cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
ג'ון הנטר
מלחמת שבע השנים
ב-1755 הוצב הנטר כימאי על סיפון אה"מ "קנטאור" (HMS Centaur), והיה לפרח קצונה על אה"מ "יוניון"" ולאחר מכן על אה"מ "נפטון". בעת שירותו על הנפטון הוא השתתף בפשיטה על רושפור ב-1757, ולאחר מכן שירת במהלך הסיורים ליד ברסט ב-1758 ובקרב על קוויבק  ב-1759. יחד עמו שירת כלוטננט ראשון ג'ון ג'רוויס, שהיה לידידו.
חוות ההכשרה ע"ש ברוכוב בלודז'
עקרון "ההכשרה הקבועה"
לאור זה עברו ההכשרות לפעול לפי מודל אחר לפיו המגיעים לחווה יישארו בה באופן קבוע ולאורך כל השנה עד שיקבלו סרטיפיקט ויעלו ארצה. בסופו של דבר אומץ מודל זה על ידי חלק גדול מחוות ההכשרה.
"כיבוש" לודז'
כמקום המגורים הראשון נבחר בית חרושת עזוב ברחוב אוגרודובה 9. בהמשך (ב-1934) עבר הקיבוץ לבית חדש ברחוב לאשנו 41 שהיה גדול יותר ואיפשר התרחבות הקיבוץ וקליטת חלוצים נוספים. בניגוד לבית ברחוב אוגרודובה, שהיה במרכז העיר, הבית ברחוב לאשנו היה בשכונה אנטישמית בשולי לודז' וסבל לא פעם מהתנכלות של לאומנים שנמנעו מלפרוץ לבית בגלל קרבתם של מחנות צבא.
מלחמת העולם השנייה
ב-1938, מתוך תחושת הדחיפות להאיץ את העלייה החליטו הארגונים החלוץ הצעיר ופרייהייט להתאחד דבר שהביא זרם חדש של חלוצים ללודז'.
באוקטובר 1939 נשלחה צביה לובטקין מביאליסטוק (שהייתה בשליטה רוסית) ללודז' שם ארגנה מחדש את הקיבוץ שעבר ב-1940 לגטו. באותה שנה נפסקה הפעילות בקיבוץ ורוב חבריו התגנבו לגטו ורשה תוך שהם משאירים גרעין של הקיבוץ בגטו לודז'. חלקם של אותם חברי קיבוץ לודז' השתתפו במרד גטו ורשה ונפלו שם.
השליחים מארץ ישראל
לאורך כל תקופת קיומו של הקיבוץ שהו בו 2–3 שליחים מארץ ישראל (השליחים היו מתחלפים כל שנתיים-שלוש). תפקידם היה להביא מידע על הקורה בהתיישבות בארץ כדי לעודד את רוחם של החלוצים. כמו כן סייעו שליחים אלו בטיפול בקבלת אישורי עלייה ובארגון העלייה הבלתי ליגאלית.
העלייה ארצה
כבר ב-1932 החלה חלוקת סרטיפיקטים לחלוצים שעלו בעזרתם ארצה. בעקבות פרסום הספר הלבן של פאספילד (וב-1939 בהספר הלבן של מקדונלד) חלה האטה בהקצאת סרטיפיקטים וקצב העלייה לארץ ישראל הואט. החוסר בסרטיפיקטים גרם לחלק מהחלוצים לשהות מספר שנים בקיבוץ ובסופו של דבר לעליית רבים מהם באופן לא לגלי בעלייה ב'. היו חלוצים שהתייאשו מלחכות שנים לאישור העלייה וחזרו לבית הוריהם ורבים מהם נספו, בסופו של דבר, בשואה.
פיבי אנה טראקייר
קתדרלת סנט מרי
ציורי הקיר שלה של בית הספר לזימרה של קתדרלת סנט מרי (1888–92) זכו בהכרה לאומית. בתוך חלל פנימי מקומר כמנהרה, הקיר המזרחי מתאר את הכמורה והמקהלה של הקתדרלה. הקיר הדרומי מתאר את בני דורה הנערצים של טראקייר כמו דנטה גבריאל רוזטי, ויליאם הולמן האנט וג'ורג' פרדריק ווטס. על הקיר הצפוני שרים ביחד ציפורים ומקהלות, ועל הקיר המערבי מצוירות ארבע חיות שרות. בית הספר לזימרה עדיין משמש מדי יום לתרגול של מקהלות.
ברקן (יישוב)
הקמה
המאמצים להקמת היישוב החלו בשנת 1977, אולם היישוב קם רק ב-1981. את היישוב הקימו קבוצת עולים מברית המועצות וקבוצה נוספת שהורכבה מישראלים ותיקים שהרעיון של ישוב הארץ קסם להם. שתי הקבוצות רצו להקים יישוב בעל צביון חילוני בשומרון, בין אריאל לאלקנה. מן הרגע בו הקבוצות התאחדו, הצטרפו לקבוצות ישראלים מכלל העדות, כך שכיום אין לו אופי עדתי מסוים. השיקול העיקרי היה עיבוי שרשרת היישובים היהודיים לאורך תוואי חוצה שומרון ומימוש אדמות מדינה.
אריקה האגינס
המשך דרכה
בשנת 1972, היא עברה לקליפורניה ושם נבחרה למועצת הפיתוח הקהילתי בעיר ברקלי. היא הייתה המנהלת של בית הספר הקהילתי של מפלגת הפנתרים השחורים באוקלנד בין השנים 1973–1981. בתקופה זו, היא הייתה לאישה הראשונה והשחורה הראשונה (מכל מגדר) להיבחר למועצת החינוך של מחוז אלמדה.
זיקית (קבוצת כוכבים)
הזיקית היא קבוצת כוכבים קטנה ועמומה במיוחד באזור הקוטב השמימי הדרומי, אחת משתים עשרה הקבוצות שהוגדרו על ידי פיטר קייזר ופרדריק דה-הוטמן בשנים 1595–1597 והופיעו לראשונה באטלס הכוכבים "אורנומטריה" של יוהאן באייר. באוסטרליה היא מכונה לעיתים "המחבת" (באופן לא רשמי) ומשמשת למציאת הדרום. מכיוון שהיא לא נראית מאזור אגן הים התיכון, אין אזכורים שלה במיתולוגיות השונות.
נחלת ישראל - רמה
לפני הקמת מדינת ישראל
בשנים 1910–1914 נעשה ניסיון נוסף להחיות את האגודה ולרכוש קרקעות נוספות בעזרת ד"ר יצחק לוי ובמימון אפ"ק, אולם עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה נעזבו הקרקעות, ובגלל רישום מעורפל של המקרקעין אבד חלק מרכוש האגודה.
לאחר קום המדינה
חלק מקרקעותיה של האגודה, שסופחו לאחר מלחמת ששת הימים לתחום שיפוט העיר ירושלים, הופקעו והיוו הבסיס להקמת שכונות רמות אלון ורמות פולין. חלקם האחר, שנותר מחוץ לירושלים המאוחדת, הפך בהגדרה זמנית לרכוש ממשלתי, עד לחתימת הסכם שלום שיגדיר את מעמדם הסופי של הקרקעות. האגודה וחברי האגודה שקרקעותיה היו רשומים על שמם ניסו לבטל הכרזה זו, ואף זכו בתביעות שנוהלו בעניין המקרקעין בבתי דין במינהל האזרחי, אולם פסקי הדין נפסלו על ידי בג"ץ שקבע כי על-מנת לשמור על הסדר הציבורי ביהודה ושומרון, אין בשלב זה, להחזיר הקרקעות לאגודה וחבריה.
לינדה קרטר
לינדה קרטר (באנגלית: Lynda Carter; נולדה ב־24 ביולי 1951) היא שחקנית, זמרת, מלחינה ומלכת יופי אמריקאית. היא הוכתרה כמיס עולם אמריקה (Miss World America) ב-1972, וידועה בשל תפקיד וונדר וומן בסדרה אשת חיל ששודרה בין 1975 ל-1979.
