus prisimenančio Alytaus istorijos dalis.
Tepalas (reikšmės)
Žodis tepalas reiškia:
Susiję terminai:
Nonkonformizmas (reikšmės)
Nonkonformizmas reiškia:
Šv. Juozapas Kalasantas
'''Šv. Juozapas Kalasantas''' (1557 m. rugsėjo 11 d. – 1648 m. rugpjūčio 25 d.) – vienuolis, Pijorų vienuolijos įkūrėjas, pirmos nemokamos liaudies mokyklos steigėjas Europoje, šventasis.
Biografija
Juozapas kilo iš kilmingos, bet neturtingos giminės. Studijavo filosofiją ir teisę Leridoje, teologiją – Valencijoje ir Alkaloje. 1583 m. buvo įšventintas kunigu. 1592 m. atvyko į Romą, kur tarnavo kardinolo Kolonos kapelionu ir dirbo gailestingus darbus.
Gailėdamas neturtingų Romos gyventojų vaikų, liekančių be jokio auklėjimo ir mokslo, 1597 m. prie šv. Daratos bažnyčios atidarė nemokamą mokyklą, kurioje buvo mokoma ne tik katekizmo, bet ir kitų disciplinų. Tai buvo pirmoji tokia mokykla visoje Europoje. Pradėjęs nuo 100 mokinių, mokyklą pavadino „Schola pia“. Norėdamas parengti tokioms mokykloms mokytojus, 1617 m. įkūrė vienuoliją, kurios nariai turėjo atsidėti liaudies vaikų švietimui (pijorai). Panašias mokyklas jis atidarė Toskanoje, Neapolio karalystėje, Ligūrijoje, Moravijoje ir Lenkijoje. Popiežius Grigalius XV patvirtino pijorų vienuoliją ir padarė ją ordinu (su iškilmingais narių įžadais). Juozapas paruošė įstatus ir buvo paskirtas pirmuoju ordino generolu iš pradžių 9 metams, o paskui visam gyvenimui. Tačiau vienuolija išaugo per greitai ir patyrė sunkią krizę tiek dėl pasauliečių noro tapti per ją kunigais, tiek dėl kitų vienuolijų pasipriešinimo, nes kiti ordinai taip pat sau uždaviniu kėlė jaunimo švietimą ir pijoruose įžvelgė konkurentus. Dėl šių priežasčių popiežius Urbonas VIII 1642 m. pašalino Juozapą iš generolo pareigų, o popiežius Inocentas X 1616 m. pijorų ordiną padarė paprasta atskirų namų kunigų sąjunga, leisdamas jos nariams laisvai įstoti ir išstoti. Tai buvo skaudus smūgis Juozapui. 1648 m. jis mirė Romoje.
1948 metais minint šv. Juozapo Kalasanto mirties 300 metų jubiliejų, jį paskelbė visų liaudies mokyklų dangiškuoju globėju. Šiuo metu pijorų kongregacijai priklauso beveik pusantro tūkstančio narių. Visi jie dirba mokyklose 32 pasaulio šalyse.
Pijorų pėdsakų yra ir Lietuvoje, nors jų veikla, carinės Rusijos valdžios sprendimu, buvo nutraukta prieš pusantro šimto metų. Į Lietuvą pijorai atsikėlė iš Lenkijos. 1736 metais buvo įkurta Lietuvos provincija. Prie visų pijorų vienuolynų veikė kolegijos arba bent pradžios mokyklos.
Tešanis
Tešanis – miestas šiaurinėje Bosnijoje ir Hercegovinoje, į pietvakarius nuo Dobojaus, prie Tešankos upės. Išsidėstęs kalvotoje vietovėje. Yra Ferhadijos mečetė, išlikusi viena didžiausių šalyje pilis, žinomi mineraliniai vandenys.
Pašvenčiai (Palanga)
Pašvenčiai – buvęs kaimas, dabar esantis Palangos miesto savivaldybėje, 1 km nuo Šventosios gyvenvietės.
