cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
ג'ובאני דה קפסטראנו
ג'ובאני דה קפסטראנו נולד בכפר קפסטראנו שבמחוז אברוצו (בממלכת נאפולי). אביו הגיע לנאפולי יחד עם חצרו של לואי הראשון. הוא התחיל את חייו כמשכיל חילוני, ולמד משפטים בפרוג'ה תחת שרביטו של המשפטן בלדוס דה אובלדיס. הוא נשא אישה והפך לפקיד בית משפט. ב-1412 מינה אותו לדיסלאו מנאפולי למושל פרוג'ה. כשפרצה מלחמה בין פרוג'ה וסיגיסמונדו מבית מלטסטה ב-1416 הוא נשלח כשגריר להשכין שלום, אך תחת זאת הושלך על ידי המלטסטים לכלא.
Oom-Pah-Pah
במחזמר, השיר פותח את המערכה השנייה, ולא תורם דבר לקידום העלילה. בגרסת סרט הקולנוע משנת 1968, השיר עבר לקראת סוף המערכה השנייה, וקיבל מטרה דרמטית: ביל סייקס מסרב לתת לננסי לקחת אוליבר מתוך הפאב, כשהוא לא מודע לכך שהיא מנסה להעבירו לידיו של מר בראונלו, על מנת להציל אותו מידיהם של ביל, פייגין ועמיתיהם הכייסים. סייקס מורה לכלבו הנאמן בולסאי לשמור על אוליבר, בזמן שהוא שוקע בדיון עם פייגין. בשלב זה, ננסי מתחילה לשיר את השיר, ובהדרגה מצרפת עוד ועוד מיושבי הפאב לשירה קולנית בציבור, בתקווה שהרעש שלהם יפריע לסייקס לשמוע את נביחותיו של בולסאי, בזמן שהיא מגניבה את אוליבר החוצה.
תהליך החלטה מרקובי
תהליך החלטה מרקובי (באנגלית: Markov Decision Process או MDP) הוא מודל מתמטי לתהליכי החלטה שבה פונקציית המעברים של המערכת מקיימת את תכונת מרקוב, קרי ההסתברות להגיע למצב כלשהו תלויה אך ורק במצב ופעולה נבחרת קודמת. המודל קרוי על שמו של אנדריי מרקוב והוא הרחבה של המודל של שרשרת מרקוב שנעשתה עם פיתוחו של ענף התכנון הדינאמי על ידי ריצ'רד בלמן בשנות ה-50 של המאה העשרים.
חטיבת הנח"ל
גדוד 50 (בזלת)
בשנת 1990, הוחלט לאחד את גדוד 50 עם גדוד 950 שעסק בבט"ש והורכב מלוחמים ותיקים של הנח"ל שסיימו את פרק המשימה שלהם. יחד הם הפכו לגדוד 50 השייך לחטיבת הנח"ל.
עד שנת 2007, כחלק ממחזור הגיוס של נובמבר התגייסו לגדוד חיילים ממסלול במ"לים (בני משקים לפיקוד), מסלול שירות ייחודי לגדוד זה. חיילים אלו היו מבני מושבים ומשקים בעלי נתונים גבוהים. מטרת המסלול הייתה להצמיח ולהכשיר את מפקדי העתיד בחטיבה. מסלול הבמל"ים נסגר כאמור בשנת 2007.
גדוד 931 (שחם)
עם הקמת חטיבת הנח"ל, בסוף שנת 1982, הפך לגדוד סדיר במסגרתה. עם זאת, המעבר לא היה קל, שכן החטיבה הוקמה תוך כדי מלחמת שלום הגליל, והיה נתק פיזי בין המפקדות.
גדוד 932 (גרניט)
גדוד גרניט זכה באות הערכה מטעם הרמטכ"ל נוכח פעילותו המבצעית במבצע עלות השחר, בחודש אוגוסט של 2022.
פלחה"ן נח"ל (ספיר) - פלגה ב'
פלוגה החבלה וההנדסה (פלחה"ן) של הנח"ל הוקמה, באוגוסט 1992. כפלוגת חי"ר מקצועית העוסקת בחבלה, מיקוש, והנדסה קרבית, בחטיבת הנח"ל. המחזור הראשון הגיע מהבא"ח לבית ליד, מקום מושבה של היחידה מראשית ימיה, מימי הקמת היחידה השתתפו לוחמיה בפעילות מבצעית רבה, ברחבי אזור יהודה ושומרון, רצועת עזה, וגזרת לבנון, בזמן שהיית צה"ל ברצועת הביטחון, בימי האינתיפאדה השנייה, ובמלחמת לבנון השנייה, בזמן מבצע עופרת יצוקה חטיבת הנח"ל ובכללה הפלחה"ן תפסו קו בגבול הצפון, בשנת 2001 הוקם גדס"ר הנח"ל, והפלחה"ן שולבה בתוכו, וחדלה להיות יחידה עצמאית. בזמן שהיית צה"ל ברצועת הביטחון תפסה הפלחה"ן בדרך קבע את מוצב דלעת, במוצב זה ובדרך אליו נהרגו לוחמים רבים מהפלוגה, בין השאר באסון המסוקים.
פלנ"ט נח"ל (גזית) - פלגה ג'
פלוגת הנ"ט (פלנ"ט) הידועה גם בשם "עורב" הוקמה ב-1991, כפלוגה מקצועית העוסקת בלוחמה נגד טנקים. ועסקה רבות בפעילות מבצעית יזומה ובט"ש באזור יהודה ושומרון ובגבול הצפון. ב-2001 חדלה להיות יחידה עצמאית ושולבה בגדוד הסיור שהוקם אז. בסיס היחידה הוא במחנה בית ליד.
פלחי״ק נח״ל
פלוגת ׳ברקת׳ 7354 היא פלוגת הקשר והתקשוב של חטיבת הנח״ל. הפלוגה אחראית על הפעלת אמצעי הקשר, התקשוב והשו"ב במפקדת החטיבה ובגדודים. בנוסף הפלוגה אחראית לפריסה והקמת מפקדות וחמ"לי החטיבה, וחפ"ק המח"ט בסדיר ובמילואים.
ציונים לשבח
הצל"שים מוצגים בסדר הענקתם.
שמואל הוגו ברגמן
ביישוב ובמדינת ישראל
ברגמן זכה פעמיים בפרס ישראל: פעם ראשונה במדעי הרוח בשנת 1954, ופעם נוספת ב-1974, על תרומה מיוחדת לחברה ולמדינה. ב-1959 נבחר כחבר האקדמיה הלאומית הישראלית למדעים. בשנת 1967 הוענק לו התואר "יקיר ירושלים".
ארכיונו מופקד במחלקת הארכיונים בספרייה הלאומית בירושלים.
דעותיו בשאלות דת ואמונה
בנושא השבת, חתם הוגו ברגמן בשנת 1931 על כרוז הסופרים שמחה על קיום משחקי ספורט בשבת ובימי חג, ביחד עם: בן-ציון דינור, יוסף קלוזנר, חיים נחמן ביאליק ואחרים. ברגמן הושפע רבות מתפיסת העולם האנתרופוסופית, והיה מיודד עם מייסדה ד"ר רודולף שטיינר.
שמפו לתינוקות
טענות פונקציונליות
שמפו לתינוקות וילדים צעירים מפותח כך שהוא פחות מגרה ובדרך כלל פחות נוטה לייצר תחושת צריבה אם הוא נכנס לעיניים. לדוגמה, ג'ונסון אנד ג'ונסון מפרסמים את השמפו לתינוק שלהם תחת ההבטחה של "אין עוד דמעות". זה מושג על ידי אחת או יותר מהפעולות הבאות:
משחק קמור
הגדרה פורמלית: משחק \,(N;v) נקרא קמור (convex) אם לכל זוג קואליציות \,S,\,T מתקיים: .
לקריאה נוספת
Cooperative_game
נבחרת ארגנטינה בכדורסל
סגל הנבחרת
סגל הנבחרת בטורניר אולימפיאדת טוקיו (עמודת 'קבוצה' מתייחסת למועדון בו שיחק השחקן בזמן הטורניר):
וולברוק (נהר)
מקור שם הנהר בעובדה שהנהר זרם לאורך ותחת חומת לונדון (פירוש השם: "פלג החומה"). ככל הנראה הנהר, שמוצאו באזור פינסבורי, זרם תחת החומה ונשפך אל התמזה במקום בו נמצא היום גשר רחוב קנון. למעשה חצה הנהר את העיר לונדוניום לשני חלקים, ובכך שימש מקור מים מתוקים לכל חלקי העיר, ואפשר הזרמת השפכים של העיר לנהר התמזה.
דיסטרופין
דיסטרופין מצוי בשריר בכמות קטנה (0.002% ממסת השריר), אך פעולתו חיונית לתפקוד השריר. דיסטרופין מקשר בין שלד התא ובין המטריצה החוץ-תאית.
דיסטרופין הוא מהגדולים שבחלבוני התא, והוא מורכב מכ-3,500 חומצות אמינו. הגן המקודד לדיסטרופין הוא הגן הגדול ביותר בגנום האנושי, והוא מכיל 2.4 מיליון נוקלאוטידים - כמעט 0.1% מכלל הגנום. הגן מכיל 79 אקסונים והוא מקודד ל-mRNA בגודל של 14,000 נוקלאוטידים (כלומר - רק כ-0.58% מהגן מקודד לחלבון; השאר - האינטרונים - כנראה חסר תפקיד).
ריברטון (ניו זילנד)
בעיירה זורמים הנהרות פוררקינו ואפרימה ונשפכים למצר פובו.
סייד יחיא דאראבי וחיד
ההתקוממות בניריז
ניריז אינה עיר מרכזית באיראן של היום, אך היא תופסת מקום חשוב בהיסטוריה הבאבית-בהאית. העיר העתיקה ניריז נמצאת במרחק של כ-250 קילומטר משיראז, במרכזו של מחוז פארס. העיר נמצאת בסמוך לאגם, בגובה של כ-1600 מטר מעל פני הים. במהלך ההיסטוריה שימשה ניריז כצומת דרכים חשובה. חפירות ארכאולוגיות מעידות על כך שהמקום היה מיושב כבר במאה השישית לפני הספירה, ושימש כנראה כמרכז לייצור נשק. עדויות ארכאולוגיות מצביעות גם כי המקום היה מיושב בתקופה הסאסאנית (המאה השלישית לספירה). במקום התפתחה כנראה מערכת חקלאית פורייה. העיר החלה לדעוך בסוף המאה השביעית, בעקבות הכיבושים הערביים. בשנת 1846, כאשר החלה להתפתח בניריז קהילה באבית, גרו בעיר כ-10,000 אנשים.
