cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
משפחת סופר-על
עלילת הסרט
סצנת הסיום מתרחשת בטורניר ריצה של כל השכבה של חץ בבית ספרו. חץ מנצח בתחרות, והם יוצאים ומהלכים לעבר מכוניתם, כאשר מגיח לפתע אויב חדש מבטן האדמה על גבי קודח־מנהרות ענק, המציג עצמו בכינוי "הכורה התחתון". מר סופר־על פותח את חולצתו וחושף את סמלו, מה שמוביל לכותרות הסיום של הסרט.
בני האדם
"משפחת סופר על" היה סרט קשה במיוחד להנפשה, מסיבה פשוטה: הוא עסק בבני אדם. אמנם סרטים קודמים של חברת פיקסאר שקדמו ל'משפחת סופר על', הכילו בני אדם, אך גיבוריהם הראשיים לא היו אנושיים. הסיבה המרכזית לבעייתיות של הנפשת בני אדם היא שקהל היעד של הסרט הוא בני אדם, שמן הסתם מכירים את מראם ודרך תנועתם של בני אדם טוב מאוד. למשל, היה צריך ליצור מרקם עור אמין, שרירים שמתכווצים ומתרפים, ועוד דברים שמהווים אתגר קשה פחות בהנפשת צעצועים, חרקים, מפלצות או דגים, גיבורי סרטיה הקודמים של פיקסאר.
דאו כימיקלים
דאו כימיקלים (באנגלית: Dow Chemical Company) היא חברה לייצור כימיקלים תעשייתיים, אחת הגדולות בעולם. מטה החברה שוכן במידלנד שבמישיגן, ארצות הברית.
טום אוף פינלנד
טום אוף פינלנד (Tom of Finland, מאנגלית: "טום מפינלנד"; 8 במאי 1920 – 7 בנובמבר 1991) הוא השם שבו נודע טואוקו לאקסונן (Touko Laaksonen), אמן פֶטיש, המוכר הודות ליצירתו ההומוארוטית והשפעתו על התרבות ההומואית בשלהי המאה ה-20.
ביוגרפיה וקריירה
בשנת 1979 ייסד לאקסונן את חברת "טום אוף פינלנד" כדי להפיץ את עבודתו. החברה ממשיכה לפעול גם לאחר מותו, ועוסקת בשימור יצירה אמנותית הומוארוטית והצגתה. בשלהי שנות ה-90 נכנסה החברה לעסקי האופנה על בסיס יצירותיו של לאקסונן, אבל עם מגוון סגנונות עשיר יותר. קו האופנה ניסה לאזן בין ההומוארוטיות בציורים ותעשיית האופנה, והוא הוצג בתערוכות אופנה מרכזיות.
ביקורת והערכה אמנותית
עניין שנוי במחלוקת ביצירת לאקסונן היה הטיפול הארוטי בדמויות גברים במדים נאציים. מדובר בחלק קטן מאוד של היצירה שלו, אבל הצגתן של הדמויות הללו באור מחמיא גרמה לאחדים להסיק שמדובר באמפתיה לנאציזם והן הוסרו מרוב האנתולוגיות שפורסמו לאחרונה. רק מאוחר יותר התנער לאקסונן מכל זיקה לאידאולוגיות נאציות או פשיסטיות. הוא הרבה לצייר גם גברים שחורים, ללא עדות מורגשת להטיה גזעית או פוליטית. אף שניתן למצוא בהם דמיון לקריקטורות גזעניות המציגות את הגבר השחור כבעל און מוגבר, דמויות הגברים הלבנים מוצגות באותו אופן.
סצנה שאחרי הכתוביות
היסטוריה
היוצרים צוקר, אברהמס וצוקר היו מהראשונים שהשתמשו באמצעי הזה. הסרט "טיסה נעימה" (1980) מסתיים בהצגתו של נוסע מונית נטוש, שלא היה כלל דמות ראשית, ואשר לא נראה כלל מאז סצנת הפתיחה. גם בסרט ההמשך טיסה נעימה 2 (1982) ישנה סצנה שאחרי הכתוביות. הם המשיכו להשתמש באמצעי זה בסדרה מחלק משטרה (1982), וברקע הרצת כתוביות הסיום הם צחקו על סדרות ישנות שהיו משתמשים ב"הקפאת מסך". הם הוסיפו סצנות שאחרי הכתוביות גם לסרט סודי ביותר! (1984).
T-34 (סרט)
"T-34" הוא שמו של סרט מלחמה רוסי, משנת 2019 בבימויו של אלכסיי סידורוב. הסרט שזכה לשבחים רבים ולביקורות חיוביות כשהמבקרים שיבחו את איכות ההפקה והאפקטים והוענק לו פרס התאחדות מפיקי הקולנוע והטלוויזיה בקטגוריית הסרט העלילתי באורך מלא הטוב ביותר לשנת 2019. הסרט היה מועמד ב-13 קטגוריות שונות בטקס פרסי נשר הזהב הרוסי ה-18 והיה לסרט הרוסי הרווחי ביותר מאז שנת 2000 במזרח אסיה ואחד הרווחים בתולדות הקולנוע הרוסי כשהכניס למעלה מ-2 מיליארד רובל לעומת תקציב של 600 מיליון רובל בלבד.
גרסה מורחבת באורך 3 שעות שודרה בערוץ רוסיה-1, ב-9 במאי 2020 והייתה אמורה להיות מוקרנת בבתי הקולנוע ביפן ב-31 ביולי 2020, על ידי Chiho Maeta אך ההקרנה בוטלה בשל סגרים שהוטלו כתוצאה מהתפרצות מגפת הקורונה ביפן.
עלילה
למחנה מגיעים בכירים מהמטה הכללי הנאצי. איוושקין משתמש בתרגיל כהזדמנות לבריחה ותודות לגבורת חבריו והבלבול במחנה, מצליח להוציא משימוש טנק פנתר ויורה על מגדל הפיקוח בו ניצבים אנשי הפיקוד הצבאי הנאצי ומנצל את ההמולה כדי לברוח. עם הטנק הם נמלטים לגבול עם הפרוטקטורט של בוהמיה ומוראביה, כ-350 ק"מ משם, כאשר אחריהם דולק יגר, ועמו תריסר "פנתרים".
אלכסי לייהו
ביוגרפיה
ב-2004, הקים לייהו פרויקט צד בשם Kylähullut, אשר הוקם עם חברו ללהקה טומי לילמן ווסה ג'וקינן מלהקת Klamydia.
פלאקסי
עקבות הדינוזאורים בנהר פלאקסי
בערוץ הנהר נמצאו עקבות דינוזאורים, ליד גלן רוז, בפארק מדינת טקסס "עמק הדינוזאורים". בשנות השלושים של המאה ה-20 מצאו תושבים מקומיים עקבות דינוזאורים וסימנים שנחשבו עקבות אנושיים באותה שכבה גאולוגית. הממצא קיבל פרסום רחב כעדות נגד לוח הזמנים הגאולוגי וכתמיכה בתאוריית העולם הצעיר. בבדיקות נמצא שפירוש סימנים אלה כטביעות רגליים הוא שגוי, או שמדובר בתרמית. בריאתנים וארגונים בריאתניים רבים בני זמננו אינם משתמשים בממצאים אלה בין טיעוניהם.
באסקו בתומי
היסטוריה
בעונת 2002/03 הפסידה בגמר הפלייאוף 2–3 לקבוצת דינמו טביליסי ובגמר הגביע ניצחה את קבוצת אזוט רוסתווי 77–85.
טפיר ברזילאי
מאפיינים
הטפיר הברזילאי חי בסמוך למקורות מים ביער האמזונאס ובאמזוניה בדרום אמריקה, מזרחה מההרים האנדים. תחום תפוצתו של הטפיר הברזילאי הוא הנרחב ביותר מבין תחומי התפוצה של הטפירים. הוא משתרע מוונצואלה, קולומביה, גיאנה, סורינם וגיאנה הצרפתית מצפון, ועד ברזיל, ארגנטינה ופרגוואי מדרום, ועד בוליביה, פרו ואקוודור ממערב.
ג'יימס קלרק מקסוול
ביוגרפיה
בשנת 1865 עבר לאחוזה המשפחתית והתפטר מעבודתו בקינגס קולג' לונדון. ב-1871 התחיל לעבוד כפרופסור לפיזיקה באוניברסיטת קיימברידג' והיה אחראי על פיתוח מעבדת קוונדיש.
מתמטיקה
בשנים 1867–1868 פרסם את "On governors". בשנותיה הראשונות של תורת הבקרה, נחשבה עבודה זו לעבודה קלאסית.
ניו יורק ניקס
1946–1968: השנים המוקדמות
ב-1964 הניקס בחרו בדראפט את ויליס ריד והוא זכה באותה שנה בתואר רוקי השנה ב-NBA. בדראפט 1965 הניקס זכו בבחירה נוספת בעקבות טרייד, ובחרו את השחקן ביל בראדלי ששיחק בניקס במשך עשר שנים ונבחר להיכל התהילה.
1985–2000: עידן פטריק יואינג
לקראת עונת 1989/1990 מספר שינויים קרו בניקס. המאמן פיטינו עזב ובמקומו מונה סטו ג'קסון. הניקס השיגו מאזן 37–45 בסיום העונה ועלו לפלייאוף. בסיבוב הראשון הם ניצחו את הסלטיקס 2–3, אחרי שהפסידו בשני המשחקים הראשונים וניצחו את שלושת הבאים. בחצי הגמר הם הפסידו לדטרויט פיסטונס, שהשיגה את האליפות באותה עונה. בעונת 1990/1991 הוחלף ג'קסון ומונה במקומו לעמדת המאמן ג'ון מקלאוד. הניקס השיגו מאזן 39–43 והודחו בסיבוב הראשון של הפלייאוף בידי שיקגו בולס שהשיגו את האליפות.
