cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
מרתה קנוקרט
מלחמת העולם הראשונה
במשך שנתיים השתמשה קנוקרט (בשם הקוד "לורה") בכיסוי שלה כאחות ובקרבתה התכופה לאנשי צבא גרמנים - הן בבית החולים והן כמלצרית בבית הקפה של הוריה - כדי לאסוף מידע מודיעיני צבאי חשוב עבור הבריטים ובני בריתם, שאותו העבירה לסוכנים אחרים בכנסיות המקומיות. היא עבדה בעיקר עם שתי מרגלות בלגיות נוספות: מוכרת ירקות קשישה בשם הקוד "קנטיין מא", וסוכן תיבות דואר בשם הקוד "מספר 63", שניהם עזרו לה להעביר הודעות אל המטה הכללי הבריטי וממנו. מעלליה במהלך המלחמה כללו השמדת קו טלפון שבו השתמש כומר מקומי כדי לרגל עבור הגרמנים וקבלת פרטים על ביקור שתוכנן אך בוטל של הקייזר וילהלם השני עבור התקפה אווירית בריטית. בשלב מסוים ניסה הדייר הגרמני שלה, אוטו, לגייס אותה לרגל אחרי הבריטים. קנוקרט ניסתה להעביר לו מידע לא מזיק אך חשוב לכאורה לזמן קצר, אך כשהתנהלות כסוכנת כפולה הפכה להיות קשה מדי, היא ארגנה שיהרגו אותו.
מיכאל זיניגרד
ביוגרפיה
ב-1994 הצטרף כפרופסור מן המניין לסגל מכללת יהודה ושומרון, ומאז הוא פעיל בה לאורך התפתחותה (עד 2005 – מכללת יהודה ושומרון; 2005–2012 – מרכז אוניברסיטאי אריאל בשומרון; משנת 2012 – אוניברסיטת אריאל בשומרון). בשנים 1995–2008 כיהן כדיקן הפקולטה למדעי הטבע ובשנים 2020-2008 כרקטור. הוא מנחה סטודנטים לתואר שני ושלישי (עד היום סיימו את הלימודים בהנחייתו 17 דוקטורנטים, 38 תלמידים לתואר שני וחמישה פוסט דוקטורנטים). במהלך השנים קיבל פרסי הצטיינות בהוראה.
אמונה וביטחון (ספר)
אמונה וביטחון, הוא ספרו ההשקפתי של הרב אברהם ישעיהו קרליץ, המכונה "החזון איש". למרות היותו ספרון לא-גמור, מרכז החיבור את יסודות הגותו של המחבר בתחום מחשבת ישראל.
תוכן הספר
ה. הדמיון והשכל (5 סעיפים)
גולדפינגר
עלילה
בעלילת הסרט (והספר) נשלח ג'יימס בונד לסכל מזימה שטנית של מטורף אוהב זהב בשם אוריק גולדפינגר, הזומם להגדיל את ערך הזהב שברשותו באמצעות הפיכת עתודות הזהב של העולם המאוחסנות בפורט נוקס לרדיואקטיביות.
המקור לשם הנבל
איאן פלמינג גר בסמוך לרחוב וילו 2 בשכונת המפסטד בלונדון, שם התגורר גם האדריכל ארנו גולדפינגר. בשנת 1938, נבנה במקום בית מגורים שצופה בלבנים אדומות ותוכנן על ידי גולדפינגר. המבנים הוויקטוריאניים שעמדו שם נהרסו למטרת בניית המבנה, על אף מחאות השכנים, בהם איאן פלמינג. בעקבות כעסו של פלמינג על גולדפינגר, ובשל שנאתו של פלמינג את המבנה ה"מכוער" בעיניו, קרא פלמינג לנבל נגדו צריך להילחם ג'יימס בונד על שם האדריכל.
מסע הקרח של הצי הבלטי
פינוי נמל טאלין
ב-18 בפברואר 1918 קיבל הצי הרוסי שבנמל טאלין פקודה להתנגד לגרמנים בכל כוחו, וככלות כל הקיצין, לטבע את עצמו, לבל יפול בידי האויב. למרות הפקודה, יום אחר כך, ב-19 לחודש, החלו ספינות בודדות של הצי הרוסי לעזוב את טאלין, לכיוון הלסינקי, תוך שיט בים הבלטי הקפוא. ב-22 לחודש החלה עזיבה מסיבית יותר, עת ארבע ספינות עזבו את טאלין, כאשר ספינה שוברת קרח, "ירמאק" (Ермак), מפלסת את דרכן, ועשו דרכן להלסינקי. בהמשך, ב-24 לחודש, עזבה את טאלין שיירת ספינות משא, מלווה בשתי צוללות, שלוש שולות מוקשים ומקשת אחת. כך, כשנכנס הצבא הגרמני לטאלין, ביום המחרת, רוב הצי הבלטי הרוסי, בפיקודו של אלכסיי מיכאילוביץ' שסטני (Алексе́й Миха́йлович Ща́стный), כבר חמק. שלוש שוברות קרח (כולל "ירמאק") פילסו בעבורו את הדרך. ההפלגה, בשל הים הקפוא, הייתה איטית עד מאוד, ורק ב-5 במרץ הגיעו כל האוניות להלסינקי, להוציא צוללת אחת, אשר התרסקה בשל הקרח. בעוד הפינוי בעיצומו, יצאה רוסיה מן המלחמה, עת חתמה ב-3 במרץ על חוזה ברסט-ליטובסק עם מעצמות המרכז.
אירוויזיון 2000
אירוויזיון 2000, התחרות הארבעים וחמש במספר, נערך ב-13 במאי 2000 בסטוקהולם, שוודיה בבניין האריקסון גלוב, לאחר ניצחונה של שרלוט נילסן באירוויזיון 1999 בירושלים. הייתה זו הפעם הראשונה מאז 1996 שהתחרות נערכה בשטחה המרכזי של אירופה. לעומת זאת, התחרות הייתה השנייה במספרה שנערכה בסטוקהולם, אך הפעם הרביעית שהאירוויזיון נערך בשוודיה. מנחי התחרות הפעם היו העיתונאים ומנחי הטלוויזיה קאטיס אלסטרם ואנדרס לונדין.
המדינה שנחשבה ל'פייבוריטית' בתחרות הייתה אסטוניה, שהוללה על ידי המעריצים והוכתרה כשיר האהוב של המעריצים. אך מרגע תחילת ההצבעה, תפסה דנמרק את מקומה במעלה הטבלה, כשבסופו של דבר הביסה את רוסיה שהגיעה למקום השני עם 40 נקודות. דנמרק זכתה בתחרות בפעם השנייה מאז זכייתה באירוויזיון 1963. צמד האחים אולסן ניסו בעבר להשתתף בתחרות כמה פעמים, ביחד ולחוד, ללא הצלחה. לקראת אירוויזיון 2000 הגשימו את כמיהתם להשתתף באירוויזיון וצברו 195 נקודות עם שירם "Fly on the Wings of Love" ("עופי על כנפי האהבה"). למקום השישי הגיעה אירלנד. רוסיה יוצגה בשיר "Solo" בביצוע הזמרת אלסו וסיימה במקום השני עם 140 נקודות אך לא השלימה עם התוצאה ודרשה לפסול את השיר הדני. לטביה, בהופעת הבכורה שלה, הגיעה למקום השלישי.
ג'ניפר מוריסון
ביוגרפיה
מוריסון נולדה בשיקגו, אילינוי שבארצות הברית, למשפחה מרקע נוצרי. שני הוריה היו מורים בתיכון ויש לה שני אחים צעירים. בתיכון למדה מוריסון במגמת תיאטרון. לאחר מכן היא למדה תיאטרון באוניברסיטת לויולה שיקגו. לאחר סיום התואר, עברה מוריסון ללוס אנג'לס כדי לפתח קריירת משחק.
כלוב הברזל
רציונליזציה וביורוקרטיה
ובר הצהיר, "המסלול להתפתחות כרוך... בהבאת כל החישובים לתוך האחווה המסורתית ולהחליף את היחסים הדתיים הישנים."
קו הרכבת מוסקבה - סנקט פטרבורג
לידת הקו
אף שרכבת צארסקויה סלו, שנבנתה על ידי המהנדס הגרמני פרנץ אנטון פון גרשטנר בשנת 1837, הייתה קו הרכבת הציבורי הראשון ברוסיה, העלויות הגבוהות הובילו את הצאר ניקולאי ויועציו להטיל ספק ביכולתו של גרשטנר ליישם את בניית הקו המתוכנן של סנקט פטרבורג – מוסקבה. אז מלניקוב ועמית אחר נסעו לארצות הברית בשנת 1839 כדי ללמוד את טכנולוגיית מסילות הברזל, שם הם פגשו את ג'ורג' וושינגטון וויסטלר, שתכנן את רכבת קנטון וידיקט עבור רכבת בוסטון ופרובידנס.
אגדה אורבנית
בשנת 2001 תוכנן לבנות קו רכבת מהירה הראשון ברוסיה באותו מסלול, אך בסופו של דבר הפרויקט נגנז בשל מחאות אקולוגיות וחששות מפגיעה בסביבה השברירית של הרי ואלדאי. בשנת 2019 ניתן אישור לתחילת תכנון מחודש לפרויקט.
תחנות מרכזיות
תחנות עיקריות כוללות (מדרום לצפון): קריוקובו (זלנוגראד), קלין, רדקינו, טבר, ליכוסלבל, קלשניקובו, וישני וולוצ'יוק, בולוגויה, אוקולובקה, לוקה, מלאיה וישרה, צ'ודובו, ליובאן טוסנו וקולפינו.
גרטן
חלק מגרסאות הגרטן כוללות תפוחי אדמה בשמנת. בגרסה המסורתית פעמים רבות מוחלפת הגבינה ברוטב בשמל.
ארזורום
היסטוריה
האזור היה מיושב בתקופת החתים במחצית השנייה של האלף השני לפנה"ס, ועבר מיד ליד פעמים רבות בדומה לחלקיה האחרים של מזרח אסיה הקטנה. ממלכת אוררטו שלטה במקום במחציתו הראשונה של האלף הראשון לפנה"ס, והוא עבר משליטתה לידי הכימרים, מדי, הממלכה האחמנית ונכבש בידי אלכסנדר הגדול. במאה ה-1 לפנה"ס ביססו הרומאים את השפעתם באזור, אשר נודע בשם "ארזן" (Arzen).