זכריא תאמר
זַכַּרִיַא תַאמֶר (בערבית: زكريا تامر; נולד ב-2 בינואר 1931 בדמשק) הוא סופר סורי, מהחשובים שבכותבי סיפורים קצרים וספרות ילדים בעולם הערבי. כתיבתו אלגורית, עוקצנית וסאטירית. סיפוריו הקצרים מזכירים לעיתים סיפורי עם, והם ידועים במשמעויות הנסתרות החבויות בהם. מרבית סיפוריו עוסקים באכזריותם של בני אדם כלפי רעיהם, ובדיכוי העניים והחלשים בידי העשירים והחזקים. בסיפוריו שזורה ביקורת פוליטית-חברתית נוקבת על הנעשה בסוריה ובעולם הערבי.
מכתב לבן ערובה
פרשנות היצירה
סנט-אקזופרי מתייחס לחברות ולקשרים האנושיים בין אדם לחברו בתור הערך שלמענו ראוי למדינות העולם החופשי להילחם. הוא מתייחס לחברות הן במובן האוניברסלי שלה והן במובן הפרטי, בכך שהוא מדבר על חשיבות כבוד האדם והאנושיות, ומדגים רעיונות אלו דרך חברותו הפרטית עם לאון ורת. הבחירה לפרסם מכתב פתוח, המיועד מצד אחד לוורת באופן אישי, אך מצד שני מתפרסם באופן נרחב, ממחישה אף היא את הקשר בין החברות האוניברסלית והפרטית. הקשר בין החברות כערך בעל אופי אוניברסלי מחד ואופי פרטי מאידך, ניכר במכתב עצמו. סנט-אקזופרי מתייחס לצרפת, המייצגת מעגל רחב, כ"רשת קשרים" עם חברים יחידים, המהווים את מהות חייו. בהמשך הוא רומז לחבר מסוים, הוא ורת: "הרודף הלילה את זיכרוני הוא בן חמישים. הוא חולה. והוא יהודי". הקשר בין הממד הכללי והממד הפרטי של החברות מומחש דרך תיאור רגע של חברות עם ורת, המאופיין באחווה כלפי אנשים שמעולם לא פגשו. המחבר מתייחס לחיוך כסמל לאחווה המחברת בין זרים.
אישטוואן רוז'וש
ביוגרפיה
אישטוואן רוז'וש נולד במשפחה יהודית ועבר עם הוריו מעיר הולדתו לסגד בגיל שבע. הוא רצה להיות שחקן והתכונן ללימודים אקדמיים, אך חוקי התקופה האנטי יהודיים (במיוחד הנומרוס קלאוזוס) לא איפשרו זאת. בשנת 1941 עבר לבודפשט ולמד גרפיקה פרסומית. המלחמה השיגה אותו בסגד. הוריו גורשו למחנות ההשמדה, הוא עצמו נלקח לשירות העבודה (עבודות כפייה לגברים יהודים עבור הצבא ההונגרי). הוא שרד את השואה וחזר לסגד בשנת 1945, שם התברר לו שאיבד את הוריו. הוא שיחק תחילה בתיאטרון הקאמרי של סגד ולאחר מכן בתיאטרון העירוני. הוא עבר לבודפשט ושם הופיע בשלישיית אסנבל קברט בשם "עם חופשי" יחד עם סילארד דרווש ובלה גאדור. הם הופיעו במפעלים בבתי תרבות בתוכנית "מרגישים מעולה". רוז'וש התגלה על ידי ארתור בארדוש והצטרף ל"תיאטרון מרכז העיר" (Belvárosi Színház). במחזה "כוס מים", הוא זכה להצלחה כשוער וכך התפרסם שמו בקרב הקהל והמבקרים בבירת הונגריה. כיוון שנכנס לתחום כאוטודידקט זה היה הזמן עבורו לסיים קורס השתלמויות באקדמיה לדרמה.
אתיופיה הכבושה
חוקי הגזע: היהודים
במסגרת ניסיונותיו להשיג הסכם עם בריטניה שבו תכיר במזרח אפריקה האיטלקית, הציע מוסוליני לפתור את "הבעיה היהודית" באירופה ובארץ ישראל באמצעות יישובם של יהודים בצפון-מערב אתיופיה במחוזות גוג'אם ובאגמדיר יחד עם "אתיופים עובדי הדת הישראלית" (ביתא ישראל), שחיים באזור כבר אלפי שנים, וכך תהיה המדינה היהודית מאוחדת פדרלית עם האימפריה האיטלקית. תוכניתו של מוסוליני לא התממשה.
המקורות המשמעותיים ביותר לעניין קורות יהודי אתיופיה בתקופת הכיבוש האיטלקי הם דו"ח שחיבר עו"ד קרלו אלברטו ויטרבו וכן מכתביו של מנהל בית הספר היהודי תאמרת עמנואל. נוכח מקורות אלו, ובהתבסס על מאמרים שנכתבו בנושא, עולה כי במהלך הכיבוש הקולוניאלי הממשל האיטלקי לא גילה יחס עוין במיוחד כלפי יהודי אתיופיה או יהודי אריתריאה.
עם זאת, רבים מהיהודים הצטרפו לכוח גדעון - הכוח הקיסרי, ולתנועת הפטריוטים האתיופית. חוקי הגזע שפורסמו באיטליה כוונו כנגד כל המיעוטים באתיופיה. בשנת 1937 נהרגו בעיר בשם "מרווה" כ־33 יהודים, יחד עם כ־130 אתיופים שאינם יהודים, כעונש על הסכמות שבין המקומיים לבין מורד אתיופי.
אתיופיה: מלחמת השחרור
התשובה הראשונית שהציבה בריטניה לאיטלקים במזרח אפריקה הייתה עזרה לפטריוטים הפועלים בגבול סודאן. ציוד והספקה בריטים החלו להגיע בעיקר לגוג'אם, ארמצ'הו, ולקאית ובגמדר. ב-23 ביוני 1940 הקיסר האתיופי הגולה היילה סלאסי הגיע מבריטניה לסודאן יחד עם כוח צבאי רחב. בעקבות ההגעה של הקיסר רבים מאזרחי אתיופיה, שלא היו חלק מההתנגדות הפטריוטית, חשו נאמנות לקיסר והחלו להתמרד באופן כללי וגרמו לחיילים אתיופים ואריתראים שהתגייסו לצבא הקולוניאלי האיטלקי לערוק. בחודשים שלאחר מכן הבריטים המשיכו לעזור לפטריוטים, וב-12 באוגוסט, כוח בריטי קטן נכנס לגוג'אם על מנת לעזור וליצור קשר עם הפטריוטים ולתכנן תוכניות תקיפה יחד עם תנועת ההתנגדות.
הקשת הדמוקרטית המזרחית
הקשת הדמוקרטית המזרחית (או בשמה הרשמי: שיח חדש – למען השיח הדמוקרטי והרב-תרבותי בישראל) מוכרת בציבור גם בשם המקוצר: הקשת המזרחית היא תנועה חברתית שנוסדה בשנת 1996 על ידי צאצאי עולים מארצות ערב והמזרח בישראל.
מארק מרון
ביוגרפיה
בשנת 2013 עלתה ברשת IFC סדרת טלוויזיה בכיכובו בשם "מרון", שבה מרון מגלם דמות פיקטיבית של עצמו. הסדרה שודרה במשך ארבע עונות עד לסיומה ב-2016.
הילטון מקריי
חיים אישיים
מקריי נשוי לשחקנית לינדזי דאנקן, ולהם בן בשם קאל מקריי (נולד בספטמבר 1991).
יחסי אוקראינה–דרום אפריקה
סקירה כללית
היחסים הדו-צדדיים בין אוקראינה לדרום אפריקה הם ידידותיים. בתחום הפוליטי שתי המדינות מחזיקות בעמדות דומות או קרובות מאוד (המאבק בטרור הבינלאומי, בעיות המזרח התיכון, השתתפות בפעולות שמירת שלום, תפקיד האו"ם בפתרון הבעיות החריפות של זמננו וכו'). מחזור המסחר בין המדינות בצמיחה, כמו גם פיתוח הקשרים הבין-פרלמנטריים.