בעונה הבאה הניקס השיגו מאזן 27–55 וסיימו במקום השני בבית האטלנטי. אחרי שהדיחו את קליבלנד קאבלירס בסיבוב הראשון של הפלייאוף הם נפגשו עם אינדיאנה פייסרס בחצי גמר המזרח. במשחק הראשון כוכב הפייסרס רג'י מילר קלע 8 נקודות ב-8 השניות האחרונות, והכריע את המשחק לטובת קבוצתו, 107-105. הסדרה הגיעה למשחק שביעי, ובמשחק השביעי לפטריק יואינג הייתה הזדמנות לקבוע הארכה עם הבאזר, אך הוא החטיא ליי-אפ והניקס הפסידו 95–97. ריילי התפטר יום לאחר מכן ובמקומו מינו הניקס את דון נלסון.
2018-היום: תקופת רנדל
בעונת 2019/20 ב-NBA הניקס הגיעו למאזן 21-45, אך לא העפילו לפלייאוף וסיימו את העונה המקוצרת (בעקבות התפרצות נגיף הקורונה בארצות הברית) במקום ה-12 בלבד במזרח. בקיץ 2020, התמנה טום ת׳יבודו למאמן החדש של הניו יורק ניקס.
מרטין לורנס
ביוגרפיה
בשנת 2000 שיחק בשובר-הקופות "ביג מאמא" וב-2001 שיחק בסרט "האביר השחור", וב-2003 שיחק בסרט ההמשך המצליח ל"בחורים רעים" (בחורים רעים 2). ב-2005 שיחק בלהיט "ריבאונד". בשנת 2006 שיחק בסרט ההמשך שובר הקופות ל"ביג מאמא", ובשנת 2007 שיחק בסרט "שימו גז".
בשנת 2022 שיחק בתפקיד הראשי בסרט המתח והמיסתורין "Mindcage" בדמותו של הבלש ג'ק דויל.
רופיה בנדה
כהונתו נמשכה שלוש שנים עד שבבחירות לנשיאות בספטמבר 2011 מייקל סאטה (Michael Sata) שהיה אז מנהיג האופוזיציה, גבר על בנדה וניצח בבחירות. כך ב-23 בספטמבר סאטה החליף את בנדה בתפקידו כנשיא.
כנשיא בפועל
הנשיא לוי מוואנוואסה סבל משבץ מוחי בעת שהשתתף בפסגה של האיחוד האפריקאי במצרים ב -29 ביוני 2008, ובאותה העת, הפך בנדה לנשיא בפועל. הוא העביר לציבור סדרה של עדכונים אופטימיים אך מעורפלים על הבריאות של מואנוואסה, למניעת בהלה בקרב האזרחים. עדכונים אלה התקבלו בספקנות נרחבת, אך בנדה התעקש כי אין לו סיבה לשקר.
בחירות 2011
סאטה השתמש בתחנות רדיו עצמאיות כדי להציג את עצמו בקרב אנשים שאיתם לא ניהל שיח בעבר כמבשר העתיד ולא כפוליטיקאי. העיתון "פוסט" פרסם סיקור חסר תקדים של החזית הפטריוטית שכל מטרתו הייתה העלאת הפרופיל הפוליטי של סאטה, ובאותה הזדמנות, ביקש לחשוף את השחיתות וחוסר היעילות של ממשלת בנדה. מתוך הערכתם הגדולה ואמונתם של הזמבים בעיתון, לפרסום זה הייתה השפעה חסרת תקדים על בחירתו של סאטה. בנוסף, סאטה קיבל גם תמיכה לא רשמית מהכנסייה הקתולית המשפיעה: כמרים רבים יצאו עם מסרים פוליטיים המציגים את סאטה באור חיובי בדוכן יום ראשון וברחובות. ארגוני החברה האזרחית תמכו גם הם בחזית הפטריוטית, הן בחשאי והן בפומבי, בעוד שאישים בולטים כמו פאנג'י קאונדה (סגן שר הפנים) לא רק אימצו את סאטה, אלא עשו מאמצים גדולים כדי לגייס את תמיכתם של הנוער באמצעות מדיה חברתית כמו פייסבוק והפלטפורמה של ברית העם בזמביה. כל המוסדות והאנשים המשפיעים אשר הוצגו לעיל ניהלו קמפיינים עצמאיים. אך, המשותף לכולם הייתה מטרה אחת: שינוי פוליטי.
בארה של מרים או קטעים מחיי אנוש
שם הסיפור נלקח מבארה של מרים שהיא, על פי המסורת, באר מים נסית שלוותה את בני ישראל בנדודיהם במדבר סיני, בזכותה של מרים הנביאה.
יחסי אוסטרליה–מונגוליה
היסטוריה
בפברואר 2011, ראש ממשלת מונגוליה, Sühhbaataryn Batbold, הפך לראש הממשלה המונגולי הראשון שביקר באוסטרליה.
סיוע חיצוני
למעלה מ-430 מלגות לתואר שני באוסטרליה במסגרת AusAID הוענקו למונגולים מאז תחילת התוכנית בשנת 1994.
אתר מורשת עולמית
האספה הכללית של אונסק"ו החלה בתוכנית להגנה על אתרי מורשת עולמית עם ניסוח "האמנה בדבר הגנת המורשת הטבעית והתרבותית העולמית" (Convention Concerning the Protection of World Cultural and Natural Heritage) ביום 16 בנובמבר 1972, ומכוחה הוקמה ועדת המורשת העולמית, האחראית על בחירת אתרים חדשים ופיקוח על ניהולם של האתרים שברשימה. 190 מדינות אשררו את האמנה.
קסיוס אפרוניאנוס
אפרוניאנוס היה במקור מביתיניה (צפון מערב טורקיה כיום). הוא היה מושל הפרובינקיה ליקיה ופמפיליה בסביבות שנת 179/180, ואז מושל הפרובינקיה קיליקיה  (דרום מזרח טורקיה כיום) סביב שנת 180 עד סביב שנת 183, שם הצטרף אליו בנו, דיו. אפרוניאנוס הפך לקונסול "מחליף" (suffectus) ככל הנראה בסביבות שנת 185, ולאחר מכן כיהן כמושל הפרובינקיה דלמטיה (דלמטיה המודרנית, כיום בקרואטיה).
ליאו מוצקין
קורות חיים
במלחמת העולם הראשונה עבר לקופנהגן והעתיק לשם את משרדי התנועה הציונית על מנת לקיים את מדיניות הנייטרליות של התנועה. לאחר המלחמה התיישב בפריז. היה ממייסדי המשלחת היהודית לועידת השלום בפריז ב-1919, שהפכה בהמשך למשלחת קבועה לעניינים יהודים בחבר הלאומים.
מסע בין כוכבים: סדרת האנימציה
השם של הסדרה, כפי שמופיע במהלך כתוביות הפתיחה, הוא "מסע בין כוכבים" בלבד. התוספת "סדרת האנימציה" מקובלת לשם נוחות על־מנת להבדיל אותה משאר הסדרות.
גבעת מרדכי
מוסדות בשכונה
בשכונה מספר מוסדות לימוד. בשנות ה-70 של המאה ה-20 הוקם בית ספר יסודי ממלכתי דתי, שנקרא מאוחר יותר על שם ציון עזרי, ובי"ס תיכון לבנות בשם מדרשיית עמליה, שכיום הוא אולפנת טליה שכולל גם פנימייה. לקראת סוף העשור הושלם בשכונה הקמפוס של ישיבת חברון, אחת הישיבות היוקרתיות בציבור החרדי-ליטאי ובה לומדים מעל 1500 תלמידים. בעשורים הבאים הוקם בשכונה גם בית ספר יסודי ממלכתי על שם מנשה אלישר. עם השנים עבר בית הספר מנשה אלישר למשכן חדש ברמת שרת, ובמקומו פעל במבנה בי"ס לחינוך מיוחד אלונים. ב-2013 עבר בית הספר לרמת אשכול ובמבנה החל לפעול בית ספר יסודי ממלכתי דתי תורני חדש הקרוי על שם בן ציון נמט, לשעבר ראש מנח"י. גם מבנה בית הספר הממ"ד הוותיק עבר ידיים, וכיום (2017) שוכנת בו הישיבה התיכונית "נעם".
אלכסנדר קוב
אלכסנדר סטנהופ קוב (באנגלית: Sir Alexander Stanhope Cobbe; 6 ביוני 1870 – 29 ביוני 1931) היה קצין בכיר בצבא בריטניה. במהלך שנות שירותו השתתף במספר מלחמות וביניהן בפריצת המצור על צ'יטראל, דיכוי מרד שבטי האשנטי, המערכה בסומלילנד ובמלחמת העולם הראשונה. במהלך מלחמה זו שירת תחילה בחזית המערבית ובהמשך במערכה במסופוטמיה שם פיקד על הקורפוס השלישי. לאחר המלחמה שירת בתפקידים בכירים בצבא הודו הבריטית. במהלך שירותו זכה בשלל תארים, אותות ומדליות ובמיוחד בצלב ויקטוריה.
השנים הראשונות
עם סיום לימודיו במכללה הוצב קוב כלוטננט משנה ב"רגימנט הגבול הדרום וולשי" שהיה חלק מרגימנט הוולשי המלכותי.
השירות בהודו
בתחילת 1916 חזר קוב להודו ומונה למפקד משימות המטה והדרכה במפקדת צבא הודו הבריטית ובהמשך אותה שנה הועלה לדרגת מייג'ור גנרל ולאחר חודשיים הועלה לדרגת לוטננט גנרל (זמני). בתחילת 1917 צורף קוב כ"אביר" למסדר האמבט.
לאחר סיום המלחמה
במקביל לתפקידיו הרשמיים מונה קוב למספר תפקידי כבוד בצבא בריטניה. ב-1922 מונה קוב לקולונל של כבוד ב"רגימנט הגבול הדרום וולשי" (בו החל את שירותו) וב-1930 מונה לקולונל של כבוד של רגימנט ההנדסה הסיקי.
משפחתו
ב-1910 נישא אלכסדר נישא לוויניפריד עדה בוון (Winifred Ada Bowen) (1886-1956) שהייתה צעירה ממנו ב-16 שנה. לזוג נולדו 2 בנות (ווינופריד אליס ואן) ובן (אלכסנדר ויליאם). הבן שירת בחיל האוויר הבריטי בתקופת מלחמת העולם השנייה ונהרג ב-1940 במהלך הקרב על בריטניה.