טקטיקה ימית
יש להבחין בין טקטיקה ימית לבין אסטרטגיה בלוחמה ימית. הטקטיקה הימית עוסקת בבחירת אופן פעולה קונקרטי על ידי הפיקוד בשטח, במטרה לזכות בניצחון בקרב ספציפי, זאת, להבדיל מאסטרטגיה, שהיא הצבת היעדים ארוכי הטווח ותכנון אופן הפעולה הכולל ומטרותיו, לדוגמה, תכנון אסטרטגי להשתלטות על אזור גאוגרפי בעל חשיבות גבוהה.
מאמץ התמרון
מאמץ התמרון הוא מרכיב התקפי הבא לידי ביטוי במפגש לוחמה ימית בין ציים. מאמץ התמרון מכתיב את תוכנית התקדמות הכוחות באזור עוין, ואת פריסת הכוחות במהלך קרב התקפי. כמה מאפשרויות התמרון שעומדות בפני מפקדים בקרב ימי הן: תנועה התקפית קדימה, לפיתת צי האויב בתנועת מלקחיים, שימוש בהונאה לצורך הטעיה ועוד.
העת העתיקה
מאחר שכדי שניתן יהיה לבצע תמרון זה, על הספינה התוקפת להצליח להגיע אל דופן הספינה היריבה, החלה בהדרגה לעלות החשיבות של התבנית בה מסודרות הספינות, וכפועל יוצא מזה עלתה גם החשיבות לתיאום ולכידות בין הספינות. התבנית המקובלת ביותר הייתה תבנית הקו. הספינות סודרו בקו ישר פחות או יותר וכך הגנו על אגפיהן. טקטיקה הגנתית זו, הגבירה בתורה את החשיבות ההתקפית במהלכים שמטרתם שבירת קווי האויב, כדוגמת שימוש בספינת הבערה, אותה מילאו בחומרים דליקים, הציתו והשיטו, בסיוע רוח מתאימה, לעבר אוניות היריב.
ימי הביניים ותחילת העת החדשה
קרב לפנטו ב-1571 נחשב לקרב הימי הגדול האחרון בהיסטוריה בין ציי אניות מלחמה המונעות במשוטים, שאינן צריכות להתחשב בכיוון הרוח. בקרב זה בוצעו תמרוני הטעיה כדי לפרק את מבנה הספינות היריבות, תמרון לכניסה בין קו הספינות לבין החוף כדי לשפר את זווית ההתקפה, שימוש מושכל בכוח עתודה שהצטרף במהלך הקרב ועזר להכריע אותו, והשתלטות על ספינת הדגל של הצי והצגת ראשו הערוף של המפקד על חנית - מה שפגע אנושות במורל חייליו ועזר להכניע את הקרב.
הטקטיקה האנגלית במאות ה-17 וה-18
בעת המלחמות בין אנגליה להולנד שופרה טקטיקת הטור העורפי. באנגליה אפילו נכתב ספר "הוראות קבע ללחימה" שפירטו את ההתנהגות הרצויה של האדמירל בקרב. אם האדמירל הפסיד, אך נצמד להוראות הקבע, הוא היה מזוכה. אם הפסיד ולא נצמד להוראות היה מורד בדרגה ואף מוצא להורג.
הטקטיקה האנגלית המקובלת במאה ה-17 הייתה טקטיקת הטור העורפי. בהתחלה האנגלים בנו ספינות גדולות יחסית עם יותר מ-100 תותחים, אך לקראת המאה ה-18 וה-19 חדלו מכך, ואונית המערכה התקנית נשאה בערך 70–80 תותחים. השייטת הממוצעת כללה 15–30 אוניות מערכה ואי אלו פריגטות.
הצוללות במלחמות העולם
הטקטיקה של הצוללות בשלב זה הייתה לנסות ללחום בחזרה במטוסי האויב שאיתרו אותן, באמצעות תותחים שהותקנו על גבי הצוללת. הפקודה 'מתקפת נגד' של הצבא הגרמני אסרה על הצוללות להתחמק מהמטוס המתקרב, וחייבה את הצוללת לנסות ולהפיל אותו. מה שלא לקח בחשבון הפיקוד הגרמני זה שהבריטים שמחו להקריב מטוס תמורת צוללת - לבריטים היו כמה אלפי מטוסי סיור, ולגרמנים רק כמה מאות צוללות. הפקודה בוטל 97 ימים לאחר שניתנה. עוד לפני שפיקוד הצי הגרמני מצא מענה טקטי הולם לחידושים של בעלות הברית, הפסידה גרמניה במלחמה.
קרבות ימיים מודרניים
במלחמת פוקלנד ב-1982 התעמתו הצבא הארגנטינאי עם הצבא הבריטי. במלחמה זו, השיגו הבריטים עליונות ימית בשלב מוקדם של הלחימה. הבריטים הכריזו על "אזור הרחקה" (Exclusion Zone) ברדיוס של 200 מייל (כ-320 ק"מ), והזהירו כי אוניות אויב בתוך אזור זה יוטבעו. בניגוד להכרזה זו, צוללת גרעינית בריטית הטביעה סיירת ארגנטינאית שכלל לא נכנסה לאזור ההרחקה, ובסופו של דבר גרמה לנסיגת הצי הארגנטינאי ולביסוס העליונות הימית של הבריטים.
קיילי
קיילי (באנגלית: Kiley) הוא שם פרטי ושם משפחה. {{פירושונים|
מורטוב
מוּרַטוֹב (ברוסית: Муратов; לנקבה: מורטובה) הוא שם משפחה רוסי.
משפחה בהסעה
הסדרה בוימה על ידי ליה חפץ, ומבוססת על הפורמט הבריטי "Teen Taxi" של רשת BBC.
יד2
היסטוריה
בשנת 2023 סערת רשת החלה סביב מודעות להשכרת דירות שעלו בפלטפורמה של יד2 מפני שהמודעות הצהירו כי הנכס מיועד לדתיים ושומרים מסורת בלבד, בעקבות כך יד 2 פעלה להסירן.
קופצ'ווה
היסטוריה
העיירה נוסדה בתחילת המאה ה-17. קופצ'ווה נוסדה בלב יערות ובין שני נהרות, יובליו של הניימן - האנצ'ה השחור והאנצ'ה הלבן. בשל מיקום העיירה על דרך ראשית למסחר היא שימשה מרכז לסוחרים. לצורך כך התקיימו בעיירה ימי שוק גדולים. האוכלוסייה בעיירה כללה בעיקר יהודים, שהתפרנסו ממסחר ומלאכה ומעטים שעסקו חקלאות.
תולדות הקהילה היהודית
יהודים החלו להתיישב בקופצ'ווה בסוף המאה ה-18, והתפרנסו ממסחר בחנויות קטנות, ממלאכות כמו טקסטיל, מקצבות וממכירה במכולות. יהודי העיירה הצליחו לרכוש מגרשים גדולים לחקלאות.
חינוך
קופצ'ווה הייתה ידועה בתלמידיה ומשכיליה היהודים. הילדים היהודיים למדו ב"חדר" גמרא ולשון עברית, וכך שמרו על זהותם כיהודים. בתקופת עצמאותה של ליטא ב-1918–1940 פעלו בקופצ'ווה בית ספר יהודי פרטי, ספרייה, חוג דרמה ובתי ספר תיכוניים עבריים. רוב יהודי העיירה השתייכו למחנה הציוני ולשתי תנועות נוער ציוניות. האחת, "גורדוניה", שבה היו כארבעים חברים, והשנייה, "החלוץ", שבה כמות הפעילים הייתה גדולה יותר.
פרשת שי דרומי
פרשת שי דרומי הייתה שרשרת אירועים, שהתרחשה ב-13 בינואר 2007, ובמהלכם ירה שי דרומי, חקלאי מחוות בודדים בנגב, בח'אלד אל-אטרש ובאיוב אל-הוואשלה, לאחר שפרצו לחוותו יחד עם שניים נוספים. אל-אטרש נהרג ואל-הוואשלה נפצע כתוצאה מהירי. מעצרו של דרומי עורר דיון ציבורי בשאלה האם רשאי אדם לירות בביתו שלו בפורץ או מסיג גבול, ובסופו של דבר הוביל לחקיקת שינוי בחוק העונשין, המכונה "חוק דרומי", שקבע הגנה מפני הרשעה פלילית בגין מעשים כמו אלה שביצע דרומי, בנסיבות דומות. דרומי זוכה על ידי בית המשפט מהאישום בהריגה.
"חוק דרומי"
במסגרת התיקון נוסף לחוק העונשין סעיף 34י1, שזו לשונו:
ד"ר נו (ספר)
בשנת 1990 תורגם הספר לעברית בידי עמנואל לוטם ויצא בהוצאת הספרים זמורה-ביתן. בשנת 2008 תורגם מחדש על ידי אסף כהן ויצא לאור על ידי הוצאת ידיעות ספרים.
תקציר עלילת הספר
במלחמת העולם השנייה שירת בונד כקצין בצי הבריטי וטיפס עד לדרגת קומנדר ושירת ביחידת "הקומנדו ה-30". מספרו של בונד, אותו קיבל בשנת 1952, מורכב מהקידומת "00", המסמנת רישיון להרוג תוך כדי עבודה ומהספרה 7, שנלקחה ממספר קו האוטובוס שהוביל למשרדו של פלמינג.
Life thru a Lens
Life thru a Lens הוא אלבום הראשון של הזמר הבריטי רובי ויליאמס, לאחר עזיבתו את להקת טייק ד'את. האלבום הופק על ידי גאי צ'יימברס. מהאלבום יצאו חמישה סינגלים: Old Before I Die, Lazy Days, South of the Border, Angels ו-Let Me Entertain You.
יעקב יוסף
נעוריו ותחילת דרכו הציבורית
בשנים 1983–1984 היה חבר מועצת העיר ירושלים מטעם מפלגת ש"ס בבחירות הראשונות בהן התמודדה התנועה. לקראת הבחירות לכנסת ה-11 שובץ ברשימת ש"ס, שהתמודדה לראשונה בבחירות לכנסת, ונבחר במסגרתה לכנסת. היה חבר בוועדת חוקה, חוק ומשפט, ועדת החינוך והתרבות, וכן בוועדת החקירה הפרלמנטרית לתאונות דרכים. פעל למען תיקון חוק מיהו יהודי.