טייסת 303 (חיל האוויר המלכותי)
בקרב על בריטניה
הטייסת הוצבה בבסיס נורתהולט שליד לונדון והוטלה ללחימה עוד לפני הפעלתה הרשמית, במסגרת הקרב על בריטניה, כשהיא מצוידת במטוסי הוריקן. היא הייתה מהטייסות המצטיינות ביותר במערכה בזכות הטייסים המנוסים וחדורי המוטיבציה ששירתו בה. במהלך 48 ימי לחימה, עד שהוצאה להפוגה, הפילה הטייסת 44 עד 60 מטוסי אויב (לטענת טייסיה הפילה 126 מטוסים). בתקופה זו איבדה 18 ממטוסיה. שבעה מטייסיה נהרגו וחמישה נפצעו קשה. הטייס המצטיין ביותר במערכה, סמל יוזף פרנטישק (Josef František) הצ'כי, לחם במסגרת הטייסת והפיל 17 מטוסי אויב. הוא נהרג בתאונה ב-8 באוקטובר 1940.
אביגדור קפלן
ביוגרפיה
בנובמבר 1992 מונה למנכ"ל קופת חולים כללית. הוא שימש בתפקיד זה בתקופה בה נותק הקשר בינה להסתדרות הכללית ונחקק חוק ביטוח בריאות ממלכתי ששינה את מערכת הבריאות בישראל. תוכנית הבראה שהוביל קפלן הביאה להקטנת הגירעון הגבוה של הקופה. בפברואר 1997 מונה למנכ"ל חברת אפריקה ישראל להשקעות אך התפטר לאחר מספר חודשים בלבד, לאור מחלוקת עם בעל השליטה בחברה, לב לבייב. באותה שנה מונה למנכ"ל כלל החזקות עסקי ביטוח ומילא תפקיד זה במשך 11 שנים. במהלך כהונתו הפכה כלל ביטוח לחברת הביטוח הגדולה בישראל. כמו כן הורחבה הפעילות גם מחוץ לישראל, עם רכישה חברת הביטוח הבריטית, Broadgate Underwriting Limited ורכישת קבוצת הביטוח האמריקאית גארד. במרץ 2008 התפטר מתפקיד המנכ"ל ומונה ליו"ר דירקטוריון החברה. בשנת 2011, בה הפסידה כלל ביטוח 127 מיליון ש"ח, הסתכמה עלות שכרו של קפלן ב-2.3 מיליון ש"ח.
בחודש ינואר 2017 מונה קפלן לתפקיד מנכ"ל משרד העבודה, הרווחה והשירותים החברתיים במקומו של אליעזר יבלון שנפטר במפתיע כחודש לפני כן. כיהן בתפקיד עד חודש אוגוסט 2021 והוחלף בידי סיגל מורן.
רוברט לנגדון
פרופסור רוברט לנגדון (באנגלית: Robert Langdon) הוא דמות בדיונית, שיצר הסופר דן בראון לסדרת ספריו באותו שם, הכוללת את מלאכים ושדים (2000), צופן דה וינצ'י (2003), הסמל האבוד (2009), התופת (2013) ומקור (2017). הוא פרופסור באוניברסיטת הרווארד להיסטוריה של האמנות ו"סימבולוגיה" (תחום בדיוני הקשור לחקר סמלים היסטוריים, שאינו קשור באופן מתודולוגי לדיסציפלינה של הסמיוטיקה).
פיתוח
בראיון אמר בראון כי ג'וזף קמפבל היה השראה לדמותו של לנגדון.
ביוגרפיה
לנגדון היה צוללן באקדמיית פיליפס אקסטר בבית הספר ושיחק פולו מים באוניברסיטת פרינסטון שם למד בקולג'. הוא סובל מקלסטרופוביה, מכיוון שנפל לבאור כשהיה בן 7. אביו נפטר כשהיה בן 12 ודמות האב החדשה שלו כמדריך הפכה לפיטר סולומון, מזכיר מוסד סמית'סוניאן.
ביבליוגרפיה
בין צופן דה וינצ'י, הסמל האבוד והתופת נאמר כי לנגדון כתב שבעה ספרים:
יחידת המתאבדים (סרט, 2021)
הפקה
במרץ 2015 נודע כי אולפני האחים וורנר שוקלים להפיק סרט המשך ליחידת המתאבדים עם דייוויד אייר כבמאי ובכיכובו של ויל סמית'. במהלך חודש אוקטובר 2017 דווח כי הצילומים לסרט ההמשך אמורים להתחיל בחודש מרץ 2018, אך ההפקה התעכבה. באוקטובר 2017 נשכר גווין או'קונר לכתוב ולביים את הסרט יחד עם אנתוני טמבקאיס כתסריטאי. בינואר 2018 מייקל דה לוקה נשכר כמפיק הסרט ואושר ליהוקם של ג'ארד לטו, ויל סמית' ומרגו רובי לתפקידים הראשיים. במקור, הסרט תוכנן לצאת לאקרנים בשנת 2019. ברם, לבסוף הסרט עשוי לצאת לאקרנים ב-6 באוגוסט 2021 והפקתו החלה בשלהי 2019.
יהודה שנהב-שהרבני
פעילות חברתית ופוליטית
למאמר זה הייתה תהודה בישראל ובעולם, והוא זכה לכ-25 מכתבי תגובה במוסף "הארץ", והתייחסויות בכלי התקשורת ובאקדמיה הישראלית.
ניזאר בנאת
ניזאר ח'ליל מוחמד בנאת (בערבית: نزار بنات, כוניה: אבו כיפאח, בערבית: أبو كفاح; 27 באוגוסט 1978 – 24 ביוני 2021) היה פעיל פוליטי וזכויות אדם פלסטיני, שפעל בנושאי זכויות האדם ברשות הפלסטינית ודמוקרטיה.
גרהאם טיילור
קדנציה ראשונה בווטפורד
ב-1977 התמנה טיילור בן ה-32 לתפקיד מאמן ווטפורד. הקבוצה שיחקה אז בליגה הרביעית, ונרכשה לא מכבר על ידי הזמר אוהד הקבוצה אלטון ג'ון. קודם למינויו, צדו הישגיו של טיילור הצעיר את עיניהן של מספר קבוצות בליגות גבוהות יותר בהן וסט ברומיץ' אלביון, וההחלטה להתמנות למאמן ווטפורד התקבלה בהפתעה רבה.
נבחרת אנגליה
ההצלחה של טיילור בווטפורד ובאסטון וילה הביאה אותו עד לתפקיד מאמן נבחרת אנגליה. הוא החליף בתפקיד את בובי רובסון, שהתפטר מתפקידו לאחר ההפסד ל בחצי גמר מונדיאל 1990. עם זאת, המהלך גרר ביקורת רבה, כשצוין כי המאמן מעולם לא זכה בתואר משמעותי, לא שיחק מימיו בליגות הבכירות ולא רשם מעולם הופעה בינלאומית. ביקורות נוספות הועלו לגבי שיטת המשחק של המאמן ומידת התאמתה לסגנון הרצוי בנבחרת.
ההכנות לטורניר יורו 1992 לוו אף הן בביקורות רבות מצד התקשורת המקומית. בין היתר, הואשם טיילור בכך שלא הצליח לגבש סגל אחיד לנבחרת, עקב זימונם של 59 שחקנים שונים לסגל מאז מינויו. כמו כן, אי הכללתם של שחקנים יצירתיים אך שאינם ידועים במוסר עבודה גבוה, כגון כריס וודל ופיטר בירדסלי, לא התקבל בעין יפה. לקראת הטורניר סבל טיילור גם מפציעות מרובות בסגל, בין היתר של שחקני סגל חשובים כמו פול גאסקוין, לי דיקסון, גארי סטיבנס וג'ון בארנס.
רבי יוחנן הסנדלר
ייחוס
ר' יוחנן הסנדלר הוא חוליה חשובה במגילות יוחסין רבות ומיוחס לשושלת דוד המלך (תלמוד ירושלמי חגיגה ג' הלכה א'), דרך אב סבו הלל הזקן.
שלמה אבינר
ביוגרפיה
בשנת 1967 התגייס לצה"ל ושירת בחיל הרגלים. במלחמת ששת הימים לחם בחזית הדרומית ובמלחמת יום הכיפורים לחם בגבול הצפון. הוא הגיע בשירותו הסדיר לדרגת סגן ובמילואים לדרגת רב-סרן.