חכירה
חכירת משנה
חכירת משנה יכולה לחול גם במקרים של השכרת רכב. בחכירת משנה, חוכר או בעל הרכב יכול להשכיר את הרכב לצד שלישי לשימוש בתאריכים ספציפיים, באמצעות הסכם חוזי. למרות שהסדר זה אינו פופולרי, קיימת מגמה הולכת וגוברת לשימוש בסידור זה בנסיעות עירוניות.
המשחקים הפרנקופוניים 2009
המשחקים הפרנקופוניים 2009 נערכו בעיר ביירות בירת לבנון מ-27 בספטמבר ועד 6 באוקטובר באותה שנה. הייתה זו הפעם השישית שבה נערכו המשחקים. נטלו בהם חלק 3,000 משתתפים מ-48 מדינות וארצות.
המשחקים
המשחקים נערכו על רקע המשבר הפוליטי המתמשך בלבנון והקמת ממשלה חדשה בה. אבטחת המשחקים הייתה הדוקה ואלפי חיילים ושוטרים נפרסו סביב אתרי התחרויות ומעונות הספורטאים. ראש הממשלה הנבחר סעד חרירי קרא לכל המפלגות בלבנון לנהוג בריסון והדגיש כי למשחקים יש חשיבות עבור תדמיתה של המדינה.
שיר הייחוד
שיר הייחוד הוא פיוט העוסק בעיקרי האמונה היהודית בחרוזים, ומכיל תארים ושבחים רבים לקב"ה. הפיוט נחלק לשבעה פרקים כנגד ימי השבוע, כשכל פרק עוסק בנושא אחר. אחרי שיר הייחוד נוהגים לשיר את שיר הכבוד (אנעים זמירות) שגם הוא עוסק באי היכולת האנושית לתאר את הקב"ה.
רבן גמליאל הזקן
רבן גמליאל הזקן במקורות נוצריים
אזכור נוסף של רבן גמליאל בחיבור זה הוא כפרושי וחבר הסנהדרין ששכנע את חבריו לא להוציא להורג את השליח פטרוס ותלמידיו המלמדים בירושלים בשמו של ישו, תוך כדי אזכור שמם של דמויות משיחיות אחרות (תאודאס ויהודה הגלילי):
בשנת 1956 הוצא רבן גמליאל מרשימת הקדושים הקתולית בשל אי הוודאות לגבי התנצרותו. בכנסייה האורתודוקסית יום חגו הוא ה-15 באוגוסט (3 באוגוסט ע"פ הלוח היוליאני).
ניקומרורו
היסטוריה
ב-29 בנובמבר 1929 עלתה המכלית "נורוויץ' סיטי" על שרטון באחת משוניות האי במהלך סופה. שמונה מאנשי הצוות נספו והיתר מצאו מחסה במבנים שבנה ארונדל, עד שחולצו מספר ימים לאחר מכן. שרידי האונייה עדיין נמצאים במקום בה עלתה על השרטון.
פחות אבל כואב
באלבום זה ניסה פוליקר לראשונה את כוחו בכתיבה, כאשר כתב את השיר "הצל ואני". היה זה גם אלבומו הראשון, לרבות שני אלבומיהם של להקת בנזין, בו לא שיתף פעולה עם יעקב גלעד. במקומו, היו מעורבים בכתיבה פזמונאים מגוונים, כמו יהונתן גפן ("פחות אבל כואב"), יהודה עמיחי ("לילה טוב לכי לישון"), אסתר שמיר ("היום את צוחקת"), ועוד. פוליקר עצמו היה אחראי לכל הלחנים והעיבודים.
ישי ריבו
ישי ריבּוֹ (נולד ב-3 בפברואר 1989, כ"ח בשבט ה'תשמ"ט) הוא זמר-יוצר ומוזיקאי ישראלי.
קריירה מוזיקלית
ביום העצמאות 2017 הופיע בטקס הדלקת המשואות וביצע את שירו תוכו רצוף אהבה.
בהמשך השנה הוציא דואטים של השירים "לבחור נכון" ו"ניצחת איתי הכל" יחד עם אמיר דדון ועמיר בניון.
ב-10 במרץ 2022 הוציא את הסינגל "לא נפסיק לחלום", ב-28 באוגוסט 2022 הוציא את השיר "תכף יפתח".
בספטמבר של אותה שנה השתתף בשיר "פותח את ידך", מבית ותן חלקנו, יחד עם פאר טסי, עקיבא ומשה פרץ.
ויוריקה אגריצ'י
ויוריקה אגריצ'י (Viorica Agarici; 1886 – 1979) היא חסידת אומות העולם רומנייה.
בקעת בית נטופה
המוביל הארצי עובר דרך הבקעה בדרכו מהכנרת למרכז ישראל בתעלה פתוחה, עד למאגר אשכול, הנמצא במערבה של הבקעה.
כיפה (אתר אינטרנט)
תוכן האתר
באתר ישנו מדור שאלות ותשובות, שבו ניתן לשאול רבנים מתחומים שונים מגוון שאלות. כמו כן, ישנה אפשרות להתייעצות עם אנשי מקצוע. מבין הרבנים שעונים ניתן למנות את הרב יוסף אלנקווה, הרב יובל שרלו, הרב יהודה עמיחי, רבני ארגון כושרות, רבני ארגון בית הלל, רבני מכון התורה והארץ, רבני ישיבת ברכת יוסף, רבני ישיבת הר ברכה, הרב משה קליין, הרב בן ציון אלגאזי, הרב ברוך אפרתי, הרב בניהו ברונר, הרב אלדד יונה, ועוד רבים מרבני הציונות הדתית.
שאטו
הגדרה
המילה "שאטו" היא מילה צרפתית אשר נכנסה לשפה האנגלית, כמו מילים אחרות שמשמעותן רחבה מהתרגום המילולי לצרפתית. בצרפתית "שאטו" מייצגת מבנים מגוונים באזורי כפרי מהמאה ה-19, כמו מבצרים מימי הביניים וארמונות בסגנון הרנסאנס. רוב הבניינים המכונים שאטו בצרפתית הם ארמונות או בתי כפר ולא בהכרח טירות במובן המקובל. לרוב המילה "château" באנגלית מתארת "טירה צרפתית", אך לעיתים המילה "ארמון" מתאימה יותר למשל במקרה של שאטו דה ורסאי הידוע כארמונות ורסאי. כאשר נדרשות הבהרות בצרפתית בין טירה לשאטו נעשה השימוש בביטוי château fort כמו במקרה של Château de Roquetaillade.
החזית לעצמאות אורומיה הדמוקרטית
היסטוריה
לאחר הפלת שלטון מנגיסטו היילה מריאם ב-27 במאי 1991 הארגון קיבל 3 מושבים מתוך 27 המושבים השמורים לבני עם האורומו, והארגון השתתף בממשלת המעבר האתיופית שנשלטה על ידי האיחדג. לאחר מכן נוצרו חילוקי דעות בין יפלו לבין האיחדג ושתי המפלגות גלשו לעימות מזוין, שאחד מהם התרחש ב-8 בינואר 1992 שבהם במהלך הקרבות נהרגו שניים ממנהיגי יפלו בעיר דירה דאווה בנוסף לחמישה פצועים נוספים. בתקרית זו האשים הפידו את האיחדג בכוונה לרצוח את מנהיגיו, האיחדג מצד שני טען ששני אישים אלו לא עצרו במחסום המקומי ולכן נורו. שנה לאחר מכן מנהיג נוסף של היפלו נתפס בבתיו ונאסר וכך הממשל שינה את ביתו לבית מאסר ועצר במקום זה אסירים רבים. לאחר שסונן על ידי הממשל המרכזי כישות שלא יכולה להשתתף בבחירות של 1992 הארגון פנה למאבק מזוין ולפעול להפלת האיחדג. מאזו יפלו נהפכה למחתרת ושמרה על פרופיל נמוך, בשנת 2005 הארגון נטש את האידאולוגיה הדתית שלו לטובת חילוניות על מנת לקבל לשורותיו אישים שאינם מוסלמים ובכך לייצג את עם האורומו החצוי בין נצרות ואסלאם ואימץ את השם הנוכחי.
אנרי גיזאן
הנצחתו
ביתו של גיזאן בפויי משמש כיום את מרכז גנרל גיזאן. אחדים מחדרי הבית שומרו ומשמשים כמוזיאון.
אנטוניו דה אוליביירה סלזאר
קריירה פוליטית מוקדמת (1919 - 1926)
בדצמבר 1918 נרצח סידוניו פאיש, הדיקטטור הצבאי של פורטוגל, בהתנקשות פוליטית. מותו הוביל לנפילת המשטר הצבאי ולכאוס פוליטי שבמהלכו התקיים ניסיון כושל להפיכה פרו-מלוכנית בצפון פורטוגל, שכשלה. כתוצאה מניסיון ההפיכה הפרו-מלוכני, החלה הממשלה הרפובליקנית ברדיפת פעילים פוליטיים תומכי המלוכה. נציג של הממשלה הושם במשרה מנהלית באוניברסיטת קוימברה וסלזאר, לצד פעילים פוליטיים אחרים, היה תחת מעקב של הממשל. לפי רישומיו בכתב העת אס נובידאס העריכו גורמים בממשל כי סלזאר היה אופוזיציונר מסוכן. במאי 1919 התמודד בבחירות לרשות המחוקקת בתור נציג מחוז ויאנה דו קסטלו (Viana do Castelo). לאחר שהפסיד בבחירות ונעמד למשפט על התנגדותו לממשל, טען סלזאר כי אין הממשל יודע בוודאות מה נטייתו הפוליטית ואין בסמכותו להאשים ללא הצדקה לכך ושהוא עצמו לא מהווה סכנה פוליטית לממשל שכן לא הצליח לנצח אף בבחירות מחוזיות מינוריות. בכל רישומיו בכתבי עת, הציג סלזאר מצב כלכלי-מדיני אך לא הציג בפומבי את דעתו האישית כך שעל הקורא היה להניח לפי הכתוב מהם האינטרסים של הכותב. למעשה, חלק סלזאר על רוב התנועה המונרכיסטית בהתנגדותה לרפורמות החברתיות של האפיפיור לאו השלושה-עשר. בסופו של המשפט החליט חבר המושבעים לטובת סלזאר.