San Chorchė (upė)
San Chorchė  – upė šiaurės Kolumbijoje; Magdalenos kairysis intakas. Prasideda Vakarų Kordiljeros šiauriame gale, Paramiljo nacionaliniame parke. Teka į šiaurės rytus San Cheronimo ir Ajapelio aukštumomis per Kordobos ir Bolivaro departamentus. Įteka į Magdalenos deltos kairiąją atšaką, į kurią įteka ir Kauka.
Didžiausias intakas – San Pedras.
Upę Šv. Jurgio garbei 1530 m. pavadino konkistadoras Alonsas de Heredija. Vietos gyventojai ją vadino Chegu ar Šegu (Xegú, Jegú).
Skersabaliai I
Skersabaliai I – kaimas Kalvarijos savivaldybėje, 11 km nuo Kalvarijos.
Turlojiškių pilkapynas
Turlojiškių pilkapynas – pilkapynas Širvintų rajono savivaldybės teritorijoje, Jauniūnų seniūnijoje, Turlojiškių kaime, į pietvakarius nuo kelio. Pilkapynas išsidėstęs miškingoje aukštumoje tarp Musės upės šiaurėje ir Variekos ežero pietuose. Reljefas banguotas. Teritorijos šiaurinėje dalyje nutiestas dujotiekis, centrinėje dalyje įsikūrusi sodyba. Turlojiškių pilkapiai pažymėti ženklu.
Pilkapynas paskelbtas archeologijos paminklu.
Pilkapynas
Pilkapyne archeologiniai tyrimai vykdyti 2006 m. Šiuo metu matomi vos 13 pilkapių, iš kurių didžiausias siekia 14 m dydį. Kitų pilkapių liekanos (kapai ir juos supę grioviai) slypi po žeme. Nustatyta, jog X–XI a. čia pilkapiuose buvo įrengta po kelis kapus, į kuriuos mirusiesiems buvo įdėta įvairių jiems priklausiusių ar dovanotų daiktų. Tai darbo įrankiai (peiliai, yla, verpstukas), ginklai (ietigalis), papuošalai (apyrankės, karoliai, iš metalinių plokštelių pagamintas galvą puošęs vainikas). Vyrai buvo ginkluoti ne tik vietos kalvių darbo, bet ir iš Skandinavijos atgabentais ginklais – iečių antgaliais. Moterų reikmenys, papuošalai buvo paprastesni, naudoti daugelyje to meto gyvenviečių. Radinius saugo Lietuvos nacionalinis muziejus.
2023 m. pasaulio greitojo čiuožimo trumpuoju taku čempionatas
2023 m. pasaulio greitojo čiuožimo trumpuoju taku čempionatas – Tarptautinės čiuožimo sąjungos organizuotas geriausių pasaulio greitojo čiuožimo trumpuoju taku atletų čempionatas, kuris vyko kovo 10 d. – kovo 12 d. Pietų Korėjos mieste Seule. Nyderlandų nacionalinė rinktinė pelnė daugiausiai medalių.
Dėl 2022 m. Rusijos invazijos į Ukrainą čempionate nebuvo leista dalyvauti čiuožėjams iš Rusijos ir Baltarusijos.
Mokraja Dubrova
Mokraja Dubrova – kaimas pietvakarių Baltarusijoje, 5 km į rytus nuo Lahišyno.
Istorija
XX a. tarpukariu buvo Lahišyno valsčiuje ir parapijoje.
Habų valsčius
Habų valsčius – buvęs administracinis-teritorinis vienetas dabartinėje šiaurės Baltarusijos teritorijoje. Centras – Habos.
Istorija
Valsčius įkurtas XIX a. Vilniaus gubernijoje, 1867 m. valsčiuje buvo 863 dirbantys gyventojai. Panaikintas 1872 m.
Impasto
miniatiūra|180px|right|Rembranto autoportretas Impastas (, 'spalvų derinys') – tapymo būdas iškiliais aliejiniais dažais, tempera, akrilu arba guašu, tirštais, faktūriškais potėpiais, ypač siekiant išgauti šviesos efektą. Dažai gali būti sumaišomi tiesiai ant drobės.