מחזיקי הדת (עיתון)
כל גיליון הכיל שמונה עמודים, ובעמוד הראשי הופיע דרך קבע "אזהרה ובקשה": "לנהוג כבוד בזה המ"ע כמו בכל ספרי הקודש, ושלא לנהוג בהם מנהג חול ח"ו, רק לאספם ולשמרם. וכאשר יתרבו העלים יתנו הקוראים הנכבדים לכרוך אותם". בשנת 2011 הועלו רוב גליונות העיתון לאתר עיתונות יהודית היסטורית.
סיפורי פוגי
לאחר יציאת האלבום
בספטמבר 2005, האלבום דורג במקום השלישי ברשימת '100 האלבומים הישראליים של כל הזמנים' מטעם עיתון ידיעות אחרונות.
ברוס הגדול מכולם
ברוס הגדול מכולם (באנגלית: Bruce Almighty) הוא סרט קומדיה אמריקאי בבימויו של טום שדיאק ובכיכובם של ג'ים קארי, מורגן פרימן וג'ניפר אניסטון. זה היה שיתוף הפעולה השלישי במספר של שדיאק וקארי, אחרי הסרטים אייס ונטורה: בלש בצחוק, ושקרן שקרן.
תקציר העלילה
ברוס עובר כמה אירועים חסרי מזל נוספים, שבסופם הוא מתנגש עם מכוניתו בפנס רחוב, מאשים את אלוהים על שאיננו ממלא את תפקידו וקורא לפיטוריו, אך ביאושו מבקש מאלוהים עזרה כהוכחה לקיומו. ברוס מקבל מסרון לזימונית שלו עם מספר טלפון לא מוכר, ולא מתייחס אליו. למחרת בבוקר הוא מקבל הודעה נוספת עם אותו מספר. הפעם ברוס מתקשר ושומע הודעה מוקלטת הפונה אליו אישית ומזמינה אותו לכתובת מסוימת, אם רצונו לשפר את גורלו. הוא מגיע לבניין משרדים שומם, שם הוא פוגש באלוהים (מורגן פרימן) המתחזה לאיש תחזוקה. אחרי שאלוהים מביע תרעומת על ביקורתו כלפיו, וכדי שברוס יווכח בעצמו בקשיים שאלוהים מתמודד איתם, הוא מאציל עליו מכוחותיו למשך שבוע, תוך שתי הגבלות: אסור לברוס לחשוף את כוחותיו לאיש, ואסור לו להתערב ברצונם החופשי של אנשים.
סרט ההמשך
ב-22 ביוני 2007 יצא בארצות הברית סרט ספין אוף בשם "מבול של צרות", המתמקד באוואן בקסטר שהיה דמות משנה בסרט המקורי: אוואן נבחר לסנאט ומקבל הוראה מאלוהים לבנות תיבה בדומה לתיבת נח. קארי ואניסטון סירבו לגלם שנית את תפקידם.
לי תומפסון יאנג
לי תומפסון יאנג (באנגלית: Lee Thompson Young; 1 בפברואר 1984 – 19 באוגוסט 2013) היה שחקן אמריקאי.
חייו
יאנג נולד בקולומביה, קרוליינה הדרומית. בגיל עשר, לאחר הצגה בה שיחק את דמותו של מרטין לותר קינג, בחר בקריירת משחק, ובשנת 1996 עבר לניו יורק על מנת לפתחה.
ברנשטיין - הפרטיזן האחרון
עלילת הסרט
לאוניד מסתיר את זהותו היהודית מחבריו הפרטיזנים ומאמץ את השם ולדימיר ואסילייב ולמעט מפקד הגדוד איש אינו יודע שהוא יהודי.
אירוויזיון 1997
השיר המנצח היה "Love Shine a Light" של להקת הגל החדש קתרינה והגלים. השיר קיבל 227 נקודות - 70 נקודות יותר מהמקום השני, שיא שנשבר רק לאחר 7 שנים באירוויזיון 2004. שתי מדינות לא קיבלו כלל נקודות: פורטוגל ונורווגיה.
ישראל נעדרה מהתחרות באותה שנה, בפעם השנייה ברציפות. תחילה נקבע תאריך האירוויזיון למוצאי שבת של ערב יום השואה ועל כן הודיעה ישראל לאיגוד השידור האירופאי על פרישתה מאירוויזיון 1997. מאוחר יותר, נחקק חוק בכנסת (לפני אירוויזיון 1997) לפיו אם ערב יום השואה ייפול על מוצאי-שבת, יידחה ערב יום השואה ליום ראשון, כדי למנוע חילול שבת של המארגנים והבאים לטקס. בעקבות החוק יכולה הייתה ישראל להשתתף באירוויזיון 1997 ורשות השידור הגישה בקשה לחזור בה מהודעת הפרישה ולהשתתף בתחרות, אלא שהדבר כבר לא היה אפשרי, כיוון שהרשימה לתחרות כבר נסגרה.
המלחמה האנגלו-עיראקית
המלחמה האנגלו-עיראקית התנהלה בין הממלכה המאוחדת ובעלות בריתה לבין עיראק ובעלות בריתה ממדינות הציר במהלך מלחמת העולם השנייה, בין 2 ל-31 במאי 1941.
עיראק בין שתי מלחמות העולם
בשנת 1933 מת פייסל הראשון במפתיע, ואת מקומו ירש בנו ראזי. ראזי לא נהנה מהכריזמה של אביו, ומאבקי השליטה בעיראק הפכו גלויים ואלימים יותר. בשנת 1936 הזדעזעה עיראק מהפיכה צבאית שהנהיג הגנרל בכר סדקי. בשנת 1937 נרצח סדקי, וקבוצת הקצינים, שהתגבשה לקבוצת כוח בת מספר חברים מצומצם שכונתה "המרובע המוזהב" (על שם כותפות הזהב של דרגותיהם), בראשותו של סלאח א-דין א-סבאע', החזירה לשלטון את אנשי הממסד הישן.
תחילת מלחמת העולם השנייה - המהלכים שהובילו למרד
באוקטובר 1939 הגיע לעיראק המופתי של ירושלים, חאג' אמין אל-חוסייני. בואו חיזק מאוד את תומכי הימין הקיצוני. אלו הפעילו על נורי סעיד לחץ בלתי פוסק, שבסופו של דבר הביא להתפטרותו מראשות הממשלה, ולהצבת רשיד עאלי אל-כילאני במקומו, במרץ 1940. סעיד סבר שאם יתפטר מראשות הממשלה וישמור על תפקיד שר החוץ, יביא להפחתת הלחץ, שכן כילאני ייאלץ לנהל מדיניות אחראית ופרו-בריטית בהכרח. סברה זו הופרכה. התפטרותו של סעיד יצרה מצב שבו בעלי הכוח האמיתיים במדינה היו אל-כילאני, קציני "המרובע המוזהב", והמופתי.
הכוח העיראקי
חיל האוויר העיראקי כלל 116 מטוסים ב-7 טייסות ובית ספר לטיס. בין 50 ל-60 מטוסים היו במצב כשיר לשימוש. רוב המפציצים ומטוסי הקרב הכשירים היו בשדה התעופה הינאידי סמוך לבגדאד, ששמו הוחלף לאחר ההפיכה ל"שדה התעופה ראשיד". מטוסים נוספים הוצבו במוסול. חיל האוויר הורכב ממטוסים שנרכשו בתקופות שונות מיצרנים שונים, לרבות מטוסי קרב דו-כנפיים בריטיים מסוג גלוסטר גלדיאטור, מפציצי ויקרס וינסנט דו-כנפיים בריטים, מפציצי ברדה Ba.65 ומפציצי סבויה מרקטי SM.79 איטלקיים, מפציצי נורת'רופ A-17 אמריקאיים, מטוסי הוקר הארט בריטים ששימשו לשיתוף עם כוחות קרקע, ומטוסי אימון ותובלה מתוצרת חברת דה הבילנד הבריטית מסוג דראגון, דראגונפליי וטייגר מות'. רובם של מטוסים אלו היו מטוסים דו-כנפיים מיושנים, אם כי הסאבויה-מרקטי נחשב למפציץ האיטלקי המתקדם ביותר באותה התקופה. כאשר התרחשה ההפיכה יכולים היו הבריטים להעמיד כנגד כוח זה רק כוח דומה של כ-78 מטוסים מיושנים ששימשו את בית הספר לטיסה בחבניה, אך במהלך הלחימה הגיע תגבור של מפציצי ויקרס ולינגטון, ומטוסי גלוסטר גלדיאטור שהכריעו את הכף, ואכן, חיל האוויר העיראקי הושמד בעיקרו בתחילת הקרבות, בטרם הספיק הסיוע האווירי הגרמני להגיע.
המערכה הדיפלומטית
הבריטים ניסו אף הם להימנע מלחימה. אל מול עמדתם של צ'רצ'יל ואוקינלק עמד הגנרל ויוול, שסבר כי לחימה בעיראק לא רק שתסכן את הכוחות הלוחמים, מכיוון שלא יהיה באפשרות פיקוד המזרח התיכון להעמיד להם תגבורות בתוך זמן סביר, אלא שהיא עלולה להביא למרידות בארץ ישראל ובמצרים, ולאובדן השליטה הבריטית במדינות אלו. עם זאת, ב-22 באפריל דיווח המודיעין הבריטי על ריכוזים של מטוסים גרמניים בבלקנים. כפי הנראה הייתה זו היערכות לקראת מבצע ברברוסה - תקיפת ברית המועצות שהתרחשה כעבור חודשיים בדיוק, אך המודיעין הבריטי סבר שמדובר בניסיון להצנחת כוחות בקפריסין או בעיראק. המצב הלך והסלים לקראת אובדן שליטה של שני הצדדים.