מינויו, מעמדו ועמדתו בממשלה
הפלג השלישי בתוך הממשל הצבאי היו האינטגרליסטים הלוסיטנים, אשר הושפעו רבות מאיטליה הפאשיסטית ובמידה פחותה יותר גם מתנועת הפלנחה הספרדית ומנאציונל-סוציאליזם. כדי לנהל את המשבר הכלכלי הכבד שפורטוגל הייתה נתונה בתוכו, סלזאר הגיש ארבע דרישות עבור הסכמתו לקחת את המשרה: 1. כל משרדי הממשלה יפעלו בתחומי התקציב שיורשה בידי משרד האוצר. 2. כל ההעברות הכספיות שמשפיעות על הוצאות והכנסות האוצר הלאומי יעברו בהסכמה עם הנהגת משרד האוצר לפני שיוצאו לפועל. 3. לשר האוצר תהיה (כאמור) יד חופשית בהטלת וטו על כל ההוצאות הממשלתיות. 4. משרד האוצר יהיה אחראי על ניהול שיתוף הפעולה בין משרדי הממשלה השונים כדי להשגיח על מצב ההוצאות.
עמדת הנהגה ופיתוח האידיאל הפוליטי
הפעם מינה הנשיא קרמונה לראשות הממשלה אדם שבדעותיו ובאידיאלים שבהם אחז היה קרוב יותר לסלזאר מאשר קודמיו. ב-21 בינואר 1930 מונה האדם הזה; הגנרל דומינגוס אוליביירה (Domingos Oliveira), בתור ראש הממשלה החדש. גם לתוך הממשלה החדשה, המשיך סלזאר לפעול לשינוי המדיניות בנוגע לאנגולה, שנשענה בתור מושבה קולוניאלית על מסחר עם פורטוגל, מה שהוביל לכך שההוצאות עבורה היו גדולות יותר מההכנסות. עיקר ההתנגדות לסלזאר בממשלה זאת נבעה מראש הממשלה לשעבר, האופוזיציונר פרנסיסקו דה קונה ליאל (Francisco da Cunha Leal) שתקף בחריפות את עמדותיו של סלזאר שנגעו למושבות הקולוניאליות ויצא נגדו בכינויי גנאי שפורסמו בעיתונות. הודות לעובדה שליאל גינה את סלזאר באופן אישי, זה האחרון יכול היה לשכנע את הנשיא קרמונה לכלול את ליאל ברשימת המתנגדים למשטר ולשלוח אותו בגלות באיים האזוריים, בלב האוקיינוס האטלנטי. ללא האופוזיציה של ליאל, סלזאר קידם רמה מסוימת של עצמאות כלכלית עבור המושבות הקולוניאליות והעביר את 'החוק הקולוניאלי' (Ato Colonial) אשר הפריד בבחינה לאומית את תושבי פורטוגל עצמה מתושבי הודו הפורטוגזית, שגבלה בראג' הבריטי. בנקודה זאת החל סלזאר להחליש את ההשפעה של הצבא בתוך הממשלה כאשר הציע מינוי שרים מטעמו שרובם היו, כמוהו, אקדמאיים. במאי 1930 נאם סלזאר על המודרניזציה שהתקיימה בארבע השנים של שלטון הדיקטטורה הלאומית והוסיף כי יש עוד רבות לשפר וכי המשטר הקיים לא יכול להחזיק עוד זמן רב. לקראת הפיכתה של פורטוגל למדינת משטר חד-מפלגתי, סלזאר הקים ועמד בראשה של מפלגת "האיחוד הלאומי" (União Nacional). עם הקמת המפלגה ב-30 ביולי 1930, חשף סלזאר בציבור את האידיאלים הפוליטיים הכלליים שלו, כאשר תקף את הליברליזם המהפכני שנולד במהפכה הצרפתית וטען כי אינדיבידואליזם, פרלמנטיזם וסוציאליזם הם גורמים מרכזיים לקריסתה של אומה ולהיותה בחסדי יריביה. מצד שני טען סלזאר שלאומנות אלימה ואנטי-אינדיבידואליזם הם תוצר לוואי של קיצוניות ורדיקליזם פוליטי. בבחינת מצעו קרא סלזאר להביא את כל הפלגים לשולחן המשא ומתן אך לא לאפשר למאבקים ביניהם להחליש את האחדות הלאומית. סלזאר תמך בהענקת זכויות אזרח ליברליות כל עוד אלו תורמות לטובת הכלל, לסדר הציבורי ולאחדות הלאומית. כדי לשמור על אחדות למרות פילוג פוליטי, טען סלזאר כי יש לבטל את כל האידיאלים של האזרחות ולהחליף אותם עם ערכי המשפחה, הקהילה, המנהל האזורי, המועצה המקומית והמעמד החברתי.
החוקה החדשה והמערכת הפוליטית והכלכלית
עוד במאי 1932, לפני שמונה לראש ממשלה בידי הנשיא קרמונה, סלזאר התארגן עם מספר מקורבים שלמדו איתו בעבר בקוימברה והתדיין איתם על כתיבתה של חוקה חדשה. לאחר סיום הכנתה הוצגה החוקה לציבור וב-19 במרץ 1933 התקיים משאל עם בנוגע לאישור החוקה. החוקה החדשה, שבוססה לפי החוקה הרפובליקנית של 1911 במקורה, הפכה את פורטוגל מבחינה חוקתית למדינה ריכוזית והביאה להקמת "המדינה החדשה" (Estado Novo). לפי החוקה החדשה הפרדת הרשויות הוסדרה מחדש לפי בסיס היררכי. בתוספת המדיניות הכלכלית הקורפורטיסטית נדמה היה שסלזאר פעל לבנות את פורטוגל בתור חברה שמשתפת פעולה בין מעמדותיה. החוקה החדשה כללה השפעה נרחבת שסלזאר אחז בה מכתביהם של לאו השלושה עשר, גוסטב לה בון ושארל מוראס. החוקה החדשה שמרה על חלק מעקרונות החוקה שקדמה לה והייתה למעשה פשרה בין ההנהגה של סלזאר לבין השמרנים-הרפובליקנים.
ייצוב שלטון וחלוקת האופוזיציה לסלזאר
במהלך שנות השלושים המוקדמות היה מעמדו של סלזאר נתון על המאזניים לנוכח ההתנגדות הנרחבת לשלטונו מצד פלגים פוליטיים רבים בפורטוגל. שלושת הפלגים הפוליטיים המרכזיים שהתנגדו לסלזאר היו: 1. השמרנים-הרפובליקנים שהורכבו גם מקצינים בצבא וגם מגורמים אזרחיים, 2. ארגון הסינדיקליסטים הלאומי, שהורכב בעיקרו מחברי האינטגרליסטים הלוסיטנים לשעבר, 3. הקומוניסטים והסוציאליסטים. מלבד קונה ליאל שפעל מגלות לערער את התמיכה הציבורית בשלטונו של סלזאר, הרפובליקנים הביעו תמיכתם בראש הממשלה לשעבר, אפונסו אוגוסטו דה קוסטה (Afonso Augusto da Costa), הפוליטיקאי החי היחיד מלבד סלזאר שהצליח לייצב את התקציב הלאומי. סלזאר גירש את קוסטה לספרד בעוון שיתוף פעולה עם נשיא ספרד הרפובליקני, מנואל אסאניה. קוסטה המשיך לצאת בהאשמות פוליטיות נגד סלזאר דרך עיתונאי ברזילאי. עם הזמן העיתונות הפורטוגזית נקטה עמדה יותר ויותר תומכת בסלזאר ומשטרו בעוד רוב הגורמים האופוזיציונרים יצאו לגלות, מרצון או מכפייה, וארגנו קבוצות פוליטיות ברפובליקה הספרדית או ברפובליקה הצרפתית. ברית פוליטית נוסדה גם כן בין הרפובליקנים והסוציאליסטים שהתכוונו להדיח את סלזאר מהשלטון. הברית הפוליטית כללה בתוך הנהגת המחנה שלה קציני צבא רבים ואף אדמירל מהצי הפורטוגזי.
מדיניות החוץ בין 1936 - 1939
סלזאר תיווך ביחסי דרום אפריקה–פורטוגל כדי להביא להסכם הגנה משותף, אך בנובמבר 1938, ראש ממשלת דרום אפריקה, ג'יימס ברי מוניק הרצוג, שינה את מדיניותו וסירב להביע דעה נחרצת בעניין הברית האפשרית. לאחר סיפוח כלל צ'כוסלובקיה בידי גרמניה הנאצית, ההנהגה הבריטית הגיעה למסקנה כי אין להמשיך ולפייס את גרמניה. עוד ב-1935, לנוכח המלחמה האיטלקית-אתיופית השנייה, הכריז סלזאר בנאום כי מדיניות החוץ הפורטוגזית מופנית אל עבר האוקיינוס האטלנטי וכי אין פורטוגל מעוניינת להיכנס למאבקים בלב אירופה אלא לשמור על הסדר והשלום בחצי האי האיברי. סלזאר פעל במקביל לחזק את יחסי ברזיל–פורטוגל. ברזיל הונהגה באותה העת בידי הנשיא ז'טוליו ורגאס, פופוליסט אשר הביע הערכה למדיניות המשטר של סלזאר בפורטוגל וקרא גם כן לתקופת שלטונו בכינוי "המדינה החדשה". יחסי איטליה–פורטוגל החלו להתקרר תחילה כאשר סלזאר אישר גינוי של הפלישה האיטלקית אל האימפריה האתיופית עוד ב-1935.