התנתקות מש"ס
בשנת 2008, בעקבות שיחות אולמרט–אבו מאזן, תקף את ש"ס ואמר שהמפלגה "איבדה את זכותה המוסרית להתקיים", וכי היא לא תוכל לומר "ידינו לא שפכו את הדם הזה" אם תתמוך בוויתורים לרשות הפלסטינית.
חוק לעידוד טוהר המידות בשירות הציבור
אחרית הדבר
ב-22 פברואר 2022 הוענקו במשכן נשיאי ישראל ובמעמד נשיא המדינה, שר המשפטים ומבקר המדינה, תעודות הוקרה ל-4 חושפי שחיתויות.
רחלי רוטנר
ביוגרפיה
בשנת 2011 יצרה את עמוד הפייסבוק "ביבי מאויר", בו איירה סטטוסים מדף הפייסבוק של ראש הממשלה בנימין נתניהו באופן סאטירי.
רצח ישראל נולמן
הרצח והחקירה
ב-26 בספטמבר 1981 נעצר משה עזריה, צעיר מוגבל בשכלו בן 21 מעכו, בחשד שניסה לתקוף נערה צעירה בקריית חיים. משה עזריה נלקח מתחנת זבולון לימ"ר חיפה, שם נחקר על ידי חוקרי הצח"מ והודה ברצח הנער ישראל נולמן. למחרת, הכחיש עזריה כל קשר לרצח וטען כי הודה מפני שהוכה וחשש מהשוטרים. הודאתו הראשונה של עזריה הייתה קצרה, מבולבלת וסתרה ממצאים רבים מזירת הרצח ולא יכולה הייתה להוות בסיס לכתב אישום. עזריה נעצר למשך שישים יום, לקראת שחרורו נשלח עזריה לחקירה בתל אביב, חמישה חוקרים חקרו את עזריה במשך שלוש עשרה שעות ברציפות. בסיום החקירה הודה עזריה כי ראה את הרצח, ואף שחזר בשעת לילה מאוחרת את שראה. בעקבות שתי הודאותיו, פרטים מוכמנים שהופיעו בהודאותיו והשחזור שביצע, הוגש נגדו כתב אישום.
טענות בדבר חפותו של עזריה
זאת לצד ראיות חדשות נוספות וטענות כי הודאותיו של עזריה סותרות זו את זו ואת הממצאים בזירת הרצח וכי השחזור שביצע אינו תקין.
ב-1997 דחה השופט אהרון ברק את הבקשה למשפט חוזר וקבע כי "לא הוצגו בפני ראיות או עובדות המצדיקות משפט חוזר. לא שוכנעתי כי קיים חשש של ממש כי בהרשעתו נגרם למבקש עיוות דין. הנני סבור, כי ההרשעה - בדין יסודה, ואין כל צידוק להורות על משפט חוזר."
צחוק מעבודה
מבנה התוכנית
כמו כן, התוכנית משודרת בשידורים חוזרים בערוץ הוט קומדי סנטרל.
אחדות העבודה
ועידת היסוד
ועידת היסוד של המפלגה התקיימה ב-26 בפברואר 1919, בפתח תקווה. ועידת היסוד התקיימה לאחר הוועידה הארצית הראשונה של ההסתדרות החקלאית, אשר כונסה על ידי שלוש ההסתדרויות החקלאיות שהיו קיימות אז (ביהודה, בגליל ובשומרון). בוועידה חקלאית ארצית זו הוחלט ברוב דעות להקים את האיחוד הכללי של פועלי ארץ ישראל. אל האיחוד, שנקרא בשם "התאחדות ציונית סוציאלית - אחדות העבודה" הצטרפו רוב צירי הוועידה החקלאית, למעט רוב אנשי מפלגת הפועל הצעיר והפלג הקטן של 'פועלי ציון שמאל'.
הגזע המוחרם
תקציר העלילה
בן הוא מנהל החווה ויש לו קשר עסקי טוב עם משפחת רולינס, האב זאב (צ'ארלס ביקפורד) בנו צ'רלי (אלברט סלמי) שחושק ברייצ'ל ובתו ג'ורג'יה (קיפ המילטון) שחושקת בקש.
האלה העבריה
האלה העבריה הוא ספר משנת 1967 מאת ההיסטוריון והאנתרופולוג היהודי רפאל פטאי, שבו טוען המחבר שמבחינה היסטורית, לדת היהודית בתקופת המקרא היו אלמנטים של פוליתיאיזם, בעיקר פולחן אלות ופולחן של האלה האם, ושאלוהי ישראל נעבד יחד עם "אשתו", האלה אשרה, בפולחן משותף.
עיקרי הספר
ביהדות, שלא כמו בנצרות הקתולית לדוגמה, לא היה גוף מרכזי שקבע את הדוקטרינה הדתית ואת כללי הפולחן, בוודאי בעת העתיקה שהקהילות השונות היו פזורות ומבודדות והתקשרות ביניהם הייתה קשה. פולחן יהוה קודם כאל מרכזי של שושלות המלוכה בישראל וביהודה, אך הפולחנים הפוליתאיסטים האחרים של המיתולוגיה הכנענית במזרח הקרוב נמשכו. הפולחן התבצע באתרים רבים בבמות ומקדשים, בשילוב עם אלוהות נשית, ובצורה חומרית עם פסלי פולחן וצלמיות (כפי שמעידה כמות ממצאי הצלמיות העצומה שנחשפו בחפירות ארכאולוגיות בארץ ישראל).
המחאה נגד תוכנית ההתנתקות
תחילת המחאה המאורגנת
לעומת המפגן השקט הזה, היו מתנחלים שהתראיינו לטלוויזיה והודיעו שלא יוציאו אותם חיים משם. ראש השב"כ אבי דיכטר התריע בישיבת ממשלה שגברו הסיכונים שאיש ימין קיצוני ינסה לפגוע באריאל שרון ועורר סערת רוחות.
התגברות גל המחאה
בתחילה יולי פתחו חברי הכנסת של הליכוד המתנגדים לתוכנית (בראשות עוזי לנדאו) בקמפיין, הכולל פרסום חוצות, המנסה לשכנע את הציבור להתנגד לתוכנית מטעמים ביטחוניים. בקמפיין צוטטו אישים ביטחוניים בכירים (כראש השב"כ, יובל דיסקין, וכרמטכ"ל לשעבר, משה יעלון), בדבר הסכנות שטומנת בחובה התוכנית.
התמיכה במתנחלים ירדה בעקבות מעשי אלימות חמורים שנקשרו בהם: הכאת נער פלסטיני שנקלע לעימות בין תושבים פלסטינים מאזור המואסי למפגיני ימין, שהגיעו ברובם מחוץ לגוש קטיף והתבצרו בניגוד לחוק במלון ביישוב נווה דקלים. חיילי צה"ל נאלצו לגונן על הנער בגופם מפני המתיישבים שתקפו אותו לאחר שאיבד את הכרתו מסיבה לא ברורה., פיזור מסמרים בכבישים (מאוחר יותר טענו גורמי ימין שהיו אלה מעשיהם של פרובוקטורים מהשב"כ), ואף חשד כי נרקמה תוכנית להצית מכוניות בכבישים. כל הארגונים המתנגדים להתנתקות הכחישו כל קשר לאירועים אלה ואף קראו למשטרה לעצור את המבצעים.
פיגועים שבוצעו במסגרת ההתנגדות
ב־4 באוגוסט רצח עדן נתן־זדה, חוזר בתשובה ששהה בחודשים האחרונים בכפר תפוח, ארבעה נוסעים ערבים בפיגוע באוטובוס 165 של אגד בשפרעם. על פי הצהרתו, הרצח בוצע במטרה לעכב את ביצוע ההתנתקות.
מחאות המפונים בזמן ביצוע תוכנית ההתנתקות
רוב תושבי גוש קטיף נשארו בבתיהם גם אחרי תום "מבצע יד לאחים" וחיכו לפינוי בכוח (17.8) על מנת להביע את מחאתם. המחאה כללה שיחות נוקבות עם החיילים המפנים, קריעת קרע בבגד לאות אבלות, מייצגי מחאה, הפגנות, תחינות של המשפחות לחיילים לא לפנות אותם וכן תפילות המוניות. היו משפחות שביקשו מהחיילים לסחוב אותם מאחר שלא יכלו לעזוב מרצון ואחרים הביעו התנגדות פסיבית שאילצה את המפנים להרימם עד לאוטובוס. כמה תושבים בנווה דקלים, רפיח ים ופאת שדה הציתו את ביתם לאות מחאה. בעצמונה הוכנו מספר מייצגי מחאה חריפים, ביניהם משפחה אחת שיצאה מהבית עם טלאי כתום. ככלל, מחאת תושבי הגוש הייתה לא אלימה. גם במנחת קטיף חנו מספר אוטובוסים אשר הביאו עשרות מפגינים לתוך הגוש או מתוך הגוש עצמו.
מחאות אחרי הפינוי
ב־23 באוגוסט 2005 הודיעו מספר פעילי ימין על יוזמה להקמת מוזיאון "יד ושם" לקהילות גוש קטיף וצפון השומרון שנחרבו. היוזמה זכתה לגינוי מאנשי ציבור ישראלים בגלל השימוש בשם "יד ושם" המזוהה עם המרכז להנצחת השואה. בהלוויה המונית שנערכה בצמידות לקבורתם של 15 חללי גוש קטיף (מתוך 48) נאמו אנשי ציבור שהספידו את הגוש ואת המתים. בין הנואמים היה הרב הראשי לשעבר ישראל מאיר לאו, ניצול שואה, שקרא לא להרוס את בתי הכנסת של גוש קטיף אלא להשאירם כדי ש"הם יהיו ה'יד ושם' של גוש קטיף, יד ושם לחורבן שהיה, הם יהיו האנדרטה לחבל ארץ פורח ופורה שהיה בגוש קטיף ואיננו".
ביקורת על תוכנית ההתנתקות לאחר ביצועה
ראש השב"כ בעת ההתנתקות, יובל דיסקין, ביקר את יעילותה, ואת הדרך שבה היא הוצגה לציבור הרחב. דיסקין אמר שלא ימליץ להמשיך במהלכים חד צדדיים, כאשר אין גוף אוכף חוק בצד השני. האלוף גרשון הכהן שהיה אחד מראשי הצבא שעסקו בפינוי הכה על חטא בביקור תנחומים אצל משפחת מורנו, שבנה נהרג בפשיטה בלבנון, ואמר כי ההתנתקות הייתה פשע שהוא היה שותף לו.