יחסו למדעים
לרב אבינר הערכה למקצועות המדעים, הן בזכות עברו המדעי, והתעניינותו המדעית המתמדת והן בגלל השקפת עולמו, הסוברת שבניין האומה בארצה מצריך גם אנשי תורה וגם אנשי מדע. פרסם מאמר הקורא לנוער הרואה עצמו מתאים לכך ללמוד מתמטיקה ושאר מדעים תאורטיים שאינם מושכים את הצעירים. המאמר הכה גלים בקהילה האקדמית בישראל שהרבתה לצטטו במקומות שונים. עם זאת הוא רואה בלימוד תורה ערך עליון גם על לימודי המדעים. הוא סובר כי האידיאל, למי שמסוגל לכך, הוא ללמוד תורה בלבד ללא לימודי חול, ולהשלים את הבגרויות באופן עצמאי לקראת סוף התיכון.
פולמוס דם נידה
בשנת 2005 הועלו טענות בקרב קבוצה בציבור הדתי־לאומי כי הרב אבינר הטעה זוגות נשואים במראות דם נידה. בד"ץ העדה החרדית זימן את הרב אבינר לבירור והורה לו להימנע מפסיקה עד לבירור, אך הרב אבינר לא נענה לזימון.
ספרי הרב צבי יהודה קוק
הרב אבינר פרסם גם את הספרים:
פולקסשטורם
פעילות
אנשי הפולקסשטורם נשלחו לחזיתות במזרח גרמניה ובמערבה כדי לנסות לעצור את מתקפת בעלות הברית. יש להניח שכ-175,000 מאנשי הפולקסשטורם נהרגו.
מולי וינדזור
קריירה
וינדזור למדה משחק ב-Nottingham Actors Studio, חברה שהיא עסק חברתי, וסדנת טלוויזיה. היא חתמה על חוזה עם סוכנות כישרונות Artists Partnership שבסיסה בלונדון.
כתב יד ששון 1053
כתב יד ששון (כ״י ששון 1053 לשעבר, נקרא גם Geneva, Jacqui E. Safra, JUD 002 על שם בעליו הקודמים. סימונו המקובל בחקר המסורה הוא ש1) או קודקס ששון הוא העותק הקדום והשלם ביותר של התנ"ך העברי. כתב היד מתוארך לסוף המאה ה-9 או לתחילת המאה ה-10 (אין תאריך מדויק עקב היעדר קולופון). הכינוי 'קודקס ששון' הוא על שם אספן כתבי היד העבריים דוד סלימאן ששון, שהיה אחד מבעליו החשובים. יש להבחין בין קודקס ששון (כ"י ששון 1053) לכתב יד ששון 507.
קווגוצ'י
דמוגרפיה
התפתחות האוכלוסייה כדהלן:
אל תשלח לי פרחים
תקציר העלילה
לבסוף מגלה הרופא לג'ודי כי ג'ורג' בריא והיא משוכנעת שג'ורג' המציא זאת כדי שתסלח לו על בגידתו.
חיים אבולעפיה (הראשון)
רבי חיים בן יעקב אבואלעפיא הראשון (נפטר ב- ת"ל 1670) היה רב בארץ ישראל. ומגדולי התורה בדורו.
תולדותיו
עלה לארץ ישראל ושימש כדיין בצפת, כרבה של טבריה, עבר לחברון בזמנו של הרב אברהם אזולאי ולבסוף התיישב בירושלים. היה ראש משלחת הרבנים שיצאה ב-1662 לתהות על טיבו של נתן העזתי ולפי דברי השבתאים, הוא זה שהביא לגירושו של שבתי צבי מארץ ישראל. נכדו ר' יעקב אבולעפיה היה רבה של טבריה לפני חורבנה, ונינו, ר' משה אבולעפיה, היה אביו של ר' חיים אבולעפיה (השני) מחדש היישוב היהודי בטבריה.
יחסי אתיופיה–שוודיה
יחסי אתיופיה–שוודיה הם יחסי החוץ בין אתיופיה לשוודיה.
פרנסואה-אנרי דה מונמורנסי, דוכס לוקסמבורג
פרנסואה אנרי דה מונמורנסי-בוטוויל, דוכס פיניי-לוקסמבורג, הידוע בכינויו לוקסמבורג (בצרפתית: François-Henri de Montmorency-Luxembourg; 8 בינואר 1628 – 4 בינואר 1695), וכינויו "המרפד מנוטרדאם" (Le Tapissier de Notre-Dame), היה גנרל צרפתי ומרשל צרפת. חבר ויורשו של הקונדה הגדול, הוא היה אחד המפקדים הצבאיים המושגים ביותר של העת החדשה המוקדמת ונודע במיוחד בשל מעלליו במלחמת הולנד–צרפת ובמלחמת תשע השנים. למרות שלא היה מרשים מבחינה פיזית, מכיוון שהיה אדם קלוש וגבן, לוקסמבורג היה בכל זאת אחד הגנרלים הגדולים של צרפת. הוא מעולם לא הפסיד בקרב שבו החזיק בפיקוד.
מכתב ראונד רובין
מכתב ראונד רובין או מכתב חג המולד הוא מכתב, בדרך כלל מצורף לברכת חג המולד, שנשלח לנמענים רבים בסוף השנה שבה הכותב מתאר את אירועי השנה שחלו עליו ועל משפחתו. מכתבי ראונד רובין זכו ללעג רב, בעיקר מאת סיימון הוגארט, עיתונאי הגרדיאן ששם לקלון דוגמאות למכתבים שכאלו בטור שלו בעיתון. הוא גם כתב ספר: האוגר שאהב פוצ'יני שבעה חטאים מודרניים של מכתבי ראונד רובין של חג המולד.
ניקה קצ'ארבה
קריירת מועדונים
קצ'ארבה התחיל את צעדיו בדינמו טביליסי ולאחר מכן שיחק בנוער של רובין קאזאן, שם לא קיבל הזדמנות בקבוצה הבוגרת והחליט לחזור לגאורגיה. בדצמבר 2014 הוא חתם בצחינוואלי, קבוצה אותה מאמן אביו קאחאבר קצ'ארבה, ורשם הופעת בכורה בליגת העל ב-17 במאי מול ויט ג'ורג'יה. בפברואר הוזמן על ידי מאמנו לשעבר גורבן ברדייב למבחנים למחנה אימונים עם רוסטוב, אך הוחלט שלא להחתימו. בעונת 2015/16 הבקיע 13 שערים בליגה והוביל את טבלת מלכי השערים, עוד שער הוא רשם במסגרת הליגה האירופאית. ב-14 בינואר 2016 קצ'ארבה עבר לרוסטוב.
מעוז חיים
אורחות חיים
בקיבוץ פועל פאב בשם "שטורמן 37" (על שם שמו המלא של הקיבוץ: מעוז חיים שטורמן ושנת הקמתו), בריכת שחייה, מכון כושר וענפי שירות ורווחה נוספים עבור חברי הקיבוץ כמו חדר אוכל ומכבסה.
Sign of the Times (שיר של הארי סטיילס)
ביקורת
הרצועה זכתה לשבחים רבים וכונתה על ידי גיל קאופמן ממגזין הבילבורד כמראה כי הארי "עושה מאמץ ברור להתרחק באומץ מהפופ התעשייתי של עברו" וכתב כי השיר הושפע מפינק פלויד, דייוויד בואי, קווין, ספייסהוג, סוויד, קולדפליי, הביטלס, אריק כרמן ופרינס. ג'ייסון ליפשוץ מהבילבורד תיאר את השיר: "נחוש, מחויב לחלוטין למסרים ולסאונד שלו". מבקרים אחרים השוו את השיר למוזיקת אינדי רוק של להקת הווקמנים, ולמוזיקת בריטפופ כגון "Tender"  של להקת בלר או "Bitter Sweet Symphony" של להקת The Verve. כמו כן, רבים ציינו את השוני של השיר משירי להקת וואן דיירקשן.