המושבות הפורטוגזיות במלחמה
ב-5 בספטמבר 1945, לאחר כניעת האימפריה היפנית, נכנע המוצב היפני באי לבעלות הברית. ב-27 בספטמבר שבו כוחות פורטוגזים לחצי האי שבשליטתם והסדירו מחדש את הסמכות השלטונית של פורטוגל. מושבה נוספת של פורטוגל שהושפעה ישירות מהמלחמה היו האיים האזורים, היושבים בלב האוקיינוס השקט, מה שהפך אותם לבעלי חשיבות אסטרטגית מרכזית. בעלות הברית השיגו הסכמה פורטוגזית לתפעל מבצעים נגד הקריגסמרינה דרך האיים לאחר שיחות ממושכות בין סלזאר, ראש ממשלת בריטניה וינסטון צ'רצ'יל ונשיא ארצות הברית, פרנקלין דלאנו רוזוולט. קודם לאישור הפורטוגזי היה חשש בבריטניה שגרמניה תפעל לכיבוש האיים ביחד עם כף ורדה ודרכם תתפעל את צי הצוללות שלה. תחילה נקבע בין פורטוגל ובעלות הברית כי יינתן לבריטים ולאמריקאים להשתמש באיים במקרה של מתקפה גרמנית, אך הפרטים של משמעות מתקפה גרמנית לא אושרו. בשנת 1943, האדמירל הבריטי דדלי פאונד הציע להתדיין עם סלזאר לגבי העברה זמנית של חלק מבתי החרושת באיים בעבור תיקוני מטוסים של בעלות הברית. סלזאר עשה כל שביכולתו כדי לוודא שנוכחות בריטית באיים תהיה משנית ולא תוביל להכרזת מלחמה גרמנית.
בחירות 1945 והשפעתן הפוליטית
בסופה של מלחמת העולם השנייה הושבו המושבות של מזרח טימור ומקאו לידי האימפריה הפורטוגזית, וניחן שינוי משמעותי בתדמיתו הציבורית של סלזאר. לאחר שכמעט ולא התראה בציבור עקב ניסיון ההתנקשות ב-1937, סלזאר החל לארגן ארוחות ערב חגיגיות בציבור והתערבב מחדש עם הקהל הציבורי ברחובות הבירה. ב-18 בספטמבר 1945 התקיימו בחירות לרשות המחוקקת; האספה הלאומית. לקראת הבחירות היה סלזאר בטוח במעמדו בציבור שכן האופוזיציה הדמוקרטית הייתה עסוקה בעיקר במאבקים נגד השמאל הקיצוני ותדמיתו השתפרה הודות להנהגת פורטוגל בדרך האמצע במלחמת העולם השנייה. על כן החליט סלזאר קודם הבחירות להרחיב את זכות הבחירה לכל הגברים בני 21 ומעלה שידעו קרוא וכתוב או ששילמו מס רכוש בן לפחות 100 אשקודו ולכל הנשים בנות 21 ומעלה שסיימו לימודים תיכוניים או שעמדו בראש משק הבית שלהן ועמדו בדרישות האוריינות ותשלום המס של הגברים. סלזאר הרכיב קבינט ממשלתי חדש, הגדיל את מספר חברי האספה הלאומית מ-90 ל-100 ומ-100 ל-120 ואף הכריז באוגוסט 1945 שהבחירות בפורטוגל יהיו חופשיות ושוויוניות כמו הבחירות בבריטניה.
שאלת הנשיאות והבחירות למשרה
במהלך הבחירות, כמו בבחירות נוספות, המשטר של האיחוד הלאומי הנהיג מערכת הונאת בחירות, אך הפרש הקולות האדיר בין שני המועמדים מביא לכך שגם ללא הונאת הבחירות נראה היה שתומאש ינצח בבחירות. מאוחר יותר התגלה כי בין 2 ל-3 ביוני, שבוע קודם הבחירות, ה-PIDE מנע ניסיון הפיכה שהנהיג דלגאדו. דלגאדו יצא לגלות לאחר הבחירות והנהיג מערכת אופוזיציה אלימה למשטר סלזאר. היה זה שבע שנים מאורח יותר, ב-1965 כאשר סוכנים מטעם ה-PIDE התנקשו בחייו של דלגאדו בהיותו בספרד, פועל לקדם אידיאלים מהפכנים לתוך פורטוגל דרכה.
הרפורמה הכלכלית ו"הנס הכלכלי הקטן"
ההתנגדות המרכזית לרפורמות הכלכליות של סלזאר נבעה ממשרד האוצר, אשר נלחץ כל פעם מחדש כאשר פלג כלכלי אחד, החקלאים או התעשיינים, השיג מומנטום רב על האחר. סלזאר, למרות הבטחותיו ופעולותיו, כשל בניסיון לנטרל את האליטה החקלאית ולהביא להסדר מהתנהלות המנהל של משרד האוצר לנוכח הרפורמות הכלכליות. העובדה שכלל עלייה של ממשלת סלזאר לשלטון הייתה מבוססת על תמיכת האליטה החקלאית הפכה את ההתנגדות להם להתאבדות פוליטית חסרת סיכוי. המדינה הקורפורטיבית שהייתה כתובה בחוקת 1933, לא הייתה פעילה בפועל ולא הצליחה להשיג שליטה מלאה על ההתנהלות הכלכלית המדינית. כישלון התיעוש המלא של פורטוגל דרך הרפורמות היה לגורם מרכזי בנפילת "המדינה החדשה". עד 1953 לא היה ניתן אפילו להקים עסקים חדשים לפי השיטה הקורפורטיבית וחלק נרחב מההתנהלות הכלכלית הייתה בידיים של האספה הלאומית, שהוכיחה עצמה בתור ארגון מושחת למשך עשורי שנים.
הרקע למאבק הקולוניאלי
במהלך שנותיה של "המדינה החדשה" לאחר סיום מלחמת העולם השנייה, הופנתה כלפיה ביקורת נרחבת, אליה סלזאר לא ייחס חשיבות, נגד מדיניותה הקולוניאלית. בעוד מעצמות קולוניאליות כגון בריטניה הכירו בהליך הדה-קולוניזציה ואף פעלו לנסח יחסים קרובים עם מושבות לשעבר כגון קניה במהלך הדה-קולוניזציה של אפריקה, פורטוגל שמרה על מושבותיה כחלק בלתי-נפרד מזהותה הלאומית. סלזאר, בדומה אל הרפובליקה הצרפתית הרביעית, פעל לאחד את המעמד המדיני של המושבות עם ארץ האם של פורטוגל, ושימור המושבות היה חלק בלתי נפרד מהמדיניות של "המדינה החדשה" לאורך שנותיה. המדיניות הקולוניאלית עקבה אחר מודל נוסף. הרעיון של אימפריה אחידה המשתרעת מפורטוגל ועד האי של טימור סחפה את הרגש הלאומי בקרב שכבות העם הפורטוגזי והיוותה חלק מרכזי ברגש הלאומי של תושבי פורטוגל, ומכאן, חלק מרכזי לתמיכה העממית במשטר סלזאר.
הברחת היהודים בבורדו והונגריה
לנוכח כיבוש צרפת ביוני 1940, 30,000 פליטים, מתוכם 10,000 יהודים, התכנסו בבורדו, סמוך לחופי מפרץ ביסקאיה, במטרה לברוח בבטחה מצרפת. הקונסול הפורטוגזי בעיר, ארישטידש דה סוזה מנדש, החל להנפיק אשרות בעבור חלק נרחב מהפליטים תוך התעלמות מהוראות המשטר. תחילה הורה שר החוץ לסוזה מנדש שיעצור בפעילותו וכאשר סירב נשלח דיפלומט מטעם המשרד להסדיר את המשמעת של הנהגת הקונסוליה. כאשר הגיעו החדשות הללו לאוזני סלזאר, הוא שלח באופן פרטי טלגרף אל הקונסוליה והורה לסוזה מנדש להתייצב באופן מיידי בפני ועדת משמעת. סלזאר, עם זאת, לא ביטל את האשרות שסוזה מנדש כבר הנפיק ואפשר את הגעתם של הפליטים אל פורטוגל. סוזה מנדש עבר בפעילותו גם על הוראה נוספת של סלזאר מלבד הענקת האשרות ללא הבחנה, כאשר סירב דווקא להעניק אשרות בעבור פליטים בריטיים, אשר להם סלזאר אפשר במפורש לקבל אשרות ללא הבחנה. במהלך המשפט של סוזה מנדש, הוא נמצא אשם אך עונשו הוקל. נוסף על כך, סלזאר וידא באופן פרטי שלאחר השעיה מתפקיד הקונסול, סוזה מנדש יפוטר וייצא לגמלאות ללא פנסיה. סלזאר יצא נגד סוזה מנדש לאחר לחץ מהמדינה הספרדית של פרנקו, אשר דרכה החלו לנוע לפתע 20,000 פליטים מהגבול עם צרפת בהרי הפירנאים לעבר פורטוגל. סלזאר וידא כי סוזה מנדש יקבל עונש חריף כדי להסדיר משמעת בשליחויות הדיפלומטיות, מחשש שחזרה על מצב שכזה תגרור עליית מתיחות ביחסיה של פורטוגל עם גרמניה הנאצית, שהיו מלאי חשדות על כל מקרה.
רומא (סרט)
רומא (באנגלית וספרדית: Roma) הוא סרט קולנוע אמריקאי-מקסיקני משנת 2018 שכתב, צילם וביים אלפונסו קוארון. הסרט יצא לאקרנים בארצות הברית ב-21 בנובמבר 2018, והועלה לנטפליקס ב-14 בדצמבר 2018. זהו הסרט הראשון של שירות הסטרימינג שיוצא גם לבתי הקולנוע בסמוך לתחילת שידורו באתר. הסרט נקרא על שם השכונה במקסיקו סיטי בה מתרחשת עלילת הסרט.
עלילה
עלילת הסרט מתרחשת במקסיקו, בתחילת שנות השבעים של המאה ה-20. גיבורת הסרט היא קליאו, משרתת ומטפלת בשכונת רומא האמידה שבמקסיקו סיטי. בני הבית הם האב אנטוניו, רופא במקצועו, האם סופיה, מורה לכימיה, ארבעת ילדיהם (שלושה בנים ובת), הסבתא תרזה ואדלה, משרתת נוספת.
מחלף סומך
מחלף סומך הוא מחלף בעמק זבולון, המחבר בין כבישים 6, 70 ו-79 בסמוך לקריית אתא ולשפרעם, ודרכו עוברת תנועה רבה מעמק יזרעאל ומהגליל התחתון לכיוון חיפה והקריות.
נייג'ל קנדי
נייג'ל קנדי (באנגלית: Nigel Kennedy; נולד ב-28 בדצמבר 1956), כנר וויולן יהודי בריטי וירטואוזי המנגן מוזיקה קלאסית, מוזיקת רוק וג'אז.