הקרב על חבניה
בשלב זה החלו העיראקים לסגת מהרמה המשקיפה על בסיס חבניה, ולצאת לכיוון פלוג'ה באופן בלתי מסודר ומבולבל. רוברטס הורה לכוחותיו לצאת להתקפת נגד על הכוחות הנסוגים. התקפות אלו עלו יפה, וכללו אף הפתעה טקטית - רוברטס איתר במחנה חבניה שני תותחי 18 ליטראות ישנים ששימשו לקישוט חדר האוכל של הקצינים, והשתמש בהם להפתיע את העיראקים, שידעו כי בסיס חבניה אינו מצויד בארטילריה.
האספקה מסוריה
ב-15 במאי הועברו 15,000 רובים, 200 מקלעים, ארבעה תותחים ותחמושת רבה באמצעות מסילת הברזל למוסול. חלק ממטוסיו של יונק שנפגעו בדרך לעיראק חנו בתדמור שבסוריה. אצל בעלות הברית נתפסה פעילות זו כמסוכנת ביותר, עד שב-15 במאי 1941 ערך ה-RAF פשיטה אווירית בה השמיד מטוסים שחנו בשדות תעופה בסוריה ובלבנון. הפעילות הסורית נתפסה אצל הבריטים כחציית קו אדום, והביאה להסלמה שגרמה בתוך שבועות ספורים לפלישה בריטית לסוריה וללבנון ולכיבושן והעברתן לשליטת צרפת החופשית.
המסע מארץ ישראל לחבניה
הכוח שהוקם נקרא "כוח חב" (Habforce), והושם תחת פיקוד מייג'ר ג'נרל ג'ורג' קלרק, שהיה מפקד דיוויזיית הפרשים הראשונה, ששימשה כחיל מצב בארץ ישראל. דיוויזיה זו הייתה ללא ארטילריה, הנדסה קרבית, ויחידות קשר ותובלה, שנשלחו על מנת לתגבר יחידות לוחמות במקומות אחרים. תרומתה יכולה הייתה להתבטא בבריגדה ממוכנת שתתבסס על שלד התעבורה האוגדתי, ולתגברה ביחידות דומות ופזורות ששימשו למשימות של אבטחה ושמירה על שבויים.
ג'זירה
בעת הקרבות בפלוג'ה הגיעו אנשי הלגיון הירדני של גלאב פאשה לאזור ג'זירה, המצוי בין הפרת והחידקל צפונית לפלוג'ה. גלאב פאשה, שהיה בקיא בתרבות הערבית, קיבל על עצמו להפוך את אנשי השבטים ששלטו במקום לבעלי ברית. פאשה הצליח בכך בשילוב של שיטות תעמולה, ומתקפה על עמדות עיקריות של הצבא העיראקי. במקביל המשיך ה-RAF להפציץ את שדות התעופה העיראקים באזור, בהם שהו מטוסי הלופטוואפה של כוחו של יונק. הצלחתו של גלאב הייתה כזו, שהתעמולה הגרמנית המשיכה להפיץ את השמועה על מותו, והיה צורך להכחישה שוב ושוב.
כיבוש בגדאד והפרהוד
לאחר המלטותו של אל כילאני, שלט בבגדאד יונס א-סבעאווי שהיה שר בממשלתו של אל-כילאני, ומגדולי האנטישמים בעיראק. הוא מינה עצמו למושל צבאי, ותכנן טבח ביהודים. עם זאת שלטונו ארך רק שעות ספורות, ואת מקומו החליפה "ועדה לביטחון הציבור" בראשות ראש עיריית בגדאד ארשאד אל עומרי מוחאפז. מוחאפז פנה אל השגריר הבריטי קורנווליס בבקשה להיכנע. ב-31 במאי חתמו העיראקים והבריטים על הסכם שביתת נשק שעיקרו הפסקת פעולות האיבה והעמדת הצבא העיראקי המורד תחת שליטה בריטית. העוצר עבד אל-אילה חזר אל העיר כמנצח ב-1 ביוני 1941.
מפקדי המרד העיראקים והפלסטינים
גם אל-כילאני הצליח להימלט מלתת את הדין על מעשיו. ב-1942 נדון למוות שלא בפניו על ידי בית דין צבאי בעיראק. לאחר תבוסת גרמניה במלחמה נמלט ומצא מקלט אצל המלך אבן סעוד בערב הסעודית.
השפעת המערכה על מלחמת העולם השנייה
האיום המיידי שהביא ללחימה מלכתחילה היה האיום על נתיבי התחבורה והנפט במזרח התיכון, ובסופו של דבר, עקב הסיכון שנפילת עיראק תיצור אפקט שיביא גם לנפילת סוריה, לבנון או אף טורקיה לידי מדינות הציר, התרחב האיום אל כלל הבסיסים הבריטיים בארץ ישראל, בקפריסין ובשאר מדינות האזור. צ'רצ'יל חזה כי אם ישלוט היטלר בעיראק "עשוי היה לשלוח ידו הרחק מאוד בכיוון הודו, ולתת אות ליפן". המלחמה האנגלו-עיראקית, כמו גם המערכה הסורית והאיראנית שבאו בעקבותיה לא הביאו להסרת האיום, שכן במקביל להם התרחשה הלחימה במדבר המערבי, שם היה בידו של רומל לאיים על התעלה ועל אזור ארץ ישראל, לו היה מצליח להכריע את הארמייה השמינית. איום זה הוסר רק בעקבות קרב אל עלמיין בסוף שנת 1942.
טמפל גרנדין
השפעתה על תעשיית הבשר
במילותיה של גרנדין: "'מותר לדעתי לאכול חיות, אבל צריך לעשות את זה נכון. עלינו לתת לחיות חיים טובים, ועלינו לאפשר להן מוות נטול כאב. חיות ראויות לכבוד'."כיום מתקני שחיטה רבים משתמשים בשיטותיה של גרנדין.
משאבת בטון
רקע היסטורי
עד לראשית המאה ה-20, הובלה תערובת הבטון ממערבל הבטון אל אתר העבודה בדליים הנישאים באמצעות אדם או במנופים. הדבר הצריך הרבה זמן וכוח אדם. בשנת 1927, הגיעו המהנדס הגרמני מקס גיס (Max Giese) ועמיתו פריץ הל (Fritz Hell), לרעיון של שאיבת בטון ממערבל הבטון למקום העבודה, ללא צורך בדליים. על מנת שהבטון יוכל להישאב במכונה שבנו, הם הפחיתו את כמות המים בתערובת והוסיפו לו חצץ, מה שעשה את הבטון חזק יותר. הם הצליחו לשאוב את הבטון לגובה של 38 מטרים ולמרחק של 120 מטרים. במקביל, נרשם פטנט על שאיבת בטון בהולנד בשנת 1932 על ידי יאקוב קורנליוס קויימן (Jacobus Cornelius Kooijman). פטנט זה שולב יחד עם הפטנט הקודם של המפתחים הגרמנים.
רגליים
רגלי המשאבה משמשות לאיזון המשאית, לייצובה, ולהגדלת שטח הבסיס שלה כדי למנוע התהפכות. בנוסף, אם המשאית לא תהיה מאוזנת אופקית, הכוח שיידרש על מנת לסובב את המנוף יהיה גדול יותר. הרגליים נושאות בנטל העומס הכבד של המנוף (עשרות טונות), ולכן הן בנויות בצורה חזקה. הלחץ בכפות הרגליים מעיק על הקרקע. במקרים מסוימים הקרקע עלולה לשקוע (בחול, בבוץ, באבני מדרכה וכדומה). כדי למנוע את השקיעה, מחלקים את הלחץ על שטח גדול יותר של קרקע. דבר זה מושג על ידי שימוש בקרשים ובפלטות עץ. כיוון שהרגליים חלולות, לעיתים נעשה שימוש בחלל שלהם כמכל ראשי או משני של שמן או מים. ישנן אפשרויות רבות לחבר את הרגליים לגוף המשאבה: באמצעות ציר עם מייצבים, ציר עם הארכה ומייצבים, מייצבים בלבד, הארכה עם מייצבים ותצורת X. גם הסדר בו יחוברו הרגליים הוא שונה: לפעמים הקדמיות X והאחוריות ציר עם מייצבים. לפעמים הקדמיות ציר עם הארכה ומייצבים והאחוריות רק מייצבים, ועוד אפשרויות רבות.
עוזי דיין
פעילות פוליטית
דיין היה מבין מנסחי אמנת כנרת השואפת ליצור מכנה משותף לזרמים ולמחנות השונים בציבור היהודי (ימין-שמאל, דתיים-חילוניים וכו') ואף חתם עליה ביחד עם שורה של אנשי ציבור מהימין והשמאל.
ב-25 בדצמבר 2005 הכריז על הפיכתה של תנועתו תפנית, למפלגה בישראל שתלחם בשחיתות הציבורית. הוא התמודד בבחירות לכנסת ה-17 במסגרת מפלגת תפנית, אך המפלגה לא עברה את אחוז החסימה. למרות זאת, המשיכה התנועה בהנהגתו בפעילות חברתית ופוליטית.
עדן הראל
ביוגרפיה
נולדה בשם אדווה הראל  באילת, למשפחה מסורתית ממוצא מרוקאי. הוריה נפרדו ב-1978, כשהייתה בת שנתיים, והיא גדלה אצל אמה יחד עם שני אחיה. ב-1987, בגיל 11, החלה ללמוד בפנימיית הדסים, ועם סיום לימודיה עברה להתגורר בתל אביב.
קריירה
בשנת 2006 השתתפה בסרטו של חיים בוזגלו שעשועון הילדים "משפחה על כל הקופה" בערוץ ג'טיקס.
ב-2018 נתנה את קולה לסרט האנימציה הישראלי "אגדת המלך שלמה" של חנן קמינסקי.
פליט (נהר)
לפני הפיכת הנהר לנהר תת-קרקעי זרם הנהר בשני יובלים שהתאחדו באזור קנטיש טאון של לונדון, וזרמו ברחוב פרינגטון, דרך תעלת הולברון עד לגשר בלקפריירס.
רכס בירכת אל קסר
הרחבה
בשנת 2002 פונה הבסיס הצבאי "מחנה קידה" ששכן על ההר. תושבי מאחז קידה היו אמורים להתיישב בהר, אך לא הורשו לעשות כן, והקימו יישוב בקרבת האתר. במקום יש אנטנה סלולרית של חברת סלקום.