החברה לפיתוח יפו העתיקה
היסטוריה
החברה הוקמה בשנת 1961 על ידי ממשלת ישראל ועיריית תל אביב-יפו, במטרה לשקם את אזור יפו העתיקה, שבאותה עת כונה "השטח הגדול" והיו בו מבנים רבים במצב תחזוקה גרועה, רבים מהם היו הרוסים חלקית והייתה בו פעילות עבריינית. אחזקת מניות החברה התחלקה באופן שווה בין העירייה ובין הממשלה באמצעות מינהל מקרקעי ישראל והחברה הממשלתית לתיירות.
בשנות ה-80 יזמה החברה פסטיבל מוזיקה ים תיכונית בשם "לילות יפו", שהיה נערך באמפיתיאטרון בגן הפסגה וסביבתו.
בשנת 2015 עברה החברה לבעלותה המלאה של עיריית תל אביב, ופעילותה אחודה עם חברת אתרים העירונית, שהפכה לחברת האם שלה.
כולל הולנד ודויטשלנד
אופי הכולל
אנשי הכולל היו הראשונים שהתקוממו ב-1837 נגד סדרי החלוקה המקובלים (כלומר כוללים המארגנים את החלוקה בארץ ישראל לפי קריטריונים שקבעו ועדים בחוץ לארץ ובפרט חלוקה נפרדת לספרדים ואשכנזים, חסידים ופרושים). עיקר ההתקוממות הייתה כנגד שמרנותם של הנדבנים שמנעו מיהודי ירושלים כל מודרנה, לבל ייחשפו לפגעי ההשכלה. ועד הפקידים והאמרכלים, למשל, שהיה הגוף הנדבני העיקרי שכלכל את רוב אשכנזי ירושלים, מנע מיהודים המקבלים ממנו כספי חלוקה ללכת לרופא, מפחד שהרופאים (גם היהודים) יסיטו את תלמידי החכמים אל ההשכלה.
סלאבומיר מרוז'ק
ביוגרפיה
מרוז'ק היה חבר מפלגת הפועלים המאוחדת PZPR בתקופת השלטון הסטאליניסטי בברית המועצות ובגרורותיה. תמך במשפטי הראווה שערך השלטון לכמרים קתוליים בקרקוב, שבהם נידונו למוות שלושה כמרים. בסוף שנות ה-50 החל לכתוב מחזות. הראשון מביניהם, "Policja" (משטרה), ראה אור ב-1958.
על יצירתו
עבודותיו של מרוז'ק משתייכות לסוגת תיאטרון האבסורד, הוא מציג בפני צופיו אלמנטים בלתי ריאליסטיים, התייחסויות פוליטיות ותרבותיות ופרודיה עוקצנית.
כובאני
כּוֹבּאני (בכורדית: Kobanê או Kobanî; בסוראני: کۆبانی, תעתיק: כּוֹבָּאני; בערבית: عين العرب, תעתיק: עיְן אל-ערבּ, תרגום: "מעיין הערבים") היא עיר במחוז חלב שבצפון סוריה סמוך לגבול טורקיה.
המערכה מול המדינה האסלאמית
ב-29 בינואר 2015, הצליחו הכוחות הכורדים למגר כליל את לוחמי דאעש מהעיר. אולם בפועל ההרס העצום בעיר לא השאיר כמעט אף מבנה בודד שלם, ומרבית תשתיות העיר נהרסו כליל.
טילראן
תנועה ותחבורה
העיירה ממוקמת ליד הכבישים 142, 145 ו-926.
עמיקם אלעד
עמיקם אלעד (נולד ב-26 ביוני 1946) הוא פרופסור בגמלאות בחוג ללימודי האסלאם והמזרח התיכון באוניברסיטה העברית בירושלים.
ירושלים בתקופה האסלאמית הקדומה
העדויות על המאמץ יוצא הדופן של ירושלים בראשית התקופה האומיית מאששות ומחזקות במידה רבה את טענתו של גולדציהר כי המאבק עם עבדאללה ב. אלזביר הוא שגרם לעבד אלמלכ לבנות את כפת הסלע ולנסות להסיט את החג' ממכה לירושלים.
ה"מהפכה העבאסית" ודפוסי שלטון ומנהל בח'ליפות העבאסית הקדומה (750-833)
בחן אלעד כמה מהעדויות והטיעונים של ה"רויזיוניסטים החדשים" הללו של המהפכה העבאסית. הוא מבקש להראות כי העדויות עליהם הסתמכו אינן יכולות לשמש כהוכחה לכך כי צבא המהפכה העבאסי (אהל ח'ראסאן) היה לא ערבי (איראני). אחת המסקנות החשובות אליהן הגיע היא כי אין להסתמך על מספרי צבאות, אוכלוסיות וכדומה שנמסרו במקורות הערביים בימי הביניים הקדומים והמאוחרים כאחד. ברוב רובם של המקרים מספרים אלו אינם תקפים ומסוכן מאוד להסתמך עליהם.
חקר ההיסטוריוגרפיה הערבית הקדומה
בנושא זה כתב אלעד מספר מאמרים בהם דן בראשית הכתיבה ההיסטורית על ידי הערבים, עם דגש על כתיבת ההיסטוריה של כיבושי הערבים בסוריה רבתי (אלשאם), הכוללת גם את ארץ-ישראל. הוא הגיע אל המסקנה כי כתיבת ההיסטוריה של כיבושי הערבים החלה מיד לאחר סיום הכיבושים, קרי מאמצע המאה ה-7 לספירה. הוא גילה שני חיבורים קדומים על כיבושי הערבים, האחד מסוף המאה ה-1 לספירה והשני קדום עוד יותר, מאמצעיתה של מאה זו. לכך יש כמה השלכות ישירות ובלתי ישירות על הוויכוח הכללי הקיים בקרב המזרחנים למן המאה ה-19: מתי החלו המסלמים להעלות על הכתב את מסורותיהם וכן מתי נכתבו הספרים הראשונים בערבית.
החברה האקונומטרית
מדליות ואירועים
החברה מעניקה מספר אותות ומדליות לעוסקים בתחום:
נקודת דות'יירז
לקריאה נוספת
• Defense Mapping Agency 1992, Sailing Directions (planning Guide) and (enroute) for Antarctica, P 343
רפאל פנחסי
הרשעתו בפלילים
בינואר 2013 הורשע בעבירות תכנון ובנייה, על שימוש בבניין ללא היתר. פנחסי הודה בעבירה בהסדר טיעון, שבמסגרתו נמחקה מכתב האישום עבירה של בנייה ללא היתר. נגד פנחסי גם הוגשה תביעה אזרחית, על סך 1.3 מיליון שקל, על שהקים את ביתו, תוך חריגות בנייה, ובנה אולם שמחות ללא רישיונות בלב בני ברק.
זיאוסודרה
למרות שלכל גרסה של המבול יש מרכיב ייחודי משלה, ישנם אלמנטים רבים בסיפור שמשותפים לשתיים, שלוש, או ארבע גרסאות.
מונרייקר
הפצת הסרט וביקורות
הקרנת הבכורה התקיימה ב-26 ביוני 1979 בלונדון. שלושה ימים לאחר מכן הסרט נחנך בארצות הברית.
זיאוסודרה
מיתולוגית המבול השומרית
מסמך שומרי המכונה הוראות שורופק תוארך על ידי חוקר בשם קרר לסביבות שנת 2500 לפנה"ס, מתייחס בגרסה מאוחרת יותר לזיאוסודרה. קרמר הגיע למסקנה ש"זיאוסודרה נהיה לדמות משמעותית במסורת הספרותית באמצע המאה השלישית לפנה"ס".
אותנפישתים
אותנפישתים ואתרחסיס הם אותו אדם. השם של אתרחסיס השתנה לאותנפישתים לאחר שקיבל את מתת האלמוות. דבר זה מסביר מדוע למרות שבאפוס של גלגמש גיבור המבול הוא אותנפישתים, עדיין מוזכר שמו של אתרחסיס.
המצוד (ספר)
על הסופר
במהלך שהותו בארצות הברית, פנו אליו ממארוול קומיקס והציעו לו לעבוד עמם. בסופו של דבר בחר ירחי לסרב להצעה, ללכת אחרי חזונו הציוני ולעלות לישראל ב-1992.
רקע היסטורי על המאורע המתואר בספר
מטוס אל על הגיע לשדה התעופה של בואנוס איירס נושא מכונאי ואיש שב"כ בעל דמיון פיזי לאייכמן, והעלו את אייכמן למטוס תחת זהותו של אדם זה. אייכמן סומם בתרופות מטשטשות שיאפשרו לו ללכת אך לא לדבר, וכל הצוות התחפש לאנשי מטוס אל על. הבדיקה הביטחונית והעלייה למטוס עברו ללא אירועים בעייתיים. זמן הטיסה לארץ לקח יותר מעשרים וארבע שעות. למחרת הודיע ראש הממשלה דוד בן-גוריון בכנסת על לכידתו של אייכמן והבאתו ארצה. המבצע גרם לחיכוך דיפלומטי קצר בין ישראל לארגנטינה על רקע התערבות ופגיעה בריבונותה. בנוסף, פרטי מבצע מסתורי זה נשמרו בסוד במשך שנים רבות ודרך לכידתו של אייכמן עוררה השערות ותאוריות שונות ברחבי העולם.
קולינס
ראו גם
}}
חסמיק פפיאן
ביוגרפיה
לאחר הופעת הבכורה שלה באופרה הארמנית הלאומית, היא הוזמנה להופיע כסולנית במגוון מקומות, בין היתר באופרה של בון ובדויטש אופר אם ריין, שבדיסלדורף, גרמניה. עד מהרה, היא פיתחה קריירה בינלאומית, ומאז הופיעה במספר רב של תיאטראות, ביניהן היוקרתיות באופרות שבעולם, כמו המטרופוליטן אופרה וקרנגי הול בניו יורק, האופרה של סן פרנסיסקו, האופרה הלאומית בוושינגטון, לה סקאלה במילאנו, האופרה בסטיליה בפריז, גראן תיאטרו דל ליסאו בברצלונה, תיאטרו ריאל במדריד, ויגמור הול בלונדון, האופרה של וינה ומוזיקפראיין בווינה, קונצרטחבאו והאופרה דה נדרלנדס של אמסטרדם, האופרה של ציריך, תיאטרון מריאינסקי בסנקט פטרבורג, וכן באופרה הממלכתית של בוואריה במינכן, האופרה הלאומית בשטוטגרט, האופרה הממלכתית של המבורג, זמפר-אופרה בדרזדן, והאופרה של ברלין.