קריירה מוזיקלית
ב-1997 זכה בפרס על תרומה יוצאת מגדר הרגיל למוזיקה הבריטית במסגרת פרסי המוזיקה הבריטית (ה-BRIT). ב-1999 הקליט בחברת "סוני קלאסיק" את התקליט The Kennedy Experience, יצירה בת שישה פרקים לשני צ'לי, אבוב, שתי גיטרות, חליל, קונטרבס וגיטרה חשמלית מסוג דוברו, המושפעת משיריו של ג'ימי הנדריקס. כמו כן הקליט באותה שנה תקליט של דואטים עם נגן הצ'לו לין הארל.
בית הדין הרבני בלונדון
סמכויות
לבית הדין הרבני בלונדון מחלקת מחקר בה מועסק גנאלוג כדי לברר יהדותם של פונים במקרים שבהם הדבר דרוש.
ג'ון מרטין (צייר)
ביוגרפיה
עם מוסו עבר מרטין מניוקאסל ללונדון בשנת 1806, שם התחתן בגיל תשע-עשרה, ותמך בעצמו בהוראת שיעורי רישום, ובציור בצבעי מים, ועל זכוכית - הצלחת המצוירת היחידה ששרדה נמצאת כעת באוסף פרטי באנגליה. שעות הפנאי שלו הוא עסק בחקר הפרספקטיבה והאדריכלות.
אפרודיזיאק
היסטוריה
היפוקרטס, אבי הרפואה המערבית שחי במאה החמישית לפני הספירה, המליץ לאכול דבש על מנת להגביר את היצר המיני.
ג'ון מרטין (צייר)
התחלות כאמן
משנת 1812 ואילך התחילה אופנה של ציורים 'נשגבים' כאלה. זמן קצר לאחר מכן, ציור שלו לא התקבל על ידי האקדמיה, ושהחזיר אותו לביתו מצא פתק של חבר הפרלמנט ויליאם מאנינג, שרצה לקנות אותו ממנו. מכאן והלאה, הפטרונות הניע את הקריירה של מרטין.
אפרודיזיאק
אפרודיזיאק בתרבויות השונות
ספר הקאמה סוטרה מכיל, מלבד תנוחות סקס מגוונות, גם שיטות להגברת היצר המיני, בין היתר על ידי שימוש ברקיחות העשויות מצמחים שונים. בדת ההינדו מאמינים כי חלב ודבש משפרים את האון הגברי וכמו כן ממליצים על משחות פלפלים המגבירות את זרימת הדם במקומות הרצויים, אצל גברים משחת הפלפלים מאריכה את זמן הזיקפה ואצל נשים המשחה תורמת ומגבירה את היצר המיני.
סוריה הגדולה
לאחר המלחמה
מדיניותה של התנועה הציונית בארץ ישראל לא שללה מן היסוד רעיון מדינת סוריה-רבתי. היא זיהתה את כוחם של הערבים באזור, ולכן הדגישה כי הציונות אינה שואפת לדחוק את רגליהם של הערבים, וכי מטרותיה שלום. ב-3 בינואר 1919 נחתם "הסכם ויצמן-פייסל", בין פייסל לבין חיים ויצמן, לפיו הבטיח האמיר פייסל, שאם ישלטו הערבים בשטח סוריה הגדולה מסביב לארץ ישראל, תינתן לתנועה הציונית אוטונומיה בארץ ישראל, ויהיה שיתוף פעולה ויחסים טובים בין הממשל הערבי המרכזי לבין האוטונומיה. בתגובה על חתימת ההסכם עם ויצמן, ב-23 בפברואר 1919 הוגשה לפייסל "מחאה מאת תושבי שכם", בה נכתב: "האמיר פייסל יודע היטב, שבפלסטין יושבים מיליון ערבים, הקשורים אל סוריה קשרים הדוקים - היסטוריים, גאוגרפיים, כלכליים - ההופכים אותה [את פלסטין] חלק בלתי נפרד ממנה [מסוריה]... אנו מבקשים מהוד רוממותו, שיתמוך בנו בשאיפותינו ובתקוותינו בדבר אי־הפרדת ארצנו הערבית מסוריה בשום פנים ואופן בהיותה חלק ממנה". בחודש מרץ 1919, כתב פייסל לשופט היהודי פליקס פרנקפורטר כי "תנועתנו לאומית ולא אימפריאליסטית, ויש מקום בסוריה לשנינו". פייסל אף טרח להתראיין ולהביע את עמדתו בעיתונות היהודית, שהופצה בין השאר ביישוב הארצישראלי.
תחת הצרפתים והאנגלים ועד מלחמת העולם הראשונה
בשנת 1921 העניקה בריטניה פיצוי לשני בניו של חוסיין ומנהיגי המרד הערבי, שחשו נבגדים בעקבות גירושו של פייסל מדמשק: פייסל מונה למלך עיראק בגבולות מורחבים, ועבדאללה קיבל לידיו את עבר הירדן, שנוצרה כיש מאין על ידי ניתוקה מהמנדט הבריטי על ארץ ישראל. המלך עבדאללה מעולם לא הסתפק בנחלה המדברית שקיבל מהבריטים, וטען כי "סוריה הגדולה, הטבעית או הגאוגרפית, היא ארץ-הלב הערבית, ושבלי שחרורה לא נשלם 'המרד הערבי'". אולם עבדאללה היה ריאליסט ופעל בזהירות רבה תוך כדי ניסיון לגייס תומכים מסוריה ומארץ ישראל. הוא לא קיווה לשליטה על כל אזור סוריה הגדולה והסתפק בהרחבת תחומי שלטונו רק צפונה, לעבר סוריה המקוצצת, או לשטחים המיושבים על ידי ערבים בארץ ישראל.
מותו של פייסל לא הביא לקץ רעיון "סוריה הגדולה" בעיראק, והיא הפכה, במהלך שנות השלושים, למרכז התנועה הלאומית הפאן-ערבית. ערב מלחמת העולם השנייה גובשה בה תוכנית להקמת פדרציה ערבית בשטחה של סוריה. תוכנית זו הייתה בניגוד לתוכנית הירדנית של עבדאללה ושאפה לנצל את המצב הרופף להגשים את רעיון האחדות הערבית תחת הגמוניה עיראקית.
ג'ון מרטין (צייר)
מורשת
הביוגרפיה המלאה הראשונה הייתה של מאת מרי ל. פנדרנדר, שמקורה הראשי היה חברו של מרטין, ראלף תומאס, שכתב יומן - על ידידותם. תומאס בלסטון כתב שתי ביוגרפיות על האמן, הראשון ב-1934, והשנייה (עדיין הביוגרפיה המובילה) בשנת 1947. כריסטופר ג'ונסטון הפיק ספר על מרטין 1974, ובשנת 1975 מבקר האמנות ויליאם פיבר חבר ספר נרחב על האמן ויצירותיו.
סוריה הגדולה
המדיניות הסורית כיום
רעיון סוריה הגדולה דעך עם השנים וסוריה הכירה בעובדה כי ירדן ו"פלסטין" (סוריה אינה מכירה בישראל באופן רשמי) הן ישויות נפרדות ממנה, אולם ההשתלטות הסורית על לבנון, בשנות ה-80 של המאה העשרים והימצאות כוחות צבאיים סוריים בה עד שנת 2005, מבטאות את המחשבה לפיה לבנון היא חלק מסוריה.
יחסי הממלכה המאוחדת–זמביה
היסטוריה
כבר עם ראשית הנוכחות של חברת דרום אפריקה הבריטית ברודזיה, היו מי שבחרו לערער על ריבונותה באזור. לפיכך, את העשור הראשון לשלטונה העבירה החברה בעיקר במאמצים לביסוס אחיזתה במקום. היא גייסה צבא של כמה מאות לוחמים אשר נעזר בכמה אלפי ילידים שחורים אשר בחרו לשתף איתה פעולה, ולאורך שנות ה-90 של המאה ה-19 היא הוציאה לפועל שתי מלחמות גדולות כנגד שבטים מקומיים אשר התנגדו אליה. כך היה במלחמת המאטאבלה הראשונה (1893–1894) וכך גם במלחמת המאטאבלה השנייה (1896–1897). שתי מלחמות אלו, אשר גרמו לעשרות אלפי ילידים הרוגים לצד גם כמה מאות בריטים אנשי החברה, הסתיימו בניצחון מכריע של כוחותיה. בשנת 1895, שנים ספורות לפני מותו של ססיל רודס בשנת 1902, לראשונה נקראה הארץ באופן רשמי בשם רודזיה, על שמו של רודז. האזור נוהל על ידי חברת דרום אפריקה הבריטית עד לראשית שנות ה-20 של המאה ה-20, כאשר בכל אותה התקופה נסללו על ידי החברה מסילות רכבת ודרכים, נבנו גשרים, והארץ עברה מיפוי ומחקר מקיפים. בנוסף, תחת עידודה של החברה ושל הממשלה בלונדון, אלפי מתיישבים אירופאים מדרום אפריקה ומהאיים הבריטים עשו את דרכם לרודזיה וקבעו בה את מגוריהם. בעוד חלק ממתיישבים אלו השתלבו בעבודות מנהל וצבא במסגרת שורות החברה, אחרים בעיקר הקימו יישובים חדשים ומשקים חקלאיים. כל העת, עיקר פעילות החברה, הן הפיתוח הפיזי והן ההתיישבות, נסבו בעיקר סביב השטחים שמדרום לנהר הזמבזי, בדרום רודזיה.
מגדה גל
ביוגרפיה
בשנת 1937 היא נישאה לטיבור הזי אף הוא שחקן טניס שולחן מצטיין בעל מדליות זהב מאליפיות העולם. בשל יהדותם הם ברחו לארצות הברית לפני מלחמת העולם השנייה והתגוררו בבת'סדה, מרילנד.
סבסטיאן האלר
קריירת מועדונים
במהלך גביע העולם בכדורגל עד גיל 17 לשנת 2011 האלר הוחתם לחוזה המקצועי הראשון שלו במועדון הצרפתי אוסר, החוזה נחתם לשלוש שנים. את הופעת הבכורה שלו רשם ב-27 ביולי 2012 במשחק הליגה נגד נים.
ב-17 ביולי 2019 חתם האלר לחמש שנים בווסטהאם יונייטד, והפך לרכש היקר בתולדות הקבוצה, ששילמה עליו 45 מיליון ליש"ט.