גלי צה"ל
את תחנת גלי צה"ל מנהל איש תקשורת, המכונה מפקד התחנה. ממרץ 2023 מפקד התחנה (במינוי זמני) הוא העיתונאי דני זקן.
ביקורת נוספת
כמו כן הושמעה ביקורת ציבורית על התבטאויות שדרנים בגנות פעולות צה"ל, על השמעת שירים של משתמטים משירות בתוכניות גל"צ ועל העסקתו של הזמר אביב גפן בתוכנית "ציפורי לילה". ביקורת מסוג זה הביאה בין היתר להשעיית השדרנית רונית כפיר.
איומי סגירה
במשך שנות פעילותה הרבות ידעה התחנה שלל איומי סגירה שלא התממשו. הטענה העיקרית נגד המשך פעילות התחנה היא שצבא אינו זקוק לתחנת רדיו, וכי המדינה היחידה בעולם שמחזיקה רדיו צבאי מלבד ישראל, היא צפון קוריאה. טענות נוספות שהושמעו בעשורים הראשונים של המאה ה-21 היו שעם ההתקדמות הטכנולוגית והאפשרות להאזין למוזיקה באמצעים מגוונים, כמו גם קיומן של תחנות הרדיו האזורי ותחנות "קול ישראל", כבר אין צורך בתחנת הרדיו הצבאית. טענה נוספת היא כי גלי צה"ל חדלה מלשרת את ייעודה המקורי שהוא להיות רדיו שפונה לחיילים, והפכה לתחנת רדיו ציבורית לכל דבר ועניין, על אף שאין צורך בעוד תחנת רדיו ציבורית משום שהאחריות לשידור הציבורי מוטלת על תאגיד השידור הישראלי המפעיל את שלל תחנות "קול ישראל" (ועד 2017, רשות השידור).
ג'ון סטיוארט (פירושונים)
es:Anexo:Linternas Verdes
צליל מכוון
כל אחד מחברי ההרכב כבר היה מוכר כיוצר ומבצע בזכות עצמו בנוף המוזיקה הישראלית באותם ימים. הדבר ניכר ברפרטואר הקבוצה: כל שיר בו הולחן על ידי אחד מהם בסגנונו המיוחד, וזה אשר הלחין לרוב היה גם הסולן הדומיננטי בביצוע אותו שיר.
היוזמה הישראלית (המתווה האזורי לשלום)
היוזמה הישראלית היא יוזמה פרטית לפתרון אזורי של הסכסוך הישראלי-פלסטיני שהוצעה לראשונה בשנת 2002 על ידי בני אלון, שר התיירות דאז. התוכנית, המציגה מתווה אזורי לשלום, לא אושרה בידי גורמים רשמיים.
כפולה
עונה 4
עונה 4 מתחילה בלוויה של נועה, שמתגלה לבסוף כמפוברקת על מנת לעצור את אכדיה. נועה חושפת לשחר שהיא וליבי הן אותו אדם, לאחר הפתק שהיא השאירה בעונה הקודמת שבו היא גילתה לו שהיא אינה מתה. שימי (אבא של קים) קנה 51% מהסוכנות של רוברט. מוקיון מסתורי מתחיל להופיע. שימי מחזיר לרוברט את הסוכנות והם הופכים לשותפים. ביום השיגור של "הנריק גלקטיק" הנוסעים מתעוררים ומגלים שהמוקיון תכנן לפוצץ אותם ולהציל את נועה. לשחר חזר הזיכרון מכל מה שאירע מאז התאונה, הוא נזכר שנועה וליבי הן אותו אדם.
עונה 5
העלילה מתחילה שלוש שנים לפני אירועי העונה הראשונה. בשלב הזה בחייה החלום הגדול ביותר של נועה הוא להתקבל לחטיבת הביניים "תהילה". במבחני הקבלה לא הולך לה טוב והיא לא מתקבלת. לאחר מכן הודיעו לה שהיא התקבלה בגלל שאביה שילם לבית הספר. איתמר (בר ברימר) ספק תלמיד ספק עובד תחזוקה בבית הספר התאהב בנועה מהרגע הראשון. אבל מיכאל (און רפאלי), האח התאום והמפורסם של איתמר מתאהב בה גם. ליה (אגם בוחבוט) גנבה לנועה שיר ואף אחד לא מאמין לה (לנועה), כתוצאה מכך המנהלת משעה אותה מהמופע. היא מחליטה לעלות לשיר במופע למרות כל מה קרה.
צפוף באוזן
שירי האלבום
מתוך 14 שירי האלבום, רק שניים חוברו על ידי סנדרסון באופן בלעדי - "האיש הכי מהיר" ו"אינספקטור פיקח" - שהציגו את סגנונו המוכר הכולל רוק מלודי והומור נונסנס. הומור המשיך לבלוט גם בשירים אחרים באלבום, ביניהם "גוליית", פרודיה על סיפור תנ"כי, "לו לו", "טנגו צפרדעים" ועוד.
ולדימיר גלפנד
ילדותו
ההורים התגרשו עוד לפני שהתחיל ללמוד בבית הספר שם ולדימיר גם ניהל עיתון קיר. אחרי בית ספר הוא התקבל לפקולטת הפועלים לתעשייה בעיר ולמד שם 3 שנים עד תחילתה של הפלישה הגרמנית לברית המועצות.
לאחר המלחמה
הוא חזר לאמו שחזרה בינתיים לדניפרופטרובסק ושנה לאחר מכן התחיל ללמוד באוניברסיטה של העיר אך עבר ללמוד במולוטוב בעקבות נישואיו לברטה קויפמן, איתה למד בבית הספר והתכתב בזמן המלחמה. בנו, אלכסנדר, נולד באפריל 1950 וב-1952 הוא סיים את לימודיו עם עבודה מסכמת שעסקה ברומנו של איליה ארנבורג "הסערה" ואף נפגש איתו במוסקבה.
יומנו
יומנו עבר פרסומיו לאחר מספר עריכות בהתאם לצנזורה עצמית. כך, למשל, הוא לא ציטט שירים שכתב על הרייכסטאג ועל עמוד הניצחון של ברלין ב-1945. ב-1975 בפרסומו את השיר ניצחון בברלין שכביכול כתב בברלין השורה "אני מסתכל ויורק על גרמניה - על ברלין מנוצח אני יורק" הוחלפה ב"תסתכלו הנני מנצח גרמניה - בברלין ניצחתי אותה".
קרב כף פיניסטרה
המרדף אחר וילנב
דה וילנב המתין כמתוכנן בפור-דה-פראנס לבואן של 21 האוניות מברסט מבלי לדעת כי לא עלה בידן לפרוץ את ההסגר הבריטי. השייטת של מיסייסי, שאמורה הייתה להימצא במקום המפגש, נקראה עוד קודם על ידי נפוליאון לשוב לאירופה, כשנדמה היה כי וילנב לא יצליח לפרוץ את ההסגר על טולון. לאחר כשבועיים באפס מעשה שוכנע וילנב על ידי מושל מרטיניק לנצל את ההמתנה לכיבוש המצודה הבריטית בדיאמונד רוק, אי סלעי סמוך למרטיניק, אף שהדבר לא נכלל בפקודותיו, וב־3 ביוני נכנע חיל המצב הבריטי לאחר הרעשה כבדה מן הים. באותו זמן הגיעו הוראות חדשות מנפוליאון: וילנב הצטווה להמתין לבואן של שתי אוניות קו נוספות, להאריך את שהותו במקום בחודש ימים ולתקוף את מאחזי הבריטיים באיים הקריביים. אחר כך עליו לשוב לצרפת, להתחבר עם הצי של ברסט בפיקוד גנטום ויחד לחפות על הפלישה המתוכננת. עוד נאמר באיגרת, כי נלסון הפליג אל מצרים בחיפושיו אחריו. לאמיתו של דבר היה האדמירל הבריטי מרחק שני ימי הפלגה בלבד מברבדוס, אליה הגיע ב־4 ביוני. דבר בואה של השייטת הבריטית לברבדוס התגלה לווילנב במקרה, מפי שיירת אוניות סוחר בריטית שלכד בדרכו לתקיפת אנטיגואה, והוא החליט לשוב מיד אל פרול מבלי להשלים את המשימה החדשה שהוטלה עליו. הצי המאוחד יצא לדרכו ב־11 ביוני 1805, כשנלסון שוב בעקבותיו.
ממרח
קישורים חיצוניים
Wędliny Frios Спред (масло) Спред (масло)
סיסיניו
קריירה
בעקבות הצלחתו בנבחרת ברזיל, התעניינו מספר קבוצות בשירותיו, בהן מנצ'סטר יונייטד. לבסוף, נמכר סיסיניו לריאל מדריד תמורת 6 מיליון אירו, ולקראת ינואר 2006 הוא הוצג רשמית כשחקן הקבוצה.
בסוף אוגוסט 2007 נמכר סיסיניו לרומא. במהלך חמש שנותיו בהן היה רשום כשחקנה של רומא, הושאל סיסיניו פעמיים; האחת בשנת 2010 לסאו פאולו הברזילאית, והשנייה בשנת 2011 לויאריאל הספרדית. בקיץ 2012, פג חוזהו של סיסיניו עם רומא והוא עבר בהעברה חופשית לקבוצת ספורט קלוב רסיפה הברזילאית, וכעבור עונה עבר לסיוואספור הטורקית.
אן שרלי
ספרי הסדרה ותרגומיהם לעברית
התרגום הראשון לסדרה היה של ישראל פישמן, תרגום עשיר ורב הבעה שהוא יצירה בפני עצמו, ועיצב את שפתם של דורות של קוראים צעירים - בעיקר קוראות - עם ביטויים כמו "מִשְׁרַת פְּטָל" (מיץ פטל, ולמעשה יין שאן הגישה לחברתה דיאנה במחשבה שהוא מיץ פטל וגרמה לשכרונה), ושמות פרקים כמו "אן פודה ומושיעה" (במקור Ann to the Rescue), הפרק בו אן מטפלת באחותה של דיאנה ומצילה אותה ממוות.