קאברים
ב-31 במאי 2017 ביצע מוזיקאי הנורווגי קייגו והזמרת הבריטית אלי גולדינג קאבר לשיר "Sign of the Times" בתוכנית לייב לאונג' וב-22 ביוני ביצעו גם להקת הפופ רוק האמריקאית הנסון קאבר לשיר. בין האמנים הנוספים שביצעו קאברים לשיר נמנים גם הפסנתרן האמריקאי פול קארדל קאבר, הזמר האמריקאי אלכס בויה  , הזמרת האמריקאית סברינה קרפנטר יחד עם הזמרת הבריטית ג'סמין תומפסון  ולהקת הפופ האמריקאית LANY.
מיקומי שיא
{{שני טורים
מישור אייברי
מקור השם
ההוועדה המייעצת לשמות אנטארקטיים של בריטניה נתנה למישור את שמו בשנת 1955.
קלי רורבאך
חיים אישיים
בשנת 2017 החלה לנהל מערכת יחסים זוגית עם עורך הדין ואיש העסקים סטיוארט ולטון. השניים נישאו ב-2019.
לירון ויגדור
תיאטרון
ב-2016 שיחקה בהצגה "הלילה הקצר ביותר בשנה" בתיאטרון הסימטה, בבימויו של אבישי בן גל, וזכתה עמה בפרס קיפוד הזהב להצגת השנה.
ב-2021 השתתפה במחזמר "סאלח שבתי" בבימויו של צדי צרפתי, באחד התפקידים הראשיים - בת שבע הופשטטר.
טלוויזיה וקולנוע
ב-2021 החלה לשחק בסדרה "השוטרים" ב"קשת 12", שיצרו יובל יפת ורותם שמיר. היא מגלמת את הדס, אשתו של קובי אדרי, אותו מגלם מאור שוויצר. ב2023 שיחקה תפקיד בסדרה "קורדרוי"
פשט (הונגריה)
השלטון ההבסבורגי עד לאיחוד בודפשט
במרץ 1838 עלה נהר הדנובה על גדותיו והעיר סבלה משיטפונות הרסניים במיוחד. חלקים של העיר מצאו עצמם מתחת לשמונה מטרים של מים. נהרסו או ניזוקו קשות כשלושה רבעים מבנייני פשט. מראה העיר בימינו הוא תוצאה של שיקומה בשנים שלאחר השיטפונות. בשנת 1848 נבנה גשר השלשלאות הראשון, גשר סצ'ני, שחיבר את פשט עם בודה מעל הדנובה. בימי השלטון האוסטרו-הונגרי, בשנת 1873 שתי הערים התאחדו יחד עם בודה העתיקה (אובודה) והפכו לבודפשט. ב-30 ביולי 1866 נחנכה בפשט מסילת רבי סוסים ראשונה שחיברה את ככר סנה ("ככר החציר", כיום ככר קלווין) עם שער העיר באויפשט. אחרי שיקום העיר וחיזוק הסכרים, ב-9 במרץ 1876 עמדה פשט בהצלחה מול מבול של שלג שהעלה מאוד את מפלס הדנובה.
איחוד הערים
בשנות ה-1830 עלתה בתודעה הציבורית התוכנית לאחד את שתי הערים התאומות - פשט ובודה. אישטוון סצ'ני יזם למטרה זו את הקמת גשר השלשלאות על הדנובה. הוא כתב על כך בשנת 1831 בספר שנקרא "העולם" ב-1849 עקב בניית הגשר על שם סצ'ני מעל הדנובה אוחדה פשט לראשונה עם בודה לזמן קצר בימי המהפכה הונגרית בימי אביב העמים. ב-1873 העיר המאוחדת בודפשט הפכה למציאות על ידי איחודן של פשט על 200,000 תושביה עם בודה על 54,000 תושביה ואובודה על 16,000 תושביה.
תהילים צ"ט
מבנה ותוכן המזמור
יש המחלקים את המזמור כך: יש שחילקו באופן מעט שונה וטענו שפסוקים ו'-ט' הם יחידה אחת, והמזמור מחולק לשלוש יחידות, שכל אחת מהן מסתיימת בפזמון.
קו שלג
שיאים
ההר הגבוה ביותר בעולם המצוי כולו מתחת לקו השלג הוא אוחוס דל סלאדו שבצ'ילה.
ניקוס פולנצס
ניקוס פולנצס או פולנדזס (ביוונית: Νίκος Πουλαντζάς; 21 בספטמבר 1936 – 3 באוקטובר 1979) היה סוציולוג פוליטי מרקסיסטי יווני. בשנות ה-70 נודע פולנצס, ביחד עם לואי אלתוסר, כמרקסיסט הסטרוקטורליסטי המוביל. על אף שהיה לניניסט בתחילת דרכו, הפך לבסוף לאחד מנושאי הדגל של ה"אירו-קומוניזם". פולנצס ידוע בשל עבודתו התאורטית על מושג המדינה, אך הוא הציע תרומות מרקסיסטיות לחקר הפשיזם, המעמדות בעולם בן זמננו, והתמוטטות הדיקטטורות של פרנקו, סלזר ופאפאדופולוס בדרום אירופה בשנות השבעים. פולנדזס למד משפטים באוניברסיטת אתונה והתיישב בצרפת ב-1961. בשנת 1979 שם קץ לחייו על ידי קפיצה מהקומה ה-22 של מגדל מונפרנאס בפריז.
במיוחד התמקד בשאלה כיצד מערכת מפלגת מטיבה כקפיטליזם יכולה לחיות בצוותא עם כוחה המייצב של המדינה, ולפעול להנצחתה, וראה בלאומיות כדרך להתגבר על הבדלי המעמדות בתוך הקפיטליזם. ראיה זו של פולנצס השפיעה על תאורטיקנים מרקסיסטים של המדינה כבוב ג'סופ.
טריגוניים
תפוצה
קרובי משפחה של הטריגונים הם המשפחה טריגוני נהרות והם שייכים לאותה סדרה ואותה על-משפחה (יחד עם עוד שתי משפחות קטנות). לבד מתפוצתם בנהרות ואגמים הם דומים מאוד לטריגונים הימיים וקיים קושי להבדיל ביניהם.
תגליות חדשות
בספטמבר 2022 דווח על הטריגון וורוד הנדיר, שנצפה בים סוף
מועצת המדיניות המשותפת למתמטיקה
מועצת המדיניות המשותפת למתמטיקה (באנגלית: The Joint Policy Board for Mathematics, בראשי תיבות: JPBM) היא מועצה המורכב מארבעה איגודים מקצועיים: מהאגודה האמריקאית למתמטיקה (AMS), האיגוד האמריקאי לסטטיסטיקה (ASA), האיגוד האמריקאי למתמטיקה (MAA) והאגודה למתמטיקה יישומית ותעשייתית (SIAM). במועצה יש כמעט 55,000 מתמטיקאים ומדענים החברים בארבעת הארגונים. בכל אפריל, ה־JPBM חוגג את חודש המודעות למתמטיקה וסטטיסטיקה (בעבר נקרא החודש "חודש המודעות למתמטיקה") כדי להגביר את ההבנה הציבורית וההערכה של המתמטיקה והסטטיסטיקה. שם האירוע שונה על ידי המועצה בשנת 2017. כדי לפשט את מאמצי התיאום, המועצה החליטה גם בשנת 2017 כי לא יהיה עוד נושא שהוקצה לשנה לחודש. חגיגה זו של מתמטיקה, וכעת מתמטיקה וסטטיסטיקה, החלה כ"שבוע המודעות למתמטיקה" בשנת 1986.
מישור רותם
המפעל החדש לאמוניה
בנובמבר 2016, נסגר המכרז להקמת מפעל האמוניה במישור רותם ללא הצעות, והזזת מכל האמוניה ממפרץ חיפה נדחתה. ב-28 במאי 2017, החליט בית המשפט העליון שמכל האמוניה ירוקן באופן סופי עד ל-31 ביולי 2017. בספטמבר 2017 הושלם ריקון המכל מאמוניה. בדצמבר 2018 הודיעה חיפה כימיקלים שתקים מפעל לייצור אמוניה, שהוא חומר גלם חיוני לפעילותה, באתר הקבוצה שבמישור רותם, כך שלא יהיה צורך ביבוא ושינוע של האמוניה אותה היא מייבאת כיום.