אנגליה
מקור שם הארץ הוא באנגלים, אחד השבטים גרמאניים שהתנחלו בבריטניה במאה החמישית והשישית. ממלכת אנגליה שהתגבשה במאה התשיעית הייתה המדינה החזקה באיים הבריטיים במשך קרוב לאלף שנים. ב-1707 התאחדה עם ממלכת סקוטלנד ונוסדה הממלכה המאוחדת. אנגליה נבדלת משלוש הארצות האחרות בכך שאין לה כל אוטונומיה פוליטית, והיא נשלטת ישירות על ידי הממשלה והפרלמנט הבריטיים, השוכנים בלונדון, שהיא בירת הארץ והממלכה גם יחד. מבחינה משפטית, אנגליה וויילס מהוות יחידה אחת הכפופה למערכת חוקים זהה, הנבדלת מזו של סקוטלנד וצפון אירלנד. בשל הדומיננטיות שלה, בעבר ובהווה, "אנגליה" משמשת לעיתים כמילה נרדפת לכלל הממלכה או לאי הבריטי.
היסטוריה
בשנת 1066 ויליאם הכובש והנורמנים כבשו את הממלכה הקיימת של אנגליה והקימו מערכת שלטונית ומערכת אצולה אנגלו-נורמנית. הם שלטו כמושלים ובעלי האדמות של פשוטי העם האנגלים. אצולה זו שימרה שימוש בשפה צרפתית מוקדמת, אך במהרה הבדלי התרבויות והשפה נמחקו במהלך ימי הביניים.
שפות
באנגליה גופא שרדה רק לשון לא-אנגלית אחת, הקורנית של קורנוול. היא נכחדה במהלך המאה ה-19 אך לאחרונה הוחייתה, והיא מדוברת בדרגות שונות על ידי כ-3,500 אנשים.
תרבות
הרומן האנגלי כבש את מקומו הודות לדניאל דפו שנחשב, יחד עם, לאבי הרומן האנגלי ("רובינזון קרוזו" הוא ספרו הידוע ביותר). גם הנרי פילדינג היה אחד ממייסדי הרומן האנגלי. מרי שלי וצ'ארלס דיקנס. כמו כן בתחום סיפורי המסתורין והבלשים תופסים האנגלים מקום של כבוד, ואגאתה כריסטי ואף ארתור קונאן דויל נחשבים לגדולי סופרי הבלשים בכל הזמנים.
אנגליה ידועה במשורריה המהוללים, עליהם נמנים: ג'ון מילטון, ויליאם שייקספיר, אדמונד ספנסר, ויליאם וורדסוורת', ג'פרי צ'וסר, פיליפ סידני, פרסי ביש שלי, לורד ביירון, ויליאם בלייק, ג'ון קיטס, אלפרד טניסון, ואחרים.
יהודים באנגליה
יהודים הגיעו לאנגליה לראשונה עם ויליאם הכובש ב-1066, אך גורשו על ידי אדוארד הראשון ב-1290 וישיבתם נאסרה במשך כשלוש מאות וחמישים שנה. באמצע המאה ה-17 התיר אוליבר קרומוול את שיבת היהודים. בתחילה הגיעו ספרדים מארצות השפלה, ולאחריהם אשכנזים ממרכז אירופה. גל הגירה עצום מרוסיה ופולין חימש את האוכלוסייה היהודית, מ-60,000 ל-300,000, סביב ראשית המאה העשרים. ערב מלחמת העולם השנייה נמלטו למדינה רבבות פליטים יהודים מהשטחים בשלטון הנאצים.
באנגליה יושב רוב מכריע של יהודי הממלכה המאוחדת, המונים קרוב לרבע מיליון נפש. הריכוז הגדול ביותר הוא בלונדון, עם כ-200 אלף יהודים, רובם בשכונות הצפון מערביות של העיר ובראשן הנדון וגולדרס גרין, אך גם בהמפסטד ובסטמפורד היל. הריכוז השני בגודלו הוא במנצ'סטר, עם כ-40,000 יהודים, בעיקר בצפון העיר.
ז'ידיק
היסטוריה
כבר בשנת 1897 פעלו בעיירה שלושה בתי מלאכה וכעשרים חנויות. התקיימו בה ימי שוק וירידים עונתיים שמשכו אליהם את כל תושבי המחוז.
האיש בעל אקדח הזהב (ספר)
תרגומים
בשנות ה-60 תורגם הספר לעברית תחת השם הסוכן בעל אקדח הזהב, בידי א. דן ויצא בהוצאת הספרים ספיח. בשנת 1988 תורגם הספר בשנית בידי עמנואל לוטם בהוצאת זמורה-ביתן, והפעם תחת השם האיש בעל אקדח הזהב.
אנוסים
ראשיתה של תופעת האנוסים בספרד
גם לאחר שוך המהומות המשיכו להופיע גלים של המרות דת מרצון. ההתנצרויות היו כה רבות עד שתוך עשרים וחמש שנה נוצרה תופעה חברתית רחבת ממדים שכונתה בציבור הכללי "הנוצרים החדשים". בקרב הציבור היהודי לעומת זאת נקראו המומרים "אנוסים", שהוא המונח המקובל בספרות ההלכה לתופעה זו לפחות בימי רבינו גרשום, ומתוך רצון למזער את חטאם של הממירים ומתוך הבנת הנסיבות שהובילו להמרות אלו.
המרות הדת סביב גירוש ספרד
כפי שתיאר זאת בדבריו האנוס יצחק אורוביו די קסטרו:
מנהגים שהשתרשו בקרב צאצאי האנוסים
גם בלאדינו השתמרו כמה ביטויים שמקורם במציאות בה חיו האנוסים. כך, למשל, נוצר הבדל בהתייחסות כלפי חפצים בעלי הקשר יהודי לכאלו שלא. כך כשהוחזרו למקומם חפצים כגון פמוטי שבת וחנוכייה לאחר שימוש, השתמשו בביטוי "להסתיר" ולא להחזיר למקום.
באי מיורקה יושבת קהילת הצ'ואטה אשר משמרת את מורשתם כצאצאי אנוסים ומקיימת סוג של נצרות סינקרטיסטית של קתוליות עם אלמנטים יהודיים. הקהילה מונה כ-20,000 נפש אשר בשל איסורים קדומים להינשא להם (זהותם ידועה לאור 15 שמות משפחה שניתנו להם ברובם על ידי האינקוויזיציה) שימרה הקהילה את עצמה בעזרת אנדוגמיה.
אנוסים בעולם האסלאם
עם ייסוד האסלאם נאלצו המוני יהודים שהתנגדו למוחמד לקבל עליהם את דתו, ולא יוצאו להורג כמו יהודים אחרים (למשל: בני שבט בנו קורייזה שבו הגברים שסירבו להתאסלם נרצחו, נשיהם אוסלמו ונלקחו כשפחות ובניהם נהפכו לעבדים לערבים המוסלמים הראשונים).
איל מגד
ביוגרפיה
מתגורר בשכונת דניה בחיפה. הוא נשוי בשנית לסופרת והעורכת צרויה שלו ולהם שני בנים משותפים. למגד שני ילדים נוספים מנישואיו הראשונים.
מרי וזלי
ביוגרפיה
מלחמת העולם השנייה עיצבה את עולמה התרבותי ושינתה את חייה. במהלך המלחמה עבדה במשרד המלחמה הבריטי, בסוכנות MI5. באותה תקופה עזבה את בעלה, וניהלה חיים משוחררים שלא היו מקובלים במעמד הבינוני-גבוה באנגליה, אליו השתייכה משפחתה. רבים מספריה עוסקים בתקופה הזו ובאורח החיים החדש שאפשרה המלחמה. בריאיון עיתונאי אמרה שתקופת המלחמה הייתה טובה לבני דורה: "הייתה אווירה של פחד, עליצות, ומסיבות, מסיבות, מסיבות". ב-1945 התגרשה מבעלה ופגשה את אריק סיפמן, מחזאי ועיתונאי, שהפך לבן זוגה. וזלי "חיה בחטא" עם סיפמן, ונישאה לו רק ב-1952, כשאשתו הראשונה הסכימה להתגרש ממנו. אורח חיים זה גרם למשפחתה לנדות אותה ולנשלה מירושתה. לזוג נולד בן אחד, וחייהם היו מאושרים מאוד, לדבריה. מותו של סיפמן, ב-1970 השאיר אותה מרוששת כלכלית ושבורה נפשית. לפרנסתה החלה למכור בגדים שארגה. וזלי כתבה למגירה במשך שנים רבות, אך לא העזה לנסות לפרסם, למרות שבעלה ובני משפחתה דרבנו אותה להוציא לאור את ספריה. ב-1969 הוציאה שני ספרי ילדים, אך רק כעשור מאוחר יותר התחילה לשלוח כתבי יד של ספרים למבוגרים להוצאות שונות. לאחר סירובים מארבע הוצאות לאור, קיבלה תשובה חיובית מהוצאת מקמילן, ובה פרסמה בשנת 1983 את ספרה הראשון למבוגרים "Jumping The Queue". הספר מספר על אישה שלא רוצה להמשיך לחיות אחרי מותו של בעלה האהוב ומתכננת התאבדות, מכיל בכך גרעין אוטוביוגרפי (האבל הכבד על מות הבעל), מוטיב שקוראים ומבקרים מצאו ברבים מספריה הבאים, למרות הכחשותיה. כך או כך, חוויותיה מחייה העשירים ויוצאי הדופן בהחלט באות לידי ביטוי בהתרחשויות בספריה.
ספריה
ספר נוסף של וזלי שתורגם לעברית הוא כנפי הדמיון (באנגלית: An Imaginative Experience).