ספר 7: Rainbow Valley (אן בת 43-40)
ספר 8: Rilla of Ingleside (אן בת 53-49)
קרישאנה
קרישאנה הייתה חלק מן האזור ההיסטוריה הרחב יותר שנקרא החל מהמאה ה-16 פרטיום, שלא היה מרכיב של טרנסילבניה המקורית.
מנורת הכנסת
רקע
הבחירה בסמל המנורה כשי למדינת ישראל התבססה על סמל המדינה, שנקבע על ידי הכנסת הראשונה כמנורת שבעת הקנים. תבנית מנורת הכנסת דומה למנורה המופיעה בסמל המדינה, שהיא עצמה העתק של המנורה המופיעה כתבליט בשער טיטוס שברומא. התבליט שבשער מציג שבויים מממלכת יהודה הנושאים לרומא את אוצרות בית המקדש, לאחר חורבנו בשנת 70 לספירה, ובהם המנורה. מאחר שהשער מתוארך לשנת 79 לספירה, נחשב התבליט כתיאור נאמן של מנורת בית המקדש, מתוך הנחה שהאמן שיצר את התבליט ראה את המנורה עצמה במו עיניו.
קשיים הלכתיים
מה שהחל כמחווה סמלית של רצון טוב מצד בית הנבחרים הבריטי, הלך ותפח לממדים לא נעימים סביב השאלה האם מדינת ישראל מעוניינת בכלל במנורה, ואם כן, כיצד ניתן להכריח את הנותנים להתאימה לאילוצים ההלכתיים הנדרשים. סוגיות אלו הצריכו את התערבותם של גורמים חיצוניים שיתווכו בין הצדדים, ירגיעו את הרוחות, וינסו לתת מענה לשאלות אלה. בין הנושאים והנותנים היו אליהו אילת, שגריר ישראל בבריטניה; יוסף שפרינצק, יושב ראש הכנסת; מרדכי איש שלום, סגן ראש עיריית ירושלים, ורבים אחרים. לבסוף הוחלט כי הרב הראשי לישראל דאז, יצחק אייזיק הלוי הרצוג, יכריע בשאלות ההלכתיות, ועל פיו ייפול דבר. הרב הרצוג השתהה מאוד בתשובתו, אך בסופו של דבר פסק כי המנורה ותבליטיה כשרים. בעקבות הפסיקה, ולמרות החששות, הגעת המנורה והצבתה בירושלים לא עוררו כל מחאה דתית.
מלחמת עמלק ברפידים
התבליט מציג את משה רבנו עומד, כששתי ידיו מונפות אל על (ללא המטה), והן נתמכות על ידי אהרן וחור. ייחודו של קרב זה הוא באופן התנהלותו המוזר: לא כוחו הפיזי של צבא זה או אחר הוא שהכריע, אלא יכולתו של משה להחזיק את ידיו באוויר. כן נראה כאן כי עמלק נתפס כאויב מר במיוחד, עד כי האל מבטיח למחותו באופן סופי.
מרד גטו ורשה
על הקנה המרכזי מופיעים שני אירועים מהעת המודרנית: הקמת מדינת ישראל ומרד גטו ורשה. תבליט המרד מתאר דמויות רבות, המייצגות את היהודים השונים בגטו: הלוחמים נראים עם רובים בידיהם, או חמושים בגרזנים, מקלות וסכינים. לצדם נראות דמויות אחרות, כמו יהודי זקן, הנושא ספר תורה; אשה מתה, שמזרועותיה נשמט תינוק; איש זועק החוסם את פיו בכף ידו; קשישה המבכה את מותו של ילד מת שבזרועותיה ועוד. מעל כל אלה נראית דמות אדם גדול, זרועותיו פרוסות לצדדים, ועל חזהו שרשרת ועליה תליון מגן דוד. פניו של האיש מופנות בחוזקה כלפי מעלה, בתנוחה הנראית כתפילה. בפינה השמאלית העליונה נראה לוחם מניף קת רובה. זהו דיוקן עצמי של אלקן, שאמנם ניצל מן התופת, אך איבד רבים ממשפחתו בשואה.
הבחירה במרד גטו ורשה כביטוי לשואה כולה הייתה אופיינית מאוד בישראל בשנות החמישים ותחילת שנות השישים. היום שנבחר להנצחת הנספים נקרא "יום הזיכרון לשואה ולגבורה", והוא נערך מדי שנה בכ"ז בניסן, שהוא התאריך הקרוב ביותר ליום פרוץ המרד, שיכול היה לשמש כיום זיכרון. אלקן המשיך בקו זה, שביקש לפאר את הגבורה ואת גילויי ההתנגדות היהודית בשואה, שהיא לדבריו: "ההצדקה המוסרית לתחייה".
שמע ישראל
תפילת שמע ישראל נחשבת לתפילה הידועה ביותר בספר התפילה היהודי, והיא מבטאת את האמונה באל אחד ובבחירתו בעם ישראל: "שְׁמַע יִשְׂרָאֵל ה' אֱלֹהֵינוּ ה' אֶחָד". התפילה מופיעה על הקנה המרכזי במנורת הכנסת, כביטוי לבשורה המונותאיסטית של היהדות לעולם, בבחינת "אור לגויים". אלקן הציב את 'שמע ישראל' במרכז המנורה, כאלמנט שכל אברי המנורה והרעיונות הטמונים בה מתנקזים אליו.
ירמיהו מול ישעיהו
ירמיהו, שנקרא גם "נביא החורבן" חי בירושלים בימי נפילתה בידי נבוכדנצאר מלך בבל. בתבליט שבמנורת הכנסת הוא מוצג כשהוא צועק ומתאבל על העיר החרבה, ועל רשעת בני עמו. ידיו מושטות אל על, אחת מהן קפוצה לאגרוף, וברקע נראים מגדליה המנותצים של ירושלים. הנביא ישעיהו, המקביל לו במנורה, חי זמן קצר לפניו, אך נבואותיו מרובות בפסוקי נחמה, ובתיאורי אחרית הימים. אחת מהן היא הנבואה :
גולי בבל מול שבי ציון
מנגד נראים שבי ציון, ובראשם נחמיה, החובש כובע של שר פרסי או בבלי ועוטה גלימה. נחמיה ניצב בגאון מעל משקמי ירושלים ומנצח על העבודה, כשהוא אוחז בידו את מגילת ההרשאה שקיבל מארתחשסתא, המתירה לו לקומם את הריסות ירושלים. זוהי הסצנה האנכרוניסטית היחידה במנורת הכנסת, שכן בין שבי ציון הבונים את ירושלים נראה חלוץ בן העלייה השנייה, אוחז בידו תת מקלע ומגן על ירושלים. מטרת ערבוב תקופות זה היא לקשור את שבי ציון של אז עם שבי ציון של היום.
הלל הזקן מול עזרא
בסיפור זה מוצג גוי המבקש ללמוד את כל תורת ישראל במהירות, ולא פלא ששמאי (דמות קפדנית, ובן דמותו ההפוכה של הלל) זרק אותו החוצה. הלל בחר להבין את בקשת הגוי כדרישה אחר האמירה המשמעותית ביותר של תורת ישראל, ותשובתו המפתיעה אינה תאולוגית דווקא, אלא מוסרית-חברתית. התבליט מציג את האירוע כפשוטו: הלל תומך בנוכרי ומדבר אליו, כשהאחרון עומד על רגל אחת. נ' ארבל ומ' בן חנן, מחברי הספר "המנורה הגדולה" (להלן ברשימה הביבליוגרפית), טוענים כי הבקשה "למדני... על רגל אחת" מקורו ביוונית, בה המילה היא 'רגולה', כלומר – כלל. הגוי רצה, אם כן, לשמוע את הכלל החשוב ביותר בתורה, וזה בדיוק מה שקיבל מהלל.
רבי חנינא בן תרדיון מול איוב
כנגד רבי חנינא מוצג איוב, הדמות הטראגית האולטימטיבית, אדם שכל אושרו נשלל ממנו, וזאת רק בשל "התערבות" בין האל והשטן בשאלה – האם ימשיך להאמין באל ולאהבו מתוך חורבן אישי. בתבליט מתואר איוב כאיש שבור, השוכב על הקרקע ותומך את ראשו השמוט בידו. הוא מוקף באשתו ובשלושת רעיו, אך למעשה בודד מאד.
משיחיות מול העפלה
כנגד המשיחיות מוצגת העפלה, היא עלייתם של יהודים לארץ ישראל בתקופת המנדט הבריטי לפני הקמת מדינת ישראל ב-1948. המעפילים נראים שטים באונייה בין הגלים, ומביעים שמחה, סקרנות וביטחון. אחד מהם עוטה טלית, אחר מטיל עוגן גדול, וברקע נראה נציג היישוב בדמות איש גדול ושרירי, המנהיג את האונייה.
יעקב מול אברהם
כנגד יעקב הנלחם עומד אברהם אבינו, שבניגוד ליעקב, פעל בהשלמה ובהכנעה כלפי האל, כאשר ציווהו לעזוב את ביתו, להילחם במלכים (שם, ), ובאופן החד ביותר בעקדת יצחק, שם מילא בצייתנות אחר דרישת האל לעקוד את בנו יחידו. אברהם מתואר במנורה כאיש זקן ששערו הארוך מקיף את כתפיו, הוא יושב בישיבה מזרחית על הארץ, וזרועותיו מונפות לצדדים, כאות הכנעה וקבלת צו האל ללא עוררין, בקריאת "הנני!"
ביקורת על המנורה
עיקר ביקורתו של מישורי היא על התוכן האיקונוגרפי הדל, לדעתו, במנורה; על שאלקן לא התייעץ עם אנשי מקצוע או רוח לפני שיצר את המנורה; ועל כי רוב הסצינות המוצגות הן מעבָרו של עם ישראל, ולא מתולדות מדינת ישראל, שהייתה בת 8 בעת הגשת המנורה. לעומתו, ישנם רבים הרואים במנורה יצירת אמנות של מופת וסמל לעם היהודי ולתולדותיו. נ' ארבל ומ' בן חנן, למשל, בספרם 'המנורה הגדולה', מציינים כי:
אי-שוויון המשולש
אי-שוויון המשולש בין מספרים ממשיים
גרסה נוספת של אי-שוויון המשולש היא:.