חיים אישיים
ב-19 ביולי 2022, לאחר שהתלונן על חולשה באימון, אובחן עם גידול באשכים.
נחש סלוד-אף מערבי
מאפיינים
נחש זה בעל מבנה ראש שטוח ואף סלוד הפונה מעלה. הוא מגיע לאורך של 40 - 50 ס"מ וצבעו משתנה בין שלושת תת-המינים השונים אך הוא בעל רצועות כהות לאורכו, המזכירות את רצועות העכסן. דבר זה נועד כדי לחקות את העכסן הארסי ולמנוע מטורפים להתקרב אליו. הוא בעל ראייה טובה עם עיניו הגדולות והחוטם העבה שלו המזכיר "חוטם חזיר" נועד לעזור לו לחפור באדמה. סלוד-האף בעל רוק ארסי מעט אם כי הוא לא משפיע על רוב האנשים, למעט עקצוצים ונפיחות מקומית.
פורום המשפחות השכולות הישראלי-פלסטיני
הקמת הארגון
ביולי 1994 נחטף החייל אריה פרנקנטל בן ה-19 בידי חמאס ונרצח. כתגובה לטרגדיה שפקדה אותו החליט אביו, יצחק פרנקנטל, להקים ארגון הורים שכולים שאיבדו את יקיריהם בסכסוך הישראלי-פלסטיני. הפורום התרחב לאחר מכן לכלול גם פלסטינים.
שם העמותה, שנרשמה בשנת 1998 בישראל, הוא "חוג ההורים - פורום המשפחות: משפחות שכולות למען שלום, פיוס וסובלנות". עם זאת, תחת לוגו הארגון השם הוא "פורום משפחות שכולות ישראלי-פלסטיני בעד שלום", והארגון מוזכר פעמים רבות בקצרה כ"חוג ההורים - פורום המשפחות" או "פורום המשפחות השכולות".
פורוסרקוסיים
מיון
ידועות 5 תת-משפחות, 13 סוגים ו-17 מינים במשפחה זו.
איון (קומיקס)
הישות האנרגטית משורטטת בדמותו של לווייתן עצום ממדים.
מדידה
אובייקטיביות
לדוגמה, אם אנשים שונים מתבקשים למדוד באותה רמת דיוק את מסתו של אותו גוף מתכת ואם הם ישתמשו במכשירים המתאימים הייטב למדידה זו, אזי סביר שהם יתנו תוצאות דומות מאוד.
סולם מדידה
אחת הסיבות לשוני בהגדרת המושג מדידה מדידה בין המדעים המדויקים לבין מדעי החברה הוא שמדעי החברה משתמשים ביותר סולמות מדידה מאשר המדעים המדויקים. במדעי החברה ישנם ארבעה סולמות מדידה: שמי, סדרי, ריווחי ומנתי. המדעים המדויקים לא מתייחסים למושגים שמיים וסדריים כאל מושגי מדידה. הם מודדים רק ערכים בשני הסולמות האחרונים.
השכר הממוצע בישראל
השכר הממוצע לצורך הצמדת קצבאות
השכר זה מחושב על ידי המוסד לביטוח לאומי ב-1 בינואר של כל שנה, על ידי מיצוע מדדי השכר הממוצע למשרת שכיר, וכן במועד תשלום תוספת יוקר.
ביקורת על השימוש בשכר הממוצע
קיימת ביקורת בנוגע למידת הייצוג של השכר הממוצע כמדד לאומדן ההכנסות במשק. כמו כן לגבי השימוש בו לצורך הצמדת קצבאות ושכר. הנימוקים לביקורת זו מתמקדים בעיקר באופי הא-סימטרי של חלוקת ההכנסות בישראל. בשל הדרך בה מחושב ממוצע הוא מושפע מערכים קיצוניים, ולכן מערכת בה יש אי שוויון גבוה, הממוצע יעלה גם אם העלייה משקפת רק עלייה של אליטה זעירה. לכן ככל שפערי ההכנסות במשק גדלים, נפגמת היכולת של מדד השכר הממוצע להעריך את המשק. בשל כך נעשה שימוש במדד השכר החציוני, לצורך בחינת השכר בקרב מחצית האזרחים.
שונא מתנות יחיה
שונא מתנות יחיה הוא ביטוי מקראי לפיו למי שמתרחק מקבלת מתנות תהיה תוספת חיים.
מקור הביטוי והיחס אליו
כך מובא, למשל, בתלמוד על רבי זירא, שנהג לסרב לקבל מתנות בטענה שזו סגולה להאריך ימים שהרי שונא מתנות יחיה, אבל כאשר קראו לו לבית ריש גלותא היה מסכים לבוא, והסביר שבני ביתו של ריש גלותא מתכבדים בכך שהוא מגיע לביתם, וכבוד זה נחשב כתשלום.
אצטדיון פלוגרנדה
היסטוריה
אצטדיון פלוגרנדה הוקם לראשונה ב-1936 ועלות הבניה שלו הייתה כ-5,500,000 פסו. הוא נבנה בעיקר עבור משחקיה הלאומיים של קולומביה שהתקיימו באותה תקופה במניסלס. משחק הכדורגל הרשמי הראשון שנערך באצטדיון היה ב-15 באוגוסט 1948 שבו אירחה דפורטס קלדס את אינדפנדיינטה סנטה פה והסתיים ב-1-1. ב-1949, במלאת 100 שנים לעיר, שונה שמו של האצטדיון לשמו של ראש העיר: פרננדו לונדוניו לונדוניו. האצטדיון הכיל 16,000 מקומות ושימש קבוצות כמו אתלטיקו קבל, אתלטיקו מניסלס, דפורטיבו מניסלס, אונסה דפורטיבו ודפורטס קלדס.
בשנת 1993 הוחלט להרוס את אצטדיון פרננדו לונדוניו לונדוניו ולבנות במקומו אחד חדש יותר וגדול יותר, האצטדיון הנוכחי. הבניה הסתיימה ב-1994 והאצטדיון קיבל חזרה את שמו המקורי: פלוגרנדה. הפתיחה הייתה ב-30 ביולי 1994 במשחק ידידות בין אונסה קלדס לקרוזיירו, משחק שהסתיים בניצחון של הברזילאים 5-2. לקראת גביע העולם עד גיל 20 אותו אירחה קולומביה ב-2011, שופץ האצטדיון ומקומות העמידה הוחלפו במושבים. הוחלפו גם המלתחות, תאי העיתונאים וחדרי ההלבשה בסך הכל עלות של 8,500,000 דולר.
אברהם נגוסה
ביוגרפיה
נגוסה נולד בכפר במחוז צפון גונדר שבאתיופיה. הוא למד בתיכון פסילדס שבגונדר, עיר הבירה של המחוז ולאחר מכן עבד בבית יתומים בעיר שמומן על ידי גופי צדקה נוצריים וטיפל בילדים שאיבדו את הוריהם במהלך מלחמת האזרחים האתיופית. הוא עלה ארצה בשנת 1985 במסגרת מבצע משה. עבד במשך שנים רבות במחלקת הרווחה של עיריית ירושלים. כיהן כיו"ר נציגות הארגונים של עולי אתיופיה בישראל במשך מספר קדנציות וממקימי איגוד הסטודנטים למען יוצאי אתיופיה בישראל.
פעיל לאורך השנים בשילוב עולי אתיופיה בחינוך הממלכתי דתי, נאבק בקהילה ובממסד למען החינוך הדתי ובמיוחד למען קליטת אלפי ילדי העולים במוסדות הפנימיתיים של הישיבות התיכוניות והאולפנות. כפעיל מפלגת הליכוד קידם נגוסה את חוק הייצוג ההולם בשירות הציבורי של בני הקהילה האתיופית ואת חוק השידור הציבורי בשפה האמהרית אשר הוביל להקמת ערוץ הטלוויזיה האתיופי הישראלי, IETV. הוא ממקימי ומנהלי "הפרויקט הלאומי", פרויקט משותף לממשלת ישראל, לסוכנות היהודית ולקהילות היהודיות בארצות הברית להצלחת קליטת עולי אתיופיה בישראל.
מרטין לותר קינג
ילדות, חינוך והשכלה
עוד בילדותו התגלה קינג הבן כמורד ספקן ובעל חשיבה מקורית, למרות החינוך הדתי שקיבל בביתו היה היחס הראשוני של קינג לנצרות על גבול הספקנות והוא לא חשש מלהביע ספקות בטענות הדורשות אמונה עיוורת במעשי נסים והשגחה אלוהית והסתייג מהרגשנות שאפיינה את הדרשות של אביו. בגיל שש הלך קינג בעקבות אחותו ובלהט הרגע השתתף בטקס טבילה לנצרות, צעד שלא מנע ממנו בגיל 13 להתכחש לתחיית ישו במהלך שיעור בבית ספר של יום ראשון. לאחר מכן סיפר קינג כי "ספקות החלו לצוץ בו ללא הפסקה". הוא למד בבית הספר התיכון על שם בוקר טי. וושינגטון שבאטלנטה ובגיל 15, מבלי שסיים את חוק לימודיו באופן רשמי, התקבל למורהאוס קולג' בו קיבל בשנת 1948 תואר בוגר אוניברסיטה בסוציולוגיה. הוא המשיך את לימודיו בסמינר תאולוגי קרוזר בפנסילבניה וסיים בשנת 1951 עם תואר ראשון בתאולוגיה (Bachelor of Divinity). במהלך שנות לימודיו שינה קינג את השקפת עולמו, כאשר החל את לימודיו במורהאוס קולג' תכנן קריירה של רופא או עורך דין, אך בהשפעת בית הספר ובהכוונת מוריו הגיע למסקנה שדרך חיים המוכוונת על ידי השקפת עולם דתית יכולה להיות מכובדת מבחינה אינטלקטואלית ומספקת מבחינה רגשית. הוא ציין מאוחר יותר כי במהלך לימודיו הגיע למסקנה כי "התנ"ך מכיל אמיתות מרובות שאדם לא יכול להתכחש להן". שלב נוסף בהתגבשות תפיסת עולמו התרחש בעת לימודיו בסמינר קרוזר, שם עבר מהשפעת התפיסה הנוצרית הפונדמליסטית, אימץ את ההשקפה של הנצרות הליברלית והעמיק את הבנתו בכל הנוגע לדוקטרינות הנוצריות המרכזיות.