פרנסואה פירה
חייו
החל ללמוד ספרות קלאסית ומשפטים בפריז. בשנת 1950 חלה בשחפת ונאלץ לזנוח את ספסל הלימודים. לאחר החלמתו, למד לבחינות ה-agrégation (שמאפשרות ללמד במוסד ציבורי להשכלה) והצליח במטלה הקשה, עם דגש על היסטוריה ב-1954. לאחר ששימש כמורה בבתי ספר תיכון, הוא החל את מחקרו על המהפכה הצרפתית במרכז הלאומי למחקר מדעי.
אודות מחקרו
פירה פרסם מאמר מפתח בשנת 1971 בו הוא הזים את הדיאלקטיקה שמשלה בכיפת ההיסטוריוגרפיה הצרפתית והעמידה באור מגוחך. לפי האסכולה המרקסיסטית המהפכה הצרפתית היא פרי ניצחון הבורגנות בעוד שהמהפכה הבולשויקית היא תוצאת ניצחון הפרולטריון. המשוואה ראתה את לנין כגלגולו של רובספייר ואילו טרוצקי לבש את דמותו של לזאר קרנו. היעקובינים הם מבשרי הבולשביזם ואילו תקיפת הבסטיליה אינה אלא חזרה גנרלית לקראת ההתקפה על ארמון החורף.
לאהוב עד מוות
לאהוב עד מוות הוא רומן היסטורי שנכתב על ידי דבורה עומר ויצא לאור בשנת 1980. העלילה עוסקת בסיפור אהבתם של זהרה ושמוליק (שמואל קופמן) שפעלו בפלוגת הפלמ"ח, בסוף תקופת המנדט הבריטי, שנות ה-40 של המאה ה-20. הספר מבוסס על סיפור אמיתי.
עלילה
הגיבורים הם זהרה ושמואל (שמוליק), נער ונערה בני 19 ושניהם משרתים בפלמ"ח.
זהרה ושמוליק מתחילים כידידים ואהבתם לא נוצרת ביום אחד, אלא מתפתחת יחד עם האישיות והביטחון העצמי שלהם. הסוף מפתיע, טרגי ובלתי צפוי.
יעקב כהן (ראש מועצה)
העתיד בחינוך
בתקופת כהונתו כראש מועצה קריית-אונו הייתה אחד המקומות הראשונים בארץ, שבו הוקרנו סרטים והתקיימו מופעי תרבות בערבי שבת ובשבתות. על אף זאת הוא שמר על יחסים מצוינים בין דתיים ולבין חילוניים בקריה, ודאג למלא את צורכיהם של הדתיים בבניית בתי כנסת ותלמודי תורה, המותאמים לזרמים השונים.
אולפן הקלטות
ממשק עבודה דיגיטלי
עם הקדמה הטכנולוגית ומגמת הדיגיטליזציה נוצרו פיתוחים חדשים בתחום האודיו: מערכות הקלטה קטנות, יעילות וזולות בהרבה בהשוואה למערכות האנלוגיות הגדולות והמסורבלות שהיו מקובלות בעבר. מערכות חדישות אלו החלו להשתלב כסטנדרטים חדשים באולפני ההקלטות, ומאז אין צורך בחדר מכונות שלם על מנת להקליט אודיו באיכות טובה, והרבה מהמכשור שקיים באולפן האנלוגי הוחלף על ידי מערכות מבוססות מחשב: טייפ הסלילים המגנטי ששימש כאמצעי לאחסון ההקלטה הוחלף בדיסק קשיח, מערבל הצליל הענק הוחלף בגרסאות דיגיטליות קטנות או אפילו בגרסאות תוכנה, שכמובן לא תופסות באולפן מקום פיזי כלל.
האולפן הדיגיטלי הביא עמו גם אפשרויות רבות אשר לא קיימות כלל באולפן האנלוגי. תכנות סיקוונסר מעניקות אפשרויות עריכה מאוד מדויקת וירידה עד לפרטים הקטנים ביותר של האודיו המוקלט.
התא המבודד
ישנם סוגים שונים של חללים אקוסטיים הכוללים חדרים ניידים אקוסטיים, חלל אקוסטי קומפקטי או גדול למגבר גיטרה חשמלית.
אולפני רדיו
בעידן האינטרנט כמעט כל אדם יכול להקים תחנת רדיו פרטית ולשדר כל מה שעולה על דעתו. ניתן לעשות זאת על ידי שימוש בתוכנת Winamp והתקנת תוסף Shoutcast. ההקמה אינה מסובכת והשידור יכול להיקלט אצל כל מי שברשותו נגן מדיה מתאים.
שנות הארבעים עד שנות השבעים
הקלטות אלקטרוניות היו נפוצות בתחילת שנות השלושים, ומחרטות להקלטות מאסטר קיבלו חיזוק חשמלי, אבל הקלטות מאסטר עדיין הוצרכו להיות ישירות לדיסק. יחד עם הטרנד המוזיקלי המוביל, האולפנים באותה תקופה עוצבו למטרת הקלטות חיות של יצירות סימפוניות ואנסמבלים גדולים אחרים. הטכנאים מצאו במהרה שחללים גדולים בעלי תהודה גדולה כמו אולמות קונצרטים יצרו איכות אקוסטית אשר הגדילה באופן משמעותי את הסאונד של ההקלטה, ובזמנים האלה, אולמות אקוסטיים "חיים" אלו היו המועדפים על פני חדרים אקוסטיים "מתים" ותאים מבודדים שהיו נפוצים אחרי שנות השישים.
כיום
לפני ההקלטה הדיגיטלית, כמות הערוצים הכללית שהיה ניתן להקליט הייתה 24 ערוצים המבוססים על מכונת הטייפ בעלת 24 הערוצים שהייתה בשימוש ובאולפנים בניו יורק אף הגדילו לחבר בתיאום (סנכּרון) 2 מכונות הקלטה בנות 24 ערוצים וכך ליצור 46 ערוצים (2 ערוצים מתבזבזים על אות הסנכרון). רבים מהאולפנים כיום משתמשים בציוד הקלטה דיגיטלית המגבילה את כמות הערוצים רק על בסיס קונסולת ההקלטה או על בסיס החומרה של המחשב.
ארס
הגדרת המונח ארס
עוד משלהי המאה ה-19 שררו מחלוקות בין בכירי המדענים על הגדרה אחת למונחים: ארס, בלוטות ארס ואמצעי העברת הארס. בעבר הרחוק נסובו חלק מהגדרות המונח ארס סביב הנזק הרפואי שעלול להיגרם לבני אדם, ומאוחר יותר התקיימו ויכוחים סביב הלחץ שבלוטת הארס מסוגלת לייצר, מיקום שיני הארס בחזית הלסת או מאחור וכן הלאה. בעבר כל ניסיון להגדיר את המונח ארס נתקל במכשול כלשהו. לדוגמה, הניסיון להגדיר ארס באמצעות מידת הנזק שהוא גורם לאדם אינו סביר מאחר שהארס קיים הרבה לפני הופעת האדם ואינו יכול להיות בזיקה בלעדית למדע הרפואה, או לחלופין הגדרתו באמצעות מידת הנזק שיגרום לחיות מעבדה, כגון עכברים, אינו סביר גם הוא בשל העובדה שהארס עשוי להיות בעל השפעה משתנה בין בעל חיים אחד למשנהו. ניסיון לסווג את הארס לפי חלוקה טקסונומית כשל בשל העובדה שהעץ הטקסונומי עבר שינויים רבים במרוצת הזמן ומיני בעלי חיים סווגו מחדש בסדרות ובמשפחות חדשות או שונות. ההגדרה המסורתית שלגביה התקיים קונצנזוס מסוים בקהילה המדעית בכ-50 השנים האחרונות הייתה כדלקמן:
המניע להתפתחות הארס
נחש הטאיפן פנים-יבשתי נחשב כיום לנחש הארסי עלי אדמות ומשוער כי הכשה בודדת שלו מסוגלת להרוג כ-100 בני אדם בוגרים. מחקרים שבדקו מדוע לנחש צורך בארס כה עוצמתי גילו שאזור מחייתו המבודד במדבריות אוסטרליה מחייב אותו להתמודד עם סוגי טרף שביכולתם לתקוף ולפגוע בו, לכן הכשה מהירה וקטלנית מעלה את סיכויו לשרוד באזורים אלה. בנוסף שימוש בכמות ארס מועטה באזור צחיח גורמת לאיבוד מועט של נוזלים.
פרוקי-רגליים
נדלים הם מרבי-רגל בעלי מערכת ייחודית להעברת הארס. זוג הגפיים הראשון שלהם נקרא רגלסות (רגלי-לסת). אלה הן רגליים קשות, חדות וחלולות, שבפרק הבטן של כל אחת מהן מצויה בלוטת ארס. אצל מינים מסוימים בלוטות ארס אלה מתמשכות לתוך הבטן ומקושרות אל קצה הרגלסות באמצעות צינורית.
דגים
דגים ארסיים מונים למעלה מ-1,200 מינים וכוללים את הסוגים והמשפחות הבאים: אבנון, זהרון, אצטגנון, עקרבנון, דרקוניים, קרפדגיים ודגי סחוס כגון כרישים מסוימים וטריגוניים. באופן כללי מערכת העברת הארס של הדגים מתאפשרת באמצעות קוץ או נשיכה, ומערכות בלוטות הארס מגוונות מאוד.
יונקים
הסולנודונים ומינים מסוימים במשפחת החדפיים הם ארסיים. בלוטת הארס שלהם נמצאת בלסת התחתונה והארס ומופרש באמצעות תעלות זעירות בשיניהם החותכות. הארס מועבר באמצעות נשיכה רירית אל תולעים ומכרסמים קטנים המהווים את עיקר טרפו של החדף. אצל הסולנודון הארס משמש גם להגנה עצמית ובמאבק בין הזכרים.
הביקורת על שיטת המדידה
שיטת המדידה LD50 הוצגה לראשונה בעולם המדע בשנת 1927 ומאז הפכה לשיטה נפוצה ומקובלת. מבקרי השיטה חולקים על מידת דיוקה בטענה כי הפיזיולוגיה של קבוצת חיות הניסוי שונה מהותית מזאת של גוף האדם ובהתאם לכך אין זה נכון להסיק מתוצאות ניסויים אלה את עוצמת השפעת הארס על גוף האדם. טענות אלה, של מבקרי השיטה, נסמכות בעיקר על העובדה שהארס התאים עצמו אבולוציונית לפיזיולוגיה של בעלי החיים בסביבתו הייחודית ובהתאם לכך השפעתו עשויה להיות מהירה וקטלנית על בעל חיים מסוים ופחות קטלנית ובעלת השפעה איטית יותר על בעל חיים אחר.