הוכחה פורמלית
דרך נוספת היא להשתמש בשוויון, ואז.
פרסים ומועמדויות של דין לואיס
הזמר-יוצר האוסטרלי דין לואיס החל את הקריירה המוזיקלית שלו בשנת 2016 כאשר הוציא את סינגל הבכורה שלו "Waves", אשר קיבל מספר מספר מועמדויות בטקס פרסי המוזיקה של ARIA ובטקס פרסי ה-APRA. במהלך הקריירה שלו, זכה לואיס בשלושה פרסי ARIA מתוך 16 מועמדויות, 4 פרסי APRA מתוך 12 מועמדויות, וכן היה מועמד בטקס פרסי המוזיקה של MTV אירופה ובפרסי המוזיקה של National Live.
חוצה זווית
משולש שבו שני חוצי-זווית שווים זה לזה, הוא שווה-שוקיים. בעוד שהטענות האנלוגיות עבור גבהים או תיכונים הן כמעט טריוויאליות, טענה זו על חוצי הזווית אינה קלה, והיא נודעה כמשפט שטיינר-להמוס.
הספרייה הריקה
רקע
ב-10 במאי 1933 נשרפו בכיכר בבל כ-20 אלף ספרים. טקס שריפת הספרים התרחש בעקבות יוזמה של שר התעמולה הגרמני, יוזף גבלס. במהלך הלילה סטודנטים ופרופסורים, בליווי מוזיקלי של מקהלות אס אס ואס אה, שרפו למעלה מ-20 אלף ספרים של כ-200 סופרים, אנשי מדע, פילוסופים, אנשי אמנות ועיתונאים, כשני שלישים מהם יהודים, אותם בזזו מספריות סמוכות ומאוספים פרטיים רבים. הספרים שנבחרו להישרף היו של סופרים יהודים, קומוניסטים, ליברלים ומתנגדי השלטון. בין יתר הספרים שנשרפו היו עבודות של תומאס מאן, היינריך היינה, קרל מרקס, זיגמונד פרויד, אריך קסטנר ועוד סופרים רבים. שריפת ספרים פומבית זו גררה גל של שריפת ספרים על ידי סטודנטים ברחבי גרמניה.
על האנדרטה
דנה אריאלי-הורוביץ עסקה במאפייני האנדרטה:
1935 בארץ ישראל
הנהגה
הנהגת היישוב
תלידומיד
היסטוריה
במהלך המחקר שבוצע על עכברים וחולדות מעבדה, לא הצליחו מדעני חברת גרוננטל להוכיח כל פעילות אנטיביוטית של התרופה, אך נמצא כי יש לה השפעה משככת כאבים. התרופה נוסתה במשך שלוש שנים ולא נמצאו לה תופעות לוואי. בחודש אוקטובר 1957 החלה החברה לשווק את התרופה בגרמניה, כתרופה ללא צורך במרשם רופא. התרופה שווקה בגרמניה תחת השם המסחרי "קונטרגן" (Contergan). קונטרגן הפכה לתרופה המועדפת כנגד בחילות בוקר אצל נשים בהריון. זכויות שימוש בפטנט נמכרו ליצרנים במדינות שונות והתרופה שווקה בבריטניה תחת השם "דיסטאוואל", בקנדה תחת השם "קדאבון", ובישראל תחת השם "תלין". שמות נוספים לתרופה כללו את "טלרגן", סטאליס" ו"תליתרון". התלידומיד אושר בישראל באפריל 1961 והאישור בוטל בדצמבר 1961. השימוש בתרופה בישראל היה מוגבל בגלל שהוא לא סופק בידי קופות החולים. פרופ' יוליוס קליברג טוען שהוא שכנע את משרד הבריאות לאסור את השימוש בתלידומיד בישראל וכך מנע מומים מולדים רבים.
גילוי שימושים אחרים
בדצמבר 1962 פרסם רופא ישראלי מקרה של חולה שנרפאה מסרטן בעת שנטלה תלידומיד כדי להסב את תשומת לב הקהילה המדעית את האפשרות שהתלידומיד מרפא סרטן. בעקבות זאת, הוחל בישראל במחקר. חברת "תרו תעשייה רוקחית" ששיווקה את ה"תלין" בישראל הזהירה את הרופאים כי אין כל הוכחה לכך שהתרופה מרפאת סרטן, מעבר להיותה תרופת הרגעה.
בנובמבר 1964 ניתן תלידומיד לחולה צרעת בבית הנסן על ידי פרופ' יעקב שסקין, במסגרת ניסיונות להקל על מצוקתו של החולה. שסקין זיהה הטבה גם במצב הצרעת ופרסם את הממצא. בעקבות זאת, אורגן ניסוי עיוור בשימוש בתלידומיד לריפוי צרעת, במימון חברת התרופות שייצרה את התלידומיד ובשיתוף האוניברסיטה העברית, אוניברסיטת קורנל ואוניברסיטת ורגס בקראקס. תוצאות הניסוי הראו השפעה חיובית של התלידומיד על החולים במחלת הנסן. בעקבותיו ערך ארגון הבריאות העולמי עוד חמישה ניסויים שאיששו את ההשפעה החיובית של התלידומיד. לגילוי זה הייתה חשיבות בקנה מידה עולמי והשימוש בתלידומיד למחלת הנסן נמשך עד היום במדינות עולם שלישי.
מנחם מרון
קריירה אזרחית
הוא היה מנכ"ל חברת איפטיק מנדן בע"מ (חברת ייעוץ והשקעות) וכן ייעץ לחברות האמריקניות סלומון ברד'רס, מקדונל דאגלס, ונורם - גז טבעי. בנוסף היה דירקטור בחברות אלוטק, פולאר השקעות, מגל מערכות ביטחון, אורדן תעשיות, אינטרגאמא וקבוצת מכשירי תנועה.
מרון היה פעיל במפלגת העבודה, ותרם לה לקראת הבחירות לכנסת השש עשרה.
נושאי המגבעת (אלבום)
את האלבום הוציא מוטי שהרבני, שהיה מנהל הלהקה בזמן פעילותה. באלבום נכללו שירים מתקופות שונות של הלהקה, ובעיקר שירים שיצאו קודם לכן רק בקלטות. שלושה מהשירים באלבום הופיעו גם באלבום מי רצח את אגנתה פאלסקוג, אך בגרסה שונה, ושבעה שירים נלקחו מהקלטת הראשונה שהוציאה הלהקה בשנת 1988. שני השירים הפותחים את האלבום, כמו גם השיר "חומר חדש", הוקלטו בצוותא במהלך בסיבוב ההופעות האחרון של הלהקה בשנת 1992. השיר "רדיו" הוקלט בהופעה חיה ברוקסן באוגוסט 1991.
אוניברסיטת סופיה
פקולטות ומחלקות
באוניברסיטת סופיה ישנן 14 פקולטות, ו-3 מחלקות.
אראנוקה
אראנוקה (באנגלית: Aranuka) הוא אטול אלמוגים המצוי במרכז האוקיינוס השקט. האטול הוא אחד האיים בשרשרת איי גילברט שבקיריבטי. האי ממוקם צפונים לקו המשווה. שטחו של האי 13.3 קמ"ר ומתגוררים בו כ-1000 תושבים.
דרום אונטריו
דרום אונטריו (באנגלית: Southern Ontario) הוא חבל ארץ בעל מאפיינים משלו בתוך פרובינציית אונטריו בקנדה. כמעט כל אוכלוסיית הפרובינציה מתגוררת באזור זה על אף ששטחו הוא כ-14-15% בלבד משטח כל הפרובינציה. שטחו של האזור הוא כ-140 אלף קמ"ר (דומה לשטחה של אנגליה). אזור זה כולל את הערים הגדולות טורונטו, אוטווה ומיסיסוגה וערים בינוניות נוספות כמו ברמפטון, המילטון, לונדון, קינגסטון ועוד. מתגוררים בו למעלה מ-12 מיליון איש.
רחל גלעין
קורות חיים
גלעין החלה ללמוד פסנתר בגיל 9. היא למדה מוזיקולוגיה חינוך וקולנוע באוניברסיטת סטוקהולם. בהמשך למדה לתואר ראשון בשפות שמיות עם התמחות בשפה העברית באוניברסיטת אופסלה וסיימה את לימודיה בשנת 1974.
את יצירותיה הראשונות שזכו לפרסום כתבה גלעין בשנות השמונים, בזמן לימודיה אצל ליאון שידלובסקי - "התנפצות ים-הקרח" ו"מעגלים". סך הכל חיברה גלעין כ-40 יצירות הכוללות 2 סימפוניות, 4 יצירות נוספות לתזמורת, מוזיקה קולית, מוזיקה קאמרית וכן יצירות לכלי סולו. יצירותיה בוצעו על ידי התזמורת הפילהרמונית בישראל כמו גם בשוודיה, וארצות הברית. ב-2003 קונצרט שלם הוקדש ליצירותיה במיינץ שבגרמניה ומאז יצירותיה מבוצעות שם בקביעות. ב-2009 צוינו חגיגות יום הולדתה השישים בישראל ובשוודיה בקונצרטים, ובשידורי רדיו חגיגיים.
המנהיג העליון של קוריאה הצפונית
ראשי המדינה
קים איל-סונג מת ב-8 ביולי 1994, אבל מאז נושא בתואר בשם "נשיא הרפובליקה הנצחי". לכן בנו ויורשו קים ג'ונג-איל, לא נשא במשרת הנשיא, כך הפך המנוח דה יורה לראש המדינה.
תפילה (יהדות)
מדיני התפילה
ישנם קטעי תפילה כמו הקדיש וקדושה כמו גם קריאת התורה שמחייבים מניין, ותפילת שמונה עשרה שבה עדיף מניין, שהוא קבוצה של עשרה אנשים לפחות.