אני אוהב אותך לאה
הבית הראשון
יעקב מתרץ זאת בשיר בשכרונו ("וראשי הלום שיכר") בעקבות המשתה שערך לבן בליל אמש "וַיֶּאֱסֹף לָבָן אֶת-כָּל-אַנְשֵׁי הַמָּקוֹם, וַיַּעַשׂ מִשְׁתֶּה" (בראשית כ"ט 22).
הפזמון
ההתייחסות לעיני לאה ("ועינייך מה יפו, כעיני רחל") קשורה לפסוק "וְעֵינֵי לֵאָה, רַכּוֹת; וְרָחֵל, הָיְתָה, יְפַת-תֹּאַר, וִיפַת מַרְאֶה" (בראשית כ"ט 17), שמהאופן בו הוא מנוסח משתמע שעיניה של לאה לא היו יפות.
ספי שאומן
קרב עין א-תינה
הותיר אחריו אישה, חנה, בן ובת, הורים ואחות. אחותו, רבקה ודמני-שאומן, היא סגן-יו"ר המועצה להשכלה גבוהה ובעבר שימשה כראש בית הספר ללימודי מוסמכים בסמינר הקיבוצים. אלמנתו נישאה בשנית, ליצחק פרנקנטל, ולהם ילד משותף, הדר יוסף, על שמו של שאומן.
אנגיוגנזה
אנגיוגנזה (Angiogenesis, לפי מונחי האקדמיה ללשון העברית: התהוות כלי דם) היא היווצרות של כלי דם חדשים. בדרך כלל הכוונה היא להיווצרות כלי דם חדשים המספקים מזון וחמצן לגידולים סרטניים. משום כך נעשים מחקרים רבים במטרה למצוא דרך למנוע את התהליך הבלתי רצוי הזה, להפסיק את יצירת כלי הדם החדשים ולמנוע את אספקת החומרים המזינים את הגידולים, כדי לגרום להריסתם ומותם. עם זאת, הצלחה בהפסקת תהליך האנגיוגנזה עלולה להפוך לחרב פיפיות ולגרום לנזק מפני שיש גם צד חיובי לאנגיוגנזה אשר עשוי להציל חיים כשהוא מביא ליצירת כלי דם חדשים המחליפים כלי דם ישנים שנהרסו בגלל פציעה או כלי דם חדשים שמחליפים כלי דם שנסתמו. למשל, עורקים מקבילניים המחליפים את העורקים הכליליים המזינים את הלב, אשר נסתמו בגלל טרשת עורקים, או ורידים מקבילניים המחליפים כלי דם שנסתמו מסיבה אחרת כגון ורידים שנסתמו בגלל הצטלקות הכבד בעת מצב מחלה המכונה שחמת הכבד. ורידים מקבילניים אלה עוקפים את הכבד ומעבירים את הדם באופן ישיר לווריד נבוב תחתון.
חרוטה סחור
חרוטה סחור (בהולנדית: Groote Schuur, "צריף גדול") היא אחוזה בקייפטאון, דרום אפריקה. בשנת 1657 האחוזה הייתה בבעלות חברת הודו המזרחית ההולנדית שהשתמשה בה בחלקה כאסם. מאוחר יותר נמכרה החווה לידיים פרטיות. חרוטה סחור נרכשה מאוחר יותר על ידי ויליאם דה סמידט, ונשארה ברשות המשפחה עד שנמכרה על ידי אברהם דה סמידט, המודד הכללי של מושבת הכף, ב-1878, ונרכשה על ידי הסטר אנה ואן דר בייל ממשפחת ואן דר בייל/קוטסי הידועה. בשנת 1891 חכר ססיל רודס את האחוזה ממנה. מאוחר יותר, בשנת 1893, הוא קנה אותה ממנה תמורת 60,000 פאונד, ושיפץ אותה ביחד עם האדריכל סר הרברט בייקר. בניין הכף ההולנדי, הממוקם ברונדבוש, על מורדות פסגת השטן, הכתף המרוחקת של הר השולחן, היה במקור חלק מהאסם של חברת הודו המזרחית ההולנדית שנבנה במאה השבע-עשרה.
סר הרברט בייקר גם מילא תפקיד משמעותי בריהוט הבית. לאחר שריהט בהתחלה עם ריהוט מודרני מלונדון, רודס, בהשפעת בייקר, החל במעבר מריהוט כף מודרני למסורתי יותר. זה סימן את תחילתו של אוסף הריהוט הקולוניאלי של ססיל רודס.
בג"ץ עמותת שיח חדש נגד שר התשתיות הלאומיות
ההחלטות שבוטלו
החלטה 717 קובעת שמושבים וקיבוצים החוכרים קרקע מן המנהל וייעוד הקרקע שונה לתעשייה, יקבלו זכות להקים על הקרקע מפעל ולשלם עליה דמי חכירה מהוונים מופחתים בגובה שבין 16 עד 51 אחוז משוויה האמיתי של הקרקע.
קני דלגליש
ליברפול
ב-10 באוגוסט 1977 חתם דלגליש בליברפול, תחת המאמן בוב פייזלי. סכום ההעברה נאמד על 440 אלף פאונד, שהיה לשיא העברה בריטי לאותה תקופה. המעבר זכה לגינוי מצד אוהדי סלטיק, ודלגליש אף זכה לבוז מצד הקהל, כאשר חזר לסלטיק פארק באוגוסט 1978, על מנת להשתתף במשחק הוקרה לג'וק סטיין.
דלגליש הוחתם על מנת להוות תחליף לקווין קיגן, והתרגל במהירות לקבוצתו החדשה. הוא קיבל את מספר 7, שהיה בעבר של קיגן, וערך את הופעת הבכורה שלו בליברפול ב-13 באוגוסט 1977, באצטדיון ומבלי, במסגרת משחק מגן הקהילה, מול מנצ'סטר יונייטד. הוא כבש לראשונה במדי ליברפול בהופעתו הראשונה בליגה, ב-20 באוגוסט, מול מידלסברו. שלושה ימים מאוחר יותר כבש פעם נוספת, במשחקו הראשון באצטדיון אנפילד, בניצחון 0–2 על ניוקאסל יונייטד. דלגליש כבש בניצחון 0–6 על קבוצתו של קיגן, המבורג, במשחק השני של הסופר קאפ האירופי. בעונת הבכורה שלו בליברפול, הופיע דלגליש ב-62 משחקים, וכבש 31 שערים, כולל את שער הניצחון, במשחק גמר גביע אירופה לאלופות, מול קלאב ברוז'.
בעונתו הראשונה כמאמן, בחר עצמו דלגליש לשחק 21 משחקי ליגה בלבד. למרות שמיעט לשחק בליגה, הוא הופיע בניצחון 1–3 על אברטון בגמר גביע ה-FA. במחזור האחרון של הליגה, כבש את השער היחיד בניצחון החוץ על צ'לסי, והביא לליברפול את האליפות ה-16 שלה. בעונה הבאה כבש 6 שערים ב-18 הופעות ליגה, ונהג לאפשר לשחקנים צעירים הזדמנויות בהרכב הקבוצה, על חשבון זמן משחק לעצמו.
נבחרת סקוטלנד
ב-1976, בהאמפדן פארק, כבש דלגליש את שער הניצחון מול, כאשר השחיל לשוער האנגלי ריי קלמנס את הכדור בין הרגליים. כשנה מאוחר יותר, באצטדיון ומבלי, מול אותה היריבה ומול אותו השוער, כבש פעם נוספת, בניצחון 1–2. דלגליש שיחק במונדיאל 1978, וכבש בניצחון 2–3 על, שהגיעה לגמר הטורניר. במונדיאל 1982 כבש בניצחון 2–5 בשלב הבתים, על. הוא נבחר לסגל סקוטלנד למונדיאל 1986, אך לבסוף לא השתתף, עקב פציעה.
סמי קצב
ביוגרפיה
בצה"ל שירת בחיל התותחנים פיקד על סוללה ובמלחמת ששת הימים שימש קצין סיוע ארטילרי בחטיבה 7.
תומאס גירטין
ביוגרפיה
תומאס גירטין נולד בסאות'ווארק, לונדון, בנו של יצרן מברשות עשיר ממוצא הוגנוטי. אביו נפטר בזמן שתומאס היה ילד, ואמו התחתנה עם מר ווהן, שרטט. גירטין למד רישום כילד (השתתף בשיעורים אצל תומאס מלטון), ולמד אצל אדוארד דייס (1763–1804), צייר מים טופוגרפי.