התאחדות ההנהגה הדרומית-נוצרית
בשנת 1957 ייסדו קינג, ראלף אברנטי ומנהיגים נוספים של ארגוני זכויות אדם את ארגון "התאחדות ההנהגה הדרומית-נוצרית" (אנגלית: Southern Christian Leadership Conference) הידוע גם בראשי התיבות: SCLC. הארגון שם לעצמו למטרה לרתום כוחם הציבורי של הכנסיות המאחדות פעילות של אפרו-אמריקאים ליצירת מרכז כובד מוסרי ולנהל מאבק ללא אלימות נגד הפרת זכויות אדם ונגד גזענות. קינג עמד בראש הארגון עד ליום מותו. הטקטיקה שבחר קינג שילבה הפגנות ללא שימוש באלימות שהופנו נגד מערכת חוקי האפליה הגזעית בדרום ארצות הברית, ואלו זכו להד תקשורתי רחב. קינג השתמש בעניין הציבורי ויזם כיסוי תקשורתי שתיעד את חיי היום יום של קהילות אפרו אמריקאיות תחת עול האפליה וההפרדה, הוא פעל לשפוך אור על האלימות שהופנתה כלפי פעילים למען זכויות האדם מצד המתנגדים ושליחיהם, פעילות ארגון SCLC העלתה לסדר היום הציבורי את נושא זכויות האדם, והגיעה לשיאה עם חקיקת חוק זכויות האזרח (1964) שאסר לחייב הפרדה גזעית בבתי הספר, בדיור או בתעסוקה.
בשנת 1959 פרסם קינג ספר קצר בשם "מידות האדם" (אנגלית: The Measure of A Man) בספר נכללה דרשתו המפורסמת "מהו אדם?" (אנגלית: "What is Man?") ובה דיון בצורך האנושי באהבת האלוהים וביקורת על אי צדק חברתי ואפליה בחברה המערבית. באותה שנה זכה בפרס אניספילד-וולף על ספרו הקודם, "המצעד לעבר החירות: סיפורה של מונטגומרי" (לא תורגם לעברית).
המאבק במלחמת וייטנאם
ב-4 באפריל 1967 הופיע קינג בכנסיית ריברסייד שבעיר ניו-יורק ונשא את נאומו מעבר לווייטנאם: זמן לשבור את השתיקה. בנאום זה שטח קינג נקודת השקפה שחרגה מעבר למוסכמות התקופה והציב את עצמו כמתנגד למלחמת וייטנאם אבל גם לתפיסת העולם האמריקאית. הוא העלה טענה כי ארצות הברית חותרת לכבוש את וייטנאם במטרה להפוך אותה לשטח חסות - מושבה - אמריקאית, ועשה חיבור ישיר בין המלחמה ומדיניות של אפליה בארצות הברית. הוא קרא לעריכת בדק-בית מוסר ושינוי. איש הרוח האפרו-אמריקאי טרוויס סמיילי טען בתוכנית תעודה של ערוץ PBS כי הנאום היה לא רק השנוי ביותר במחלוקת מנאומיו של קינג אלא גם הנאום שכתיבתו הייתה הקשה ביותר.
ההתנקשות בחייו
מעבר לכביש ממול למוטל לוריין ובסמוך לבית הארחה בו שהה הרוצח עמדה תחנת כיבוי אש ובה הוצבו שוטרים שעקבו אחרי מעשיו של קינג. לאחר השמע הירייה ועם הפגיעה יצאו השוטרים למקום האירוע והיו הראשונים לתת עזרה ראשונה לקינג שגסס מפצעיו.
מהומות בעקבות הרצח
חלק ממקורביו הוביל קו תקיף ומיליטנטי, בהאשמות וקריאות לתגובה ולהתחמשות. חלק אחר ופוליטיקאים בכירים כרוברט קנדי ואחרים הובילו קו פייסני.
יום מרטין לותר קינג
ב-2 בנובמבר 1983 חתם הנשיא רונלד רייגן על צו נשיאותי וקבע כי החל מה-20 בינואר 1986 יצוין בכל שנה יום לזכרו של קינג וייקרא על שמו. צו נוסף נחתם על ידי הנשיא ג'ורג' הרברט ווקר בוש בשנת 1992 שקבע כי יום מרטין לותר קינג יצוין כל שנה ביום שני השלישי בחודש ינואר.
קורטה קינג
בשנת 1953 התחתן קינג עם קורטה סקוט קינג, (אנגלית: Coretta Scott King). החתונה נערכה על המדשאה של הורי הכלה ואת הטקס ניהל אבי החתן, במהלך הטקס השמיטה קורטה את השבועה לציית לבעלה מהטקסט – צעד שגם בתחילת המאה ה-21 נחשב ליוצא דופן. לבני הזוג נולדו ארבעה ילדים. קורטה המשיכה את פועלו של בעלה לאחר הירצחו, היא הפכה לפעילה מרכזית בתנועה לשוויון זכויות נשים והתנועה לזכויות להט"ב. בשנת 1968 ייסדה קורטה את "מרכז קינג למען שינוי חברתי ללא אלימות", (אנגלית: King Center for Nonviolent Social Change) מרכז מחקר אקדמי לקידום זכרו ומורשתו של קינג. היא נפטרה ב-30 בינואר 2006, במרכז רפואי אלטרנטיבי במקסיקו, סיבת המוות העיקרית נקבעה ככשל נשימתי שנבע מקריסת מערכות בגין בעיות בריאות קשות ובהן סרטן השחלות וסדרה של אירועי שבץ מוחי. היא נקברה בטקס רב משתתפים ב-7 בפברואר 2006 בכנסיית המסיון של הלידה מחדש במדינת ג'ורג'יה.
א. ת. זונלייטנר
אָלוֹאִיס תֵאוֹדוֹר זוֹנְלַיְטְנֶר (בגרמנית: Alois Theodor Sonnleitner; 25 באפריל 1869 - 2 ביוני 1939) היה שם העט של הסופר והמחנך הגרמני ממוצא בוהמי אָלוֹאִיס טְלוּצְ'הוֹז' (בצ'כית: Alois Tlučhoř).
ניקול אנדרסון
קריירה
בשנת 2009, לאחר מספר תפקידים טלוויזיוניים בין היתר בסדרות הילדים "לא מדהימה", "זואי 101", "האנה מונטנה" ו-"ICarly", היא נבחנה לתפקיד של סטלה בסדרת הטלוויזיה של ערוץ דיסני "ג'ונאס", אך לבסוף חברתה צ'לסי סטאוב קיבלה את התפקיד. לאחר שבהפקת הסדרה בוצעו מספר שינויים, הוחלט להוסיף לסטלה חברה טובה, והוצע לאנדרסון התפקיד של מייסי, מנהלת אתר המעריצים של האחים ג'ונאס.
מרדכי רוביו
תולדותיו
ספרו שו"ת שמן המר (ראשי התיבות – שאלות מן הרב מרדכי רוביו), יצא אחרי פטירתו. בהסכמת הרב יום טוב אלגאזי ורבני חברון.
היתר המכירה
בעת חיפוש היתר לעבודת היהודים, עם תחילת ההתיישבות היהודית בארץ ישראל בסוף המאה ה-19, חיפשו רבני חובבי ציון את הספר "שו"ת שמן המר" בו פורסם ההיתר, הספר שהיה נדיר במזרח אירופה הובא לפניהם מברלין לאחר מלאכת איתור.
סרו גיראסי
קריירת מועדונים
בחודש יולי של שנת 2015 גיראסי עבר מסטאד לאבאל וחתם על חוזה לארבע שנים במדי ליל הצרפתית. סכום ההעברה שוער במיליון אירו. במדי ליל גיראסי לא הרבה לשחק ורשם בסך הכל שמונה הופעות ליגה.
פריץ פרילינג
תחילת הקריירה
פרילינג נולד בקנזס סיטי שבמיזורי. בשנת 1927 נענה לחבריו ממיזורי, האנימטורים יו הרמן ורודולף אייזינג, ועבר להוליווד לעבוד איתם כאנימטור באולפני וולט דיסני. בדיסני יצרו האנימטורים דמויות מצוירות לסרטים כגון "Alice Comedies" ו-"Oswald the Lucky Rabbit".
האחים וורנר
ב-1931 נוצרה סדרה חדשה של סרטונים, בשם "מרי מלודיס" (שפירושו "נעימות שמחות"). ב-1932 ביים פרילינג את הסרטון הראשון בכיכובו של "בוסקו". ב-1933 עזבו יו הרמן ורודלף אייזינג לאולפני MGM, והמשיכו שם עם דמותו של "בוסקו". פרילינג הפך לבמאי האנימציה המוביל של החברה, ויצר במקום "בוסקו" את "באדי", שהיה פחות מוצלח, וסרטיו נחשבים עד היום לגרועים יחסית.
סינסטרו
פקח ירוק
כאשר האל ג'ורדן הצטרף לחיל הפקחים הירוקים, סינסטרו הוצב כמדריכו. ג'ורדן נחרד משיטותיו הטוטליטריות, למרות שסינסטרו אחז בדיעה כי שלטון ביד ברזל נחוץ כדי להגן על אנשים מפני כוחות חייזריים. במהלך אימוניו, ג'ורדן עזר לסינסטרו להדוף ניסיון פלישה לקורוגר בידי שרי מלחמה חייזריים הידועים בשם "הק'הונדס". כשג'ורדן קרא לחיל הפקחים הירוקים לעזרה, מעשיו הדיקטטורים של סינסטרו נחשפו והוא עמד בפני שומרי היקום למשפט. קאטמה טוי, מנהיגת תנועת המחתרת הקורוגרית שחשה כי "הגנתו" של סינסטרו מנעה מהם התפתחות כחברה תרבותית באמצעות קשר עם גזעים אחרים, גויסה לחיל כמחליפתו. למרות שקאטמה טוי גדלה להיות חברת החיל המכובדת ביותר, היא ויתר תושבי קורוגר התנגדו בתחילה למינויה. עקב פעולותיו של סינסטרו, תושבי קורוגר למדו להכיר בסמל חיל הפקחים הירוקים כסימן לטרור ודיכוי.