לקריאה נוספת
מאמרים התפילה בהיסטוריה
עמוק באדמה - דמויות
ליהוק
לורן אמברוז, שנבחנה לתפקיד קלייר פישר, הגיעה באיחור לאודישנים, כמעט לפני הסוף. ליבי גולדשטיין וג'וני לורי-ג'ונסון, מלהקות הסדרה מספרות שהיא הייתה מבריקה. בזמן האודישן אחד המלהקים אמר לבול שהוא "לא בטוח שניתן לראותה ממש מסוממת, מתוסבכת, דפוקה, ומפוחדת". למרות זאת, בול היה משוכנע לתת לה הזדמנות נוספת. אמברוז מספרת שהיא חושבת שזה זמן מדהים לפגוש דמות כאשר היא בתיכון ובעלת מעורבות עצמית ושבשבילה הייתה זו דרך מעניינת להתחיל את הסדרה.
נתניאל (נייט) סמואל פישר הבן
נתניאל סמואל פישר הבן (1965-2005), מגולם על ידי פיטר קראוזה, הוא הבן הבכור במשפחת פישר והדמות הראשית בסדרה. הסדרה נפתחת כשהוא חוזר ללוס אנג'לס מסיאטל על מנת לחגוג עם משפחתו את ערב חג המולד ומיד מגלה כי אביו נפטר בתאונת דרכים, כשהיה בדרכו לאסוף אותו משדה התעופה. נייט עזב את הבית שנים קודם לכן. לאחר שסיים את לימודי התיכון נייט טייל ברחבי אירופה ולבסוף התיישב במדינת וושינגטון ועבד בתור ראש מחלקת מזון אורגני בסופרמרקט בסיאטל. אולם, לאחר שאביו נפטר, הוא דחה את חזרתו לסיאטל במספר ימים במטרה לתמוך במשפחתו ובעיקר באימו. הוא חולק עם דייוויד את עסק בית הלוויות שקיבלו בירושה מאביהם ומחליט להישאר בלוס אנג'לס על מנת לעזור לו לנהל את העסק לאחר שהבין שזה מה שהוא יועד להיות. נייט ודייוויד בהתחלה מסתכסכים כיוון שדייוויד כועס עליו על עזיבתו למען חיים עצמאיים, מה שהוא חלם. לבסוף הם מתחברים מחדש ונהיים עמיתים לעבודה אחד לשני. כמו כן, הוא פיתח מערכת יחסים עם ברנדה צ'נווית' אשר אותה פגש על המטוס, וקיים עמה יחסי מין מאולתרים בשדה התעופה. בסוף העונה הראשונה נייט מגלה (עקב תאונה) מום עורקי ורידי, מצב מוחי קטלני העלול לגרום לו לחטוף התקפים או שבץ בכל עת. נייט מחליט שלא לעבור הליך כירורגי לאחר שהרופא אמר לו שלא תמיד יש תוצאות חיוביות. לנייט יש פחד מובהק ממוות אשר גורם לו להסתיר את המחלה מחבריו ומשפחתו, כדי למנוע מעצמו לחשוב על מותו בגיל צעיר.
ברנדה צ'נווית' פישר
כשהיא חוזרת לאחר כמה חודשים, היא מוצאת את נייט מנהל חיי משפחה לכאורה מושלמים עם אשתו ובתו. אחרי מותה של ליסה, הם שוב מתאחדים ואף מחליטים להתארס בשנית. יום לפני חתונתם, ברנדה מפילה את העובר שהיא נושאת ברחמה, אך כעבור כמה חודשים היא מצליחה להרות שוב. ההריון גורם למתחים רבים ביניהם, שכן נייט טוען שעליה להפיל את התינוק, אך היא מסרבת, ותוך כדי הם מנסים לנהל חיי משפחה נורמלים. לאחר שנייט בוגד בה עם מגי ומתמוטט, הוא מבקש ממנה להתגרש. ברנדה נשברת מבגידתו וכעבור כמה שעות הוא מת. בסופו של דבר היא יולדת את בתה וילה, ובעזרת רות ואחיה בילי היא מגדלת אותה ואת מיה. בעתיד נראה שברנדה נשארת קרובה למשפחת פישר לאורך כל חייה, והיא נישאת בשנית ומולידה בן. היא גם מפתחת קריירה מצליחה בתחום העבודה הסוציאלית. בסופו של דבר היא מתה בשנת 2051 בגיל 82.
בילי צ'נווית'
אחיה של ברנדה, הסובל מאז ילדותו מבעיות נפשיות קשות. הוא גרם למשפחתו ובמיוחד לברנדה (בה הוא מאוהב) הרבה צרות והיה מאושפז לתקופות מסוימות. הוא וקלייר מנהלים רומן, עד שקלייר עוזבת אותו משום שהוא מפסיק לקחת תרופות. הוא מסייע לברנדה לגדל את מיה, ובהמשך גם את ווילה.
מלחמת בעלות הברית (220–217 לפנה"ס)
218 לפנה"ס
פיליפוס שחרר את חייליו למשך הקיץ, ובעצם החורף נע צפונה אל תוך הפלופונסוס. המפקד האיטולי בזירה אוריפידס, חפץ להימנע מקרב מכריע שבו לו היה לו סיכוי, אולם פיליפוס השיג אותו והנחיל לו תבוסה קשה ליד סטימפאלוס. האכאים שלחו לעזרתו 4,000 אנשים, ובראש כוח בן 10,000 איש, צעד פיליפוס מערבה וכבש מידי אליס את המצודה האסטרטגית פסופיס. אולם לאכזבת האכאים, פיליפוס לא פעל על פי תנאי הכרזת המלחמה. הוא מינה "דואג" מטעמו בכל עיר שכבש, וכן הפקיד בהן חיילות מצב מוקדוניים. במיוחד היו היחסים גרועים בין הקצינים הבכירים של פיליפוס לבין הקצינים האכאיים. במהרה החלו האכאים לקצץ באספקת המזון שהיו מביאים עד אז לצבא פיליפוס, והוא הבין שהוא מוכרח להגיע להסדר עמם. באביב של שנת 218 לפנה"ס נפגש פיליפוס עם אראטוס ועם שאר מהנהיגי הליגה האכאית, והוסכם על תמיכה כלכלית מוגבלת בצבאו של פיליפוס. בצורה זו למעשה, הוצג פיליפוס יותר כשכיר חרב של הליגה ופחות כבעל בריתה, יתרה מכך, האכאים קיוו בעזרת התמיכה הכלכלית לפקח על מדת ההשפעה המוקדונית בפלופונוסוס.
שלום נאופקטוס
בעודו צופה במשחקים, הגיע אליו שליח ממוקדון ובישר לו את החדשות שהמצביא הקרתגי חניבעל ברקה הביס את הרומאים בקרב טראסימנוס, וכי הוא שולט למעשה בחלקים גדולים מחצי האי האפניני. פיליפוס, שהנוכחות הרומית באיליריה הטרידה אותו מאוד, סבר שזו שעת הכושר המתאימה לכרות ברית עם חניבעל נגד רומא. פיליפוס שיגר אל האיטולים הצעת שלום עם קלאוניקוס מנאופקטוס, פוליטיקאי איטולי חשוב שנפל בשבי המוקדוני. האיטולים, שמחו מאוד על ההצעה, והציעו לפיליפוס להיפגש בנאופקטוס. פיליפוס הגיע עם כל צבאו, בעוד האיטולים הופיעו בהמוניהם לא חמושים. פיליפוס הציע "שכל אחד מן הצדדים יחזיק את אשר הוא מחזיק" והאיטולים קיבלו זאת, אף שפירוש הדבר היה שלמעשה אבדו להם ערים רבות וחשובות.
יפן
פרה-היסטוריה והיסטוריה מוקדמת
מקורותיה ההיסטוריים של התרבות היפנית לוטים בערפל, ומשתרגים היטב באגדות הרבות שצמחו במרוצת השנים ב"ממלכת האלים". לפי המסורת, ה-11 בפברואר 660 לפנה"ס, הוא התאריך הרשמי (לפי ספירת הנוצרים) שבו נוסדה יפן על ידי הקיסר גִ'ימוּ טֶנוֹ. מסורת זו מופיעה בגרסאות הקדומות ביותר של תיעוד היסטורי כלשהו ביפן, בתעודות שנכתבו בין המאה ה-6 למאה ה-8, לאחר אימוץ מערכת הכתב הסיני על ידי היפנים. זהו תיעוד ממקור ראשון, אולם הוא נעשה יותר מ-1,000 שנה לאחר התרחשותם, כביכול, של המעשים המתוארים בו. התקופה שבה נכתבו התעודות הללו הייתה תקופה של מלחמות בין כמה שליטים מקומיים ששלטו בחלקיה השונים של המדינה ותבעו לעצמם את תפקיד קיסר הארץ כולה, שהוחזק בידי משפחה קיסרית אחת ששלטה על חלק נכבד מן הארץ. במטרה ליצור לגיטימציה לאחזקתה של המשפחה הקיסרית השלטת, יצרו וליקטו תומכי הקיסר אסופת שירים וסיפורי אגדה, אשר מתארים את התגלגלות האלוהות מאלת השמש, אמטראסו, הנחשבת עד לימינו לבכירה באלי הפנתאון של דת השינטו, הדת המקורית של יפן, דרך נכדהּ ניניג'י ועד לקיסר המייסד, ג'ימו טנו, שהיה לטענת המיתוסים הללו מייסדה של השושלת הקיסרית השלטת. שושלת זו, אשר כתבה את ההיסטוריה הקדומה של יפן, היא אותה שושלת שעמה נמנים קיסרי יפן של ימינו.
התקופה המודרנית
במחצית הראשונה של המאה ה-19 פקדו את יפן כמה משברים. בשנות השלושים נפגעו היבולים משטפונות וקור: הדבר גרם למחסור חמור במזון. מאות אלפי איכרים מתו מרעב. במקומות שונים פרצו מרידות איכרים כנגד תשלום המס על היבולים, אך הן דוכאו באכזריות על ידי השלטונות. איכרים רבים נהרו אל הערים במטרה למצוא פרנסה, אך המחסור הכללי במוצרי מזון הביא לעלייה במחיריהם ולמהומות של העירונים. מצוקת האיכרים ועניי הערים השתלבה במצוקת הסמוראים מן הדרגות הנמוכות, שהכנסותיהם מקצבות האורז לא הספיקו לצורכיהם. סמוראים אלה התרוששו, שעה שהסוחרים ובעלי המלאכה - אשר נחשבו נחותים חברתית מהסמוראים - התעשרו וצברו כוח. בשנות הארבעים נקטה ממשלת השוגון ברפורמות כדי לתקן את נזקי המשבר הכלכלי. אולם, בגלל המבנה השמרני של הממסד, בוצעו הרפורמות חלקית בלבד, ונחלת השוגון לא שיקמה את המשק שלה. המשבר הכלכלי החליש את מעמד השוגון, אולם אמצעי הדיכוי של השלטונות והנאמנויות הפיאודליות שהמשיכו להתקיים, שמרו על המשטר מפני התמוטטות. בידודה הבינלאומי של יפן באותה עת אמנם סייע ליציבותה הפוליטית, אך חולשתה הכלכלית והצבאית הקשתה על המשך הבידוד לאורך זמן. באמצע המאה ה-19 עמדה יפן ללא צי ועם מערך צבאי מיושן, מול המעצמות הימיות של המערב, אשר התעניינותן במזרח אסיה הלכה וגברה.