עבודתו
הוא התנסה בשימוש בעט, דיו חום ולכה, כדי להוסיף גוונים עשירים יותר. על פי הדיווחים, מותו המוקדם של גירטין גרם לטרנר להעיר: "לו היה תום גירטין חי הייתי צריך לגווע ברעב."
ריצ'רד בירד
ניסיון תעופתי
לקראת תום מלחמת העולם הראשונה, נחשף בירד לתחום התעופה, נשבה בקסמו, למד לטוס, הוסמך כטייס, ופיתח טכניקות לניווט אווירי בשטחים ללא נקודות ציון, אוקיינוסים למשל. הוא הוצב בפנסקולה (Pensacola) שבפלורידה, בבית ספר ללימודי תאוריה תעופתיים. לאחר מכן, מיולי 1918 ועד לתום המלחמה, הוא פיקד על כוחות האוויר של הצי בהליפקס שבנובה סקוטיה, אשר עסקו בסיורים לגילוי צוללות. תוך כדי כך, ב־2 בספטמבר, בירד קודם לדרגת לוטננט. לאחר המלחמה הצי האמריקני יזם מבצע לחצייה אווירית של האוקיינוס האטלנטי. בירד, בשל המומחיות שרכש בתחום הניווט אווירי, נתמנה למתכנן מסלול תעופתם של המטוסים המיועדים למבצע. במאי 1919 יצאו לדרך שלושה מטוסי ים, ואחד מהם גם סיים את הטיסה הטרנס־אטלנטית הראשונה בהיסטוריה (אם כי זו כללה שש חניות), מלונג איילנד לפלימות' שבאנגליה. בירד התלווה לאחד המטוסים בקטע הדרך הראשון, מלונג איילנד לנובה סקוטיה. בשנים 1919 עד 1921 בירד שימש כקצין קישור של הצי בקונגרס האמריקני, וביטא בתפקידו זה, כמיטב יכולתו, את חשיבות כוח האוויר לביטחון הלאומי.
קישורים חיצוניים
שני סרטונים בהשתתפות בירד:
דקר הקלפ
מאפיינים
דקר זה שונה מעט ממיני הדקרים האמיתיים והוא קטן בהרבה. הוא מגיע לאורך 75 ס"מ ולחיות עד ל-34 שנים. הדקר בעל ראש קטן ופחוס עם שפתיים גדולות ושיניים חדות, גוף צר בעל סנפירי גב ושת זקורים ומחודדים וזנב גבוה ומחודד. הסנפירים צהובים-תכולים והגוף בעל פסים חומים-אדמדמים ולבנים. מבנהו מצויד לתנועה זריזה במים. מבנה הדקר עוזר לו לחטוף טרף כמו דיונונים, סרטנים ודגים אחרים המסתתרים לצד אצות הקלפ העצומות וכששורצים בהמוניהם גם מלהקות פלנקטון. להקות דקרים משריצים צאצאים בים הפתוח ושם הם גדלים בתהומות.
מרתון החלל
היסטוריה
בשנת 1982 היה למרתון הגדול ביותר בברית המועצות, עם 1070 משתתפים. בנוסף, לראשונה במרתון זה, בוטלה הדרישה למסור אישור רפואי, שהוא לרוב רשמי; בפעם הראשונה בקורוליוב השתתפו ותיקי מלחמת העולם השנייה למרתון; לראשונה בקורוליוב, ילדים החלו להשתתף במרוצים.
נחל תפרח
נחל תפרח הוא נחל אכזב בנגב הצפוני־מערבי. אורכו כ־5.8 קילומטרים.
יו דראם
מלחמות העולם
ב-1927 הוא שימש לתקופה קצרה כמפקד הדיוויזיה ה-1, לאחר מכן הועבר לפקד על הקורפוס ה-2, ובספטמבר של אותה שנה הוחזר לפקד על הדיוויזיה ה-1. ב-29 בינואר 1930 הועלה לדרגת מייג'ור גנרל (שני כוכבים). ב-12 בינואר 1930 מונה למפקח הכללי של הצבא, והחזיק בתפקיד עד 30 בנובמבר 1931. בדצמבר של אותה שנה מונה למפקד הקורפוס ה-5, ובמקביל פיקד גם על הדיוויזיה ה-5. ב-18 במרץ 1935 מונה למפקד מחלקת הוואי, ובספטמבר 1937 מונה למפקד הארמייה השנייה, ובמקביל פיקד על הקורפוס ה-6 עד נובמבר 1938 עת הוחזר לפקד על הקורפוס ה-2. באותה תקופה התיידד עם דאגלס מקארתור וג'ורג' פטון, והמשיך להתנגד בחריפות להקמת חיל אוויר עצמאי. ב-1939 פרש הרמטכ"ל מאלין קרייג, ודראם התמודד על התפקיד, אולם הפסיד לג'ורג' מרשל. ב-5 באוגוסט של אותה שנה הוא הועלה לדרגת לוטננט גנרל (שלושה כוכבים). עם כניסתה של ארצות הברית למלחמת העולם השנייה ב-1941, היה דראם מפקד הארמייה הראשונה. הוא פיקד על הארמייה במהלך משחקי המלחמה שכונו "תימרוני קרוליינה", ואשר נועדו לבחון את מוכנותו של צבא ארצות הברית לקראת המלחמה. במהלך התימרונים הוא הפך למושא ללעג וקלס, כאשר כבר ביומם הראשון "נפל בשבי" בידי דיוויזיית השריון ה-2 בפיקודו של פטון. השופטים קבעו שהנסיבות בהן נתפס לא היו חלק מהלחימה בפועל, כך שהוא הורשה לחזור למטה שלו ולהמשיך להשתתף בתמרונים. עם זאת, האירוע גרם לחוסר אימון בו מצד מפקדי הצבא. במקביל, הוא פיקד על הפיקוד המזרחי. במהלך המלחמה לא ניתנו לו תפקידים משמעותיים, פרט להצעה לתפקיד לא מבטיח בסין. ב-1943 הוא פרש מהצבא.
בניין סינגר
צורה
המגדל בן 41 הקומות מעל הפינה הצפון-מערבית של הבסיס היה ריבוע בתוכנית, עם מידות שטח רצפה של 20 על 20 מטרים. כאשר נכללו בחישוב הגובה הכיפה ופנס הגג שבפסגת המגדל, מגדל סינגר היה שווה ערך לבניין בן 47 קומות. חזית המגדל הייתה בנסיגה לאחור 9.1 מטרים בהשוואה לחזית הבסיס שברחוב ברודוויי, והוא כיסה רק שישית משטח המגרש הכולל (במבט על). היה רווח של 3.0 מטרים בין מגדל בניין סינגר לבניין סיטי אינווסטינג שמצפון, שנבנה באותה תקופה. העמודים הנדרשים לתמיכת מגדל סינגר היו גדולים מכדי להציבם על גבי בניין סינגר המקורי, ולכן הם נבנו, במקום זאת, בחלק הצפוני של המגרש.
חזיתות
החזיתות היו בנויות מלבנים אדומות, אבן בהירה וטרקוטה. כ-68,100 מטרים רבועיים של טרקוטה שימשו הן לחזיתות והן למחיצות הפנימיות. בכל הפרויקט נעשה שימוש בכחמישה מיליון לבנים, מתוכן מיליון לחזיתות המגדל. כמו כן, נעשה שימוש בכ-42 מטרים מעוקבים של בלוסטון נורת' ריבר, וכך גם 1,940,000 קילוגרמים של אבן גיר, בעיקר מעל הקומה ה-33. ספקי החומרים הללו כללו את חברת ג'ון ב. רוז עבור הלבנים; מרטין פ. לודג' עבור הבלוסטון; J. J. Spurr & Sons עבור אבן הגיר; ו"ניו ג'רזי טרקוטה" עבור הטרקוטה.