פסיקולינים (Fasciculins)
רעלנים אלה פוגעים בתאי עצב כולינרגיים (אלו המשמשים להולכת האצטילכולין) באמצעות הרס האנזים אצטילכולין אסטראז. כתוצאה מכך האצטילכולין לא יכול להתפרק ונשאר צמוד לקולטנים. הדבר מוביל להתכווצות שרירים בלתי רצונית שעלולה להסתיים במוות. רעלנים אלה נקראים פסיקולינים מאחר שזמן קצר לאחר הזרקתם לעכבר, מתחילות חמורות ובלתי פוסקות שנמשכות כ-5–7 שעות. רעלנים אלה קיימים בנחשי הממבה השונים ובחלק מהעכסנים.
בישראל
בישראל מיוצר נסיוב נגד ארס של צפע מצוי ושל אפעה מגוון במתקן הייצור של מפעל קמהדע הממוקם בבית קמה, שהקמתו מומנה בסיוע משרד הבריאות. הנסיוב כלול בסל התרופות. בישראל לא קיימים נסיובים לכל בעלי החיים הארסיים החיים בה, כדוגמת שרף עין גדי.
ארס לצורכי רפואה בעת העתיקה
שימוש בארס בצורות מסוימות לצורכי ריפוי היה מוכר מראשיתו של מדע הרפואה. ביוון העתיקה שימש הנחש כסמל הרפואה בהקשר לאל הרפואה אסקלפיוס. סמל זה או מוטיבים דומים לו (כגון מטה הרמס) משמשים עד היום את ארגוני הרפואה בעולם לרבות את ארגון הבריאות העולמי. שמאנים אוחזי נחשים אגריים וסקיתים אחרים נהגו לחלוב ארס נחשים לצורכי רפואה וייצור נסיובים. רופאיו של מיתרידטס השישי, מלך פונטוס, ככל הנראה היו הראשונים בהיסטוריה שהגו את עקרון הנסיוב נגד ארס.
סימנה
תולדות היישוב
סימנה מוזכרת בתחילת המאה ה-16 כאחוזת צייד של נסיכי ליטא. העיירה החלה להתפתח בתחילת המאה ה-17. בשנת 1626 הוענקו לה זכויות מגדבורג, זכויות אוטונומיות. בשנת 1795, אחרי חלוקת פולין השלישית, עברה סימנה לתחום פרוסיה, ושם נשארה עד שנת 1807 כאשר סופחה לדוכסות ורשה. משנת 1815 שלטה בה האימפריה הרוסית, ולאחר מכן צירפו אותה לפלך סובאלק. מאמצע המאה ה-19 ואילך הייתה סימנה מרכז נפה.
הקהילה היהודית
עד השואה הייתה סימנה עיירה יהודית מובהקת, שהיהודים היוו בה את רוב האוכלוסייה. רובם נרצחו בשואה.
אישים בעיירה
רבנים: הרב פלטירוביץ, הרב יוחנן זופוביץ, ר' דב-בר שניצר, ר' יהודה לייב חיים נחום פלטרוביץ.
דורון וינר
ביוגרפיה
וינר נולד ב-1975. כשהיה בן 10 עזבה משפחתו של וינר את ישראל לניו יורק, ושם הוא נחשף לאמנות הגרפיטי ברחובות וחבר לקבוצה שציירה גרפיטי בלתי חוקי. וינר למד ב"בית הספר התיכון לה גוארדיה למוזיקה, אמנות ואומנויות הבמה" שבמנהטן, ולאחר מכן חזר לישראל ושירת בצה"ל כחייל בודד בחטיבת הצנחנים. שבוע לאחר שחרורו מצה"ל צייר את הגרפיטי הראשון שלו על קיר הדולפינריום בתל אביב, ורשם בתחתית הציור את מספר הטלפון שלו וכך התחיל את קריירת הציור שלו. לאחר ביקור חוזר בארצות הברית בו נחשף לציור על מכוניות, התחיל ליישם זאת גם בארץ.
יוסף ישובי
קורות חיים
ישובי נולד כהוגו רוזנטל (Hugo Rosenthal) ב-1887 בלאגה (Lage) שבווסטפאליה, גרמניה, כאמצעי בין 9 ילדים במשפחה יהודית דלת אמצעים. הוכשר להוראה בבית המדרש היהודי למורים במינסטר. למרות הסביבה המתבוללת, הגיע לרעיון הציוני עוד לפני מלחמת העולם הראשונה, שבמהלכה שירת ארבע שנים בצבא הגרמני ונלחם בחזית, שם פגש יהודים שכמותם לא הכיר קודם לכן.
בשנת 1943 נהרג בנו הבכור,, בעת שירותו בצבא הבריטי. זמן לא רב אחר כך נודע לישובי ששלוש מאחיותיו ובני משפחה נוספים נרצחו בידי הנאצים.
במשך השנים חקר, כתב ופרסם מחקרים פסיכולוגיים וחינוכיים, סיפורי אגדות ודברי הגות. חלקם ראו אור בספרו "חינוך ומסורת" (1966) וחלקם שמורים בעזבונו שב ארכיון "יד ושם" בירושלים. במהלך שנת 1947 כתב ישובי, בגרמנית, את זכרונותיו מימי ילדותו ובחרותו – השנים 1887–1914. אירועי אותה שנה, שבסופה התקבלה באו"ם החלטת החלוקה, מוצאים את ביטויים ושזורים בין דפי הזיכרונות. בשנת 2000 פורסמו הזיכרונות בספר, שיצא לאור בבית ההוצאה להיסטוריה אזורית במחוז הולדתו בגרמניה. הספר תורגם לעברית בידי בנו, אוריאל יָשוּבִי בשנת 2003. מלבד היותו תיאור מרגש של ימי ילדותו ובחרותו של מחברו, מהווה הספר גם מקור חשוב לחקר יהדות גרמניה באותה עת.
תימא (כתב עת)
תימא, כתב עת אקדמי שפיט לחקר יהדות תימן ותרבותה. מקור השם כפול: שמו של עם תימני קדום, וגם שמו של נווה מדבר ידוע בתימן.
רשת מלונות אסטרל
בסוף שנת 2018 נרכש מלון ARIA (יו סוויטס לשעבר) ועבר לניהול הרשת החל מ-2019.
אדם פיליפס
ביוגרפיה
פיליפס נוהג לעסוק בפסיכואנליזה במשך ארבעה ימים בשבוע ומקדיש יום אחד בשבוע לכתיבה. בכתיבתו הוא ממעט מאוד בדוגמאות קליניות, שכן בעיניו ההתרחשות בחדר הטיפולים היא פרטית לחלוטין. נראה כי פיליפס מקדם גרסה של הפסיכואנליזה המתייחסת בספקנות כלפי הידע של האדם אודות עצמו, כאשר, הוא אומר, "מה שהפסיכואנליזה, במיטבה, עושה זה לרפא אותך מהידע שלך אודות עצמך, ומהשאיפה שלך להכיר את עצמך בצורה קוהרנטית ונרטיבית. אתה יכול לשקם את התשוקות שלך רק אם אתה מאפשר לעצמך לא לדעת את עצמך". קשה לומר שפיליפס הוא תאורטיקן ונראה שהוא איננו רוצה להיות כזה. באופן כללי יחסו אל התאוריה, הפסיכואנליטית ובכלל, הוא יחס מסויג: "הפסיכואנליזה איננה צריכה עוד הפשטות עמומות וסנטימנטליות, פרדיגמות חדשות או עדכונים רדיקליים, היא בסך הכל זקוקה לעוד משפטים טובים".
המנון פיג'י
ההמנון הלאומי של פיג'י הקרוי בשם "אלוהים ברך את פיג'י" נכתב על ידי מיכאל פרנסיס אלכסנדר פרסקוט ללחנו של השיר הנוצרי "גרים בארץ בעולה" שכתב והלחין צ'ארלס אוסטין מיילס. לחן ההמנון אומץ משיר נוצרי-דתי בעקבות השפעת הנצרות על פיג'י.
וריד נבוב
בסופם, מתנקזים שני הוורידים הנבובים לחלל העלייה הימנית בלב. העלייה הימנית מעבירה את כלל הדם המחוזר שקיבלה לחדר הימני, ומשם עובר הדם דרך ארבעה עורקים עיקריים לחימצון בנאדיות הריאה.
טינשיי
חיים אישיים
בילדותה, התמודדה טינאשה עם בריונות מצד חבריה: בשנת 2021, במהלך המהומות בישראל פרסמה בטוויטר ציוץ בו הצהירה "FREE PALESTINE", תוך שבאינסטגרם דיברה על עזה באחד מהסטורים שלה.
כל דאלים גבר
מחלוקת האמוראים
לעומת זאת סבור רב הונא, חבירו של רב יהודה, שמכיוון שכל דאלים גבר הוא פסק שאינו מביא לפסיקה נכונה בדין ונגרם רק מחוסר ברירה - שבית הדין לא יכול לפסוק כאשר אין כל ראייה, אין לבית הדין לחשוש יותר מדי מעיוות פסק זה, ובית הדין יתפסו את החפץ לרשותם, אם אחד מבעלי הדינים טוען שעומד הוא להביא ראיה שבידו לבית הדין ומבקש מבית הדין שיתפסו את החפץ.
מרינה קונצביה
מרינה קונצביה (נולדה בכ"ה בתמוז ה'תשי"ז, 19 ביולי 1957) היא חברת מועצת עיריית ירושלים לשעבר. טרם עלייתה הייתה פעילה במחתרת היהודית במוסקבה ועסקה בלימוד השפה העברית. בישראל עבדה כעיתונאית וכשליחת הסוכנות היהודית בסנקט פטרבורג. עוסקת בפעילות ציבורית למען עולים חדשים בירושלים.