ממשל ופוליטיקה
נארוּהיטוֹ הוא כיום הקיסר ה-126 של יפן. הוא עלה לכס הקיסרות ב-1 במאי 2019 לאחר פרישתו של אקיהיטו אביו. תקופת מלכותו נקראת "תקופת ראיווה" (令和, "הרמוניה נפלאה"). נארוהיטו הוא הקיסר הראשון שנולד ביפן שלאחר מלחמת העולם השנייה.
כלכלה
מגזר השירותים של יפן מהווה כשלושה רבעים מהתוצרת הכללית, ואילו מגזר החקלאות אך ורק 1.6% מהתמ"ג, אף שליפן אחד מציי הדיג הגדולים בעולם, וכ-15% מהדגים בעולם מגיעים מספינותיה.
בעקבות צפיפות אוכלוסייה גדולה מאוד, בעיקר בערים הגדולות, בערי יפן הגדולות הולכים ותופסים תאוצה מיזמי ענק של בנייה לגובה, גורדי שחקים אשר יהוו בית לאלפי בני אדם. דוגמאות למיזמים אלו הם תוכניות סקיי סיטי 1000 ואקס-סיד 4000 אשר הוצעו לבנייה בטוקיו.
גאוגרפיה
יפן שוכנת במזרח אסיה במערב האוקיינוס השקט. האיים הראשיים, המכונים לפעמים איי הבית, הם: הוקאידו, הונשו (נקרא גם היבשת), שיקוקו, וקיושו. קבוצת איים גדולה נוספת היא איי ריוקיו הנמצאת במרחק של יותר מ-600 ק"מ דרום-מערבית לקיושו. בנוסף, קיימים עוד כ-3,000 איים קטנים יותר בארכיפלג היפני כולו.
שפה
היפנית היא שפה צירופית, הניכרת במערכת של הונוריפיות (honorifics) המשקפת את הטבע ההיררכי של החברה היפנית. כל זאת בעזרת תבניות פעלים ואוצר מילים מסוים המציין את הסטטוס החברתי היחסי של הדובר, המאזין, והאדם המוזכר בשיחה. באופן יחסי, בשפה יש מבחר הגאים קטן.
תרבות
התרבות היפנית השתנתה מאוד במשך השנים, מתרבות ג'ומון המקורית לתרבות בת הכלאיים של היום, המשלבת בה השפעות אסיאתיות, אירופיות ואמריקניות. מבחינה היסטורית, לסין ולקוריאה הייתה ההשפעה הרבה ביותר, החל מהתפתחות תרבות היאיויי ב-300 לפנה"ס; השפעות אלו הביאו לאחר מכן לחקלאות אורז, קבורה טקסית, קדרות, ציור, כתיבה, שירה, מערכת נימוסים מסורתית מוגדרת התופסת חלק חשוב בתרבות היפנית ומהיאנה בודהיזם עד למאה ה-7 לספירה.
יהדות יפן
בזמן מלחמת רוסיה–יפן נשבה יוסף טרומפלדור, שלחם לצידה של רוסיה, בשבי היפני אך הורשה לו להקים חוג ציוני בקרב היהודים שהיו איתו בהיותו בשבי. היפנים אף נעזרו ביהודי אחד בזמן המלחמה, יעקב שיף, אשר נתן הלוואה כספית גדולה ליפן לבניית צי אוניות מודרני, לאחר שמדינות אמריקה ואירופה סירבו לבקשת ההלוואה מחשש כי יפן לא תוכל לעמוד במתן ההחזר. בתום המלחמה קיבל יעקב שיף את עיטור "השמש העולה" מידי הקיסר מוצוהיטו.
בזמן מלחמת העולם השנייה נמלטו לסין ויפן פליטים רבים שנמלטו מאירופה דרך רוסיה. בין חסידי אומות העולם היה השגריר היפני בליטא, צ'יאונה סוגיהארה שהציל חלק מיהודי ליטא בכך שנתן להם אשרות יציאה מליטא לפני שפגעו בהם הנאצים והפשיסטים הליטאים. סך הכל ברחו ליפן, בזמן המלחמה, כ-6,000 יהודים מהאזור שהיה בשליטת ברית המועצות. הנאצים שלחו ליפן, שהייתה בעלת בריתם, אחד מאנשי הגסטאפו כדי שישפיע על ממשלת יפן להעביר את היהודים לגרמניה, אולם ממשלת יפן סירבה לדרישה זו.
חמי טבריה
תולדות המקום
עוד אזכור ראוי לציון לגבי האתר הוא הדיון ההלכתי היחיד במינו שנערך סביב דינם של המים כמקור חום טבעי לבישול:. תחילה חשבו חכמים להגדיר את המים כ-"תולדות חמה", כלומר, מים שהתחממו על ידי הטבע (לא בהכרח כפשוטו, על ידי השמש, אלא כל בישול שנעשה בצורה טבעית ולא על ידי אדם), אך למעשה נפסק שהמים באתר הם "תולדות האור" כי המים מתחממים "בפתח הגהנום", שזה חמור יותר מתולדות חמה.
שעשוע ילדים
ילדים עשויים להשתעשע בצעצועים באופן בו תכננו יצרני הצעצועים כי ישתמשו בהם, אך הם עשויים להמציא לעצמם שעשועים חדשים לחלוטין.
לימוד שעשועי ילדים
כמו משחקי ילדים, גם שעשועי ילדים הם פעילויות אשר עוברות לעיתים מילדים בוגרים יותר לילדים צעירים בדרך של חיקוי, או מהורים לילדים בדרך של לימוד ופעילות משותפת.
הקמת מדורה ואפיית תפוחי אדמה בתוכה היא פעילות אשר מועברת בשתי הצורות. כיום, על פי רוב, מדורת ל"ג בעומר היא אירוע אשר בשנים המוקדמות מלווה בפיקוח של הורים ומורים אשר מנהלים ומשגיחים, והילדים משמשים בו בתפקיד צופים בלבד. מדורתם של ילדי קיבוץ או פלמ"חניקים אשר "מפלחים" מזון מן הקיבוץ, או של ילדים המקבלים סרטנים קטנים (מזון לא כשר, האסור על ידי חלק מן ההורים) מדייגי הנמל היא פעילות הנלמדת מילדים מבוגרים יותר.
גרמניה (פירושונים)
גרמניה היא המדינה המאוחדת של הלאום הגרמני
יחסי מלזיה–נפאל
יחסי מלזיה-נפאל הם היחסים הדיפלומטיים בין פדרציית מלזיה לבין הרפובליקה הפדרלית הדמוקרטית של נפאל.
סקירה כללית
היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין המדינות כוננו ב-1 בינואר 1960. היחסים הדו-צדדיים בין המדינות התפתחו במהלך השנים. במאי 1978 ובספטמבר 1985, מלך נפאל, בירנדרה, ביקר במלזיה. ביוני 2003, הוקמה השגרירות של נפאל בקואלה לומפור והשגרירות של מלזיה בקטמנדו.
אברקרומבי אנד פיץ'
אַבֶּרקְרוֹמְבִּי אֶנד פִיץ' (באנגלית: Abercrombie & Fitch) הוא מותג אופנה אמריקאי יוקרתי שנוסד על ידי המעצבים דייוויד אברקרומבי ועזרא פיץ'. המותג שקיים משנת 1892 ובעל מחזור כספי שנתי של מיליארדי דולרים בשנה, נחשב למותג המצליח ביותר בארצות הברית והוא ממותג כקז'ואל יוקרתי, הכולל את חמשת המותגים: אברקרומבי ופיץ', אברקרומבי קידס, הוליסטר, גילי היקס ו־RHUEL No. 925. המותג פועל בעיקר בארצות הברית, קנדה ובריטניה.
מוצרים
החברה מייצרת בגדים בבסיס יומיומי הנחשבים על ידיה ועל פי טענתה לאיכותיים ונשמרים לאורך זמן. החברה אינה מייצרת ביגוד ערב אלגנטי, אלא ביגוד ליום יום בעיצוב צעיר. פעמים רבות החברה התחילה אופנות משלה. בנוסף לבגדים רגילים, מייצרת החברה גם בגדי ספורט, כגון כפכפים, כובעים, תכשיטים, בשמים ועוד. סמליל המותג הוא ציור של אייל קורא.
שיווק
בשנת 2002 החברה קיבלה קנס על כך שדיווחים על הגדלת פעילותה לא היו אמינים. החברה הייתה מעורבת במספר סוגיות משפטיות קשורות עם מדיניות תעסוקה וטיפול בלקוחות. בשנת 2002 היא האשימה את "אמריקן איגל אאוטפיטרס" שהיא מייצרת בגדים דומים מאוד למותגים של אברקרומבי אנד פיץ'. הנושא נסגר בבית משפט לטובת אמריקן איגל. בשנת 2002 החברה קיבלה קנס על כך שדיווחים על הגדלת פעילותה לא היו אמינים. בשנת 2019 החברה הואשמה בכך שהיא ניצלה מוצר של חברה ישראלית "גלאסבוקס" לקבלת ושמירת מידע על לקוחותיה ללא ידיעתם.
ברית המועצות במשחקים האולימפיים
היריבות בין הנבחרות האולימפיות של ברית המועצות ושל ארצות הברית עמדה באופן קבוע במוקדן של האולימפיאדות, ושתי המעצמות המתחרות השקיעו רבות כדי להראות את עליונותן בזירה הספורטיבית.