Aliejiniai dažai impasto technikai yra tinkamiausi, nes juos galima storai užtepti, pasižymi lėtu džiūvimu. Šiam tikslui tinka ir akrilas. Siekiant panaudoti akvarelę ar temperą, tenka pridėti tirštiklių. Dailininkas gali išgauti dalinį impasto efektą ir su pastele, sausą dažą prispausdamas prie popieriaus paviršiaus.
Šią techniką pradėjo naudoti Rembrantas, Ticianas, Vermejeris, siekę išryškinti paveiksluose drabužių klostes, juvelyrinių dirbinių žavesį. Daug vėliau prancūzų impresionistai kūrė ištisas drobes, kuriose gausu impasto technikos efektų. Vincentas van Gogas impasto pagalba paryškino savo kūrinių estetiką ir įspūdį. Abstrakčiojo ekspresionizmo dailininkai Hans Hofmann, Willem de Kooning ypač plačiai taikė impastą, norėdami išryškinti patį tapybos veiksmą. Dar vėliau, vokietis Frank Auerbach savo paveiksluose tiek „tepė“, jog kai kurie jų tapo beveik trijų dimensijų kūriniais.
Sicai
Sicai – agromiestelis šiaurės Baltarusijoje, 19 km į vakarus nuo Dokšicos. Apylinkės centras.
Istorija
XIX–XX a. buvo Sicų valsčiaus centras.
Skersabaliai II
Skersabaliai II – kaimas Kalvarijos savivaldybėje, 1 km nuo Kamšų.
Jonušas Potockis
thumb|Bučačo pilies liekanos thumb|Zlotopotoko pilies liekanos Jonušas Potockis (1616/1618 – 1675/1676) – ATR valstybinis ir karinis veikėjas, Lenkijos magnatas, karaliaus rūmininkas (1649), karaliaus rotmistras (1650), Sadecko kaštelionas ir Braclavo vaivada (1663–1675). ATR karų su Ukrainos kazokais (1648–1654), Švedais (1655–1660), Rusija (1654–1667) ir Turkija (1672–1676) dalyvis.
Biografija
Lenkijos magnatų Potockių giminės atstovas, herbo „Piliawa“ savininkas. Braclavo vaivados Stepono Potockio (1568–1631) ir Marijos Amalijos Mogiliankos (1591–1638) jaunesnysis sūnus. Vyresnieji broliai – Petras ir Povilas.
Sapatosa
Sapatosa  – šlapynė šiaurės Kolumbijoje, Sesaro ir Magdalenos departamentuose, Mompokso įduboje. Ji susidariusi Magdalenos žemupyje, ties santaka su Sesaro upe. Telkšo ~50 m virš jūros lygio. Ilgis iki 26 km, plotis iki 16 km.
Jonušas Potockis
Biografija
Po savo tėvo Stefano mirties 1631 m. Jonušas Potockis gavo valdyti Bučačą ir Baryšą. Mokėsi Bartolomėjaus Novodvoro vardo mokykloje, Krokuvoje. 1638 m. išvyko į kelionę po Europą, Briuselyje susidraugavo su kunigaikščiu Boguslavu Radvila, susipažino su broliais Mareku ir Jonu Sobieskiais.
Sapatosa
Svarbi žvejybinė sritis.
Jonušas Potockis
Biografija
1647 m. Jonušas Potockis grįžo iš užsienio namo. 1649 m. kovą Galicijos seimuke bajorija išrinko Jonušą Potockį pavieto vėliavos, kuriai jis vadovavo Zborovo mūšyje, rotmistru. 1649 m. spalį Galicijos bajorija priėmė sprendimą siekti sumažinti mokesčius J. Potockiui. Tais pačiais metais tapo karaliaus rūmininku. Sekančiais 1650 m. gavo karaliaus rotmistro laipsnį.