משה מאיה
הרב משה מאיה (נולד בי"ב באב ה'תרצ"ח, 9 באוגוסט 1938) הוא ראש כולל "זיכרון משה" וראש ישיבת "עטרת שלמה" בעיר תל אביב ורבה הספרדי של שכונת יד אליהו בתל אביב. נשיא מועצת חכמי התורה ויושב-ראש רשת מעיין החינוך התורני. לאחר פטירת הרב שמעון בעדני הפך ל"נשיא מועצת חכמי התורה".
מרינה קונצביה
במחתרת היהודית במוסקבה
לאורך שנות ה־70 וה־80 עסקה בפעילות ציונית־מחתרתית, במסגרתה לקחה חלק פעיל במופעי פורים שפיל סאטיריים שעסקו במציאות הסובייטית היומיומית ושילבו מרכיבים אלה בסיפור מגילת אסתר. קונצביה עסקה בהדפסה מחתרתית של יצירות ספרות אסורות במסגרת סאמיזדאט, בין היתר מתוך כתביהם של יוסף ברודסקי ושל אלכסנדר גאליץ', וכן כרוניקות של יהודי ברית המועצות, ובפרט מסמכים הקשורים למסורבי העלייה. בגין פעילות זו נחקרה מספר פעמים על ידי הקג"ב.
משה מאיה
ביוגרפיה
לאחר מכן למד בישיבת פורת יוסף בירושלים, וכן בישיבות באר יעקב, בקול תורה בירושלים וישיבת פוניבז' בבני ברק.
בשנת 1992 כיהן כחבר הכנסת בכנסת ה-13.
קיבל את אות יקיר העיר תל אביב-יפו לשנת 2009.
לילית פיפויאן
לילית פיפויאן (בארמנית: Լիլիթ Պիպոյան; נולדה ב-16 ביוני 1955) היא מוזיקאית, זמרת ואדריכלית ארמנית.
רקע
לילית פיפויאן נולדה בירוואן למשפחה של אמנים, וסיימה את לימודיה בפסנתר בבית הספר למוזיקה ספנדיאריאן, והמשיכה בלימודיה בחוק לפסנתר במכללה למוזיקה על שם רומנוס מליקיאן, שם סיימה את התואר ב-1973. ולאחר מכן למדה אדריכלות, וסיימה בשנת 1977 דוקטורט בתאוריה והיסטוריה של האדריכלות הארמנית באוניברסיטה להנדסה של ארמניה. היא מתגוררת במרכז ירוואן עם בעלה ושני ילדיה.
קרטיגנין
אזכורים במקורות חז"ל
העיר מוזכרת בעיקר בהקשר לאמוראים שיצאו ממנה: רבי יצחק דמן קרטיגנין, רבי אבא מקרטיגנא ורבי חנא קרטיגנאה.
התפלגות גמא
פונקציית צפיפות
כאשר הוא פרמטר הנקרא פרמטר קצב,  הוא פרמטר הנקרא פרמטר צורה, ו-  היא פונקציית גמא, המוגדרת על ידי.
ההתפלגות מתוארת לעיתים באמצעות ההופכי של פרמטר הקצב, כלומר באמצעות פרמטר, הנקרא פרמטר סקאלה. במקרה זה, פונקציית הצפיפות היא
פונקציית התפלגות מצטברת
כאשר היא פונקציית גמא הלא שלמה התחתונה:.
התפלגות פואסון
אם תופעה מסוימת מתרחשת מפעם לפעם, כך שפרקי הזמן בין התרחשות להתרחשות הם משתנים מקריים מעריכיים בלתי תלויים, אז מספר ההתרחשויות בפרק זמן שאורכו t מתפלג פואסונית עם פרמטר \lambda t. תהליך שכזה נקרא תהליך פואסון (הומוגני בזמן), ומתקיים בו שהזמן מתחילת התהליך עד להתרחשות מספר n מתפלג.
כדוגמה קונקרטית, נניח שבידנו מספר נורות שזמן החיים של כל אחת מהן מתפלג, ונחשוב על המערכת הבאה: מחברים את הנורות לחשמל ומדליקים את הנורה הראשונה בלבד; ברגע שהיא נשרפת, מדליקים את הנורה השנייה; ברגע שגם היא נשרפת, מדליקים את הנורה השלישית; וכן הלאה. אזי מספר הנורות שנשרפות עד זמן t מתפלג פואסונית עם פרמטר \lambda t, והזמן מתחילת התהליך עד שריפת נורה מספר n מתפלג.
להקות חיל האוויר
צוות הווי חיל האוויר
בסוף שנת 1970 הוקם לראשונה צוות הווי בחיל האוויר שנקרא צוות ח"ן אוויר. הצוות הורכב מחיילות בלבד, ומפני שנאסר על חיילות אז להגיע למוצבים שבתעלה, צוות ההווי הופיע בעיקר במרכז. בהמשך הצוות הורחב, נוספו לו עוד חיילים, והוא הפך לצוות הווי חיל האוויר.
צוות בידור חיל האוויר
הצוות פורק, ובשנת 1973 הוחלט על הקמת גוף חדש בחיל, צוות בידור חיל האוויר שהעלה את התוכנית "מסביב לעולם בשמונים דקות". בתוכנית זו החלה הזמרת נתנאלה את הקריירה שלה. נתנאלה בלטה בתוכנית כסולנית לצד אילן וירצברג, עמי ויינברג, מתי סרי, דורין כספי, אבי וולף ועוד. את העיבודים ערך מתי כספי. הוא גם עסק בהדרכה המוזיקלית, וזאת במסגרת שירות המילואים שלו. כספי אף הלחין את רוב שירי התוכנית למילים של דן אלמגור. את הלהיט הגדול של התכנית "געגועים הביתה" שנתנאלה שרה סולו הלחין אילן וירצברג למילים של אלמגור. שירי התוכנית הוקלטו באותה שנה על תקליט אריך נגן.
מוניטין (ירחון)
הכותבים והמשתתפים
המעצב הגרפי של העיתון היה יקי מולכו, ובין הצלמים והמאיירים שהשתתפו בו היו אורי הופמקלר וגלס דור המאיירים, והצלם מיכה קירשנר.
אסלאם בגאורגיה
היסטוריה
באזור הסובייטי, האידאולוגיה הלאומית של אתאיזם גרם לריסוק של כל הדתות שהיו בברית המועצות, במיוחד האסלאם. אף על פי כן, החל משנת 1944 והלאה המדיניות האנטי-דתית שככה.
כארתלי תחתית
המשנה התרבותית של הגאורגים באופן כללי, סובל מפילוסופיית אורח/מארח. הממשלה החשיבה למעשה את המיעוט האזרי כאורחים שנתקבלו על ידי מארחיהם הגאורגים, ולפיכך הם ציפו להתאים את דרך חייהם על פי הרוב הגאורגי. זה הוביל לזה שהאזרים חשו שהם התמזגו עם הגאורגים כשלמעשה הם לא. הדבר בא לידי ביטוי במיוחד כאשר הייתה הלאמת אדמות, תהליך בו חשו האזרים כי נעשה להם עוול.
בינתיים, כיוון שאזרים אלה מתגוררים באזורים הסמוכים לגבול, האזורים המאוכלסים על ידם לא הופרט, כיוון שהשלטונות בטביליסי פוחדים שאחזקת האדמות על ידי מיעוטים זרים תעודד אותם לכיוונים בדלניים, דבר שיעמיד בסכנה את המדינה כולה.
המיטה המעופפת
רקע
הסרט בוים על ידי רוברט סטיבנסון והשירים נכתבו על ידי ריצ'רד ורוברט שרמן. הסרט זכה בפרס אוסקר לאפקטים הטובים ביותר.
שו"ת הרב הראשי
רקע
כמו כן, כיאה לשו"ת, היו שאלות שהיו פרטיות ולכן לא היה ראוי לפרסמן ולכן השמיטו אותן.
מבנה הספר
סדר התשובות הוא בסדר כרונולוגי לפי תאריך הדפסת התשובות. סדר זה נועד למקם את התשובות לפי סדר המאורעות. לעיתים הוסיף עורך הספר, הערות היסטוריות כדי שהקורא יבין את הרקע לשאלות. בנוסף, כל תשובה בספר הודפסה עם התאריך המקורי שלה, ועם החותמת של הרב הראשי או של אחד מעוזריו.
וייסיאי
באזור העיירה מצויים כמה אגמים, הגדול מביניהם הוא אנצ'ה, אשר מחלק את העיר לשני חלקים. למעשה היא חלק ממנה שוכן על פנינסולה באגם. שאר האגמים הם אגם סנאיגינס שוכן ממזרח לה, אגם ורנִיִיס  מצפון ואגם וייסייס מדרום מערב.
היסטוריה
וייסיאי הוקמה במחצית הראשונה של המאה ה-16 ליד האחוזה של נסיך ליטאי ממשפחת גלינסקי. את הרישיון להקמת האחוזה נתן המלך זיגמונט "הזקן". ליד האחוזה הוקם בית מרזח לצורכי האנשים שהגיעו לשוק. לאחר חלוקתה השלישית של פולין בשנת 1795 סופחה וייסיאי, כמו כל השטח שממערב לנהר נימן, לפרוסיה.
בית העלמין היהודי
בית קברות יהודי מגודר שוכן מדרום-מזרח למרכז העיר באזור מגורים. בבית הקברות נמצאות כ-100 מצבות עם כיתובים בלתי קריאים בשל הזנחה.
בית סטיוארט
עלייה לגדולה
בשנת 1503, נין נכדו של רוברט, ג'יימס הרביעי, ניסה להבטיח שלום עם אנגליה על ידי נישואים לבתו של המלך הנרי השביעי, מרגרט טיודור. לידתו של בנם, ג'יימס החמישי, הביאה את בית סטיוארט לקו היורשים של בית טיודור וכס המלכות האנגלית.
נפילתו של בית סטיוארט
תומכיו של ג'יימס שלא הכירו בחוקיות הדחתו והמלכתם של ויליאם ומרי, נקראו יעקוביטים, שם שנבע מהצורה הלטינית של שם המלך – Yacobus. עם מותו של ג'יימס ב-16 בספטמבר 1701 היעקוביטים ראו בבנו ג'יימס (נסיך ויילס לשעבר) את המלך החדש והוא מלך תחת השם ג'יימס השלישי באנגליה ובאירלנד וג'יימס השמיני בסקוטלנד. המלך היעקוביטי זכה להכרה בחוקיות מלכותו מצרפת, מדינת האפיפיור ועוד מספר ארצות קתוליות.