בסיס
בניין סינגר המקורי היה מחופה באבן ולבנים. כשהוא נבנה, התוכניות הורו על יישום חיפוי חוץ מאבן בשתי הקומות הנמוכות ביותר. הקומה השלישית כללה מרפסת המשתרעת לאורך שתי החזיתות. ארבעת הקומות הבאות (קומות 3–6) היו מחופות בלבנים ובעלות חלונות עם אבן סביבן. הקומה השביעית חופתה אבן ונבנתה בה מרפסת כפולה כקרניז, ואילו החזית בקומה השמינית הייתה מחופה לבנים. הקומות העליונות המקוריות כללו גג דקורטיבי מנחושת וצפחה עם חלונות קוקיה וארובות אבן. הכניסה הראשית לבניין הייתה מרחוב ליברטי והיו בה פסלים וקישוטים. בניין בורן חופה באבן גיר אינדיאנה בשתי הקומות הנמוכות שלו ולבנים אדומות מעל. בבסיס היו עיטורי פרזול בחלונות ובמעקות.
כתוצאה מהשינויים, שלוש הקומות הראשונות חופו בבלוסטון בגמר כפרי. ארבע קומות נוספו בין הקומה השביעית לגג בן שלוש הקומות במהלך אותה תקופה, וחזית ברודוויי הורחבה משני מפרצים לחמישה. עם השינויים, המפרצים האנכיים הופרדו ברצועות אנכיות מהקומה הרביעית עד ה-10, עם גמלונים מעל חלונות הקומה השישית. הקומות ה-11 וה-12 של הבסיס ששונה היו מורכבות משתי שורות של חלונות קטנים, כאשר החלונות בקומה ה-11 מעוטרים בין חיזוקים דקורטיביים התומכים במרפסת ברזל בקומה ה-12. שתי הקומות העליונות היו בעלות חלונות ביפוריים היוצאים מגג מנסארד. החלקים המשופעים של הגג חופו ברעפי צפחה, בעוד רעפים קרמיים כיסו את החלק השטוח שלו.
מבנה על
מבנה העל הוקם באמצעות שני עגורנים. אחד מהם, בעל כושר הרמה של 36 טונות, בעל תורן באורך 23 מטרים וזרוע באורך 20 מטרים, עגורן זה הרים את קורות הפלדה מגובה פני הקרקע לפלטפורמה בקומה ה-17. השני הותקן בקומה ה-17 והיה בעל כושר הרמה של 23 טונות, עגורן זה הקים את קונסטרוקציית הפלדה של המגדל. בדרך כלל, לקח פחות מחמש דקות להעביר רכיב פלדה ממפלס הקרקע לקומה העליונה, שהייתה בבנייה. בניית מסגרות הפלדה של מגדל סינגר נעשתה מפלדה שיובאה מגרמניה מפני שפלאג האמין שהחומר גלם וטיב העבודה הגרמני טוב יותר מזה של האמריקאים. המגדל של מבנה העל תוכנן לעמוד בלחץ רוח של 1.4 קילו-פסקל, אף על פי שבעת בניית בניין סינגר, לחץ הרוח הגבוה ביותר שנמדד באזור היה פחות מ-0.48 קילו-פסקל.
מבואת הכניסה
מבואת הכניסה, שהגישה אליה מרחוב ברודוויי, עוצבה בגמר שיש פבונאצו ו-38 טונות של עבודות ברונזה. כתב האדריכלות של הניו יורק טיימס, כריסטופר גריי, אפיין את הלובי כמדיף "זוהר שמימי". שתי שורות של שמונה עמודי שיש מרובעים מעוטרים בחרוזי ברונזה תמכו בתקרת הלובי. על גבי כל עמוד היו מדליוני ברונזה גדולים, המתארים את המִשְׁלֶבֶת של חברת סינגר או מחט, חוט וסליל. בראש העמודים היו פנדנטיבות דקורטיביות, שתמכו מעליהן כיפות בגמר טיח מזוגג. הפנדנטיבות היו מעוטרות בעלי זהב. הכיפות הכילו במקור נורות זכוכית ענבר עגולות ושטוחות במסגרות פלדה, שהוחלפו מאוחר יותר בגופי תאורה מודרניים מזכוכית.
היסטוריה
השטח שעליו הוקם בנין סינגר נרכש על ידי החברה בשנת 1902. הבניין הוזמן על ידי יושב ראש חברת סינגר, פרדריק גילברט בורן. הוא פנה לאדריכל ארנסט פלאג, שתכנן את הבניין בסגנון בוזאר. פלאג תכנן גם את מטה החברה הקודם ששכן ברחוב ברודוויי 561 בין הרחובות פרינס וספרינג - המוכרים כיום כחלק משכונת סוהו - והוזכר כ"הבניין הקטן של סינגר" לאחר הקמת בניין המטה החדש. תוכניות המבנה שורטטו על ידי ג'ורג' וילארד קונבל (1866–1933). התפיסה התכנונית של פלאג למבנים שגובהם מעל 10–15 קומות הייתה, שהם צריכים לבלוט ולמשוך את העין של עוברי האורח שבחוץ, לשם כך תכנן מגדל צר יחסית שתופס בשטחו כרבע מהמגרש ובסיס המבנה רחב יותר. גובהו של בסיס המבנה היה 12 קומות ורוחבו תפס את כל חזית המגרש כלפי הרחוב בעוד שהמגדל היה צר יחסית וכל צלע שלו הייתה באורך 20 מטרים. הבניין נחשב לייחודי בעיר ניו יורק באותה תקופה ובלט בלבנים האדומות שלו. כשהושלם בשנת 1908, התנשא בניין סינגר לגובה של 186.57 מטרים והחזיק בתואר "הבניין הגבוה ביותר בעולם" עד שנת 1909, שבה הושלמה בנייתו של בניין חברת הביטוח מטרופוליטן לייף המתנשא לגובה 210 מטרים וממוקם ברחוב 23 בשדרת מדיסון במנהטן.
הריסה
בשנת 1965 הוקמה הוועדה לשימור ציוני דרך בניו יורק, בעקבות הריסתם של כמה מהמבנים הבולטים בעיר ומבנים נוספים שהחלו בהליכי הריסה. אף על פי שבניין סינגר נחשב לאחד המבנים האייקוניים ביותר בעיר ניו יורק, הוא לא זכה לציון דרך, מה שהיה מונע את הריסתו. באוגוסט 1967 אמר מנכ"ל הוועדה, אלן ברנהאם, שאם הבניין היה הופך לנקודת ציון, העיר הייתה צריכה לאתר לו קונה או לרכוש אותו בעצמה. סאם רוברטס כתב מאוחר יותר ב"ניו יורק טיימס" כי בניין סינגר היה אחד המבנים הבולטים של העיר ש"לא נחשבו ראויים לשימור". ההריסה החלה בספטמבר 1967. במרץ 1968 כתב ה"ניו יורק טיימס" שהלובי נראה כאילו "פצצה פגעה בו". פיסת הפסולת האחרונה נשלחה משם בתחילת 1969, כשהדיילי ניוז ציין: "הסינגר נפל קורבן לחולי שנקרא התקדמות".
סכר הובר
הסכר נפתח רשמית ב־7 בספטמבר 1936, ונחשב לאחד הפלאים ההנדסיים המודרניים של אמריקה ולשיא בבנייה הנדסית.
הטיית הנהר
לפני שניתן היה לגשת למלאכת בניית הסכר, היה צורך בהסטת נהר הקולורדו מאתר הבנייה. כדי להשיג זאת, נחפרו דרך קירות הקניון ארבע מנהרות הסטה בקוטר של 17 מטרים, שתיים בצד של נבאדה ושתיים בצד של אריזונה. אורכן הכולל של 4 מנהרות היה 5 קילומטרים. החוזה חייב את השלמת בניית המנהרות הללו עד 1 באוקטובר 1933, וכל עיכוב יגרור אחריו קנס של 3,000 דולר ליום. כדי לעמוד בתאריך היעד החוזי, היה על "שש חברות בע"מ" להשלים בפועל את העבודה עד תחילת שנת 1933, שכן רק בסוף הסתיו והחורף מפלס המים בנהר היה נמוך מספיק כדי להטותו בבטחה.
בטון
בסך הכל נוצקו במבנה הסכר כ-2,480,000 מטר מעוקב של בטון, לפני הפסקת היציקה האחרונה ב-29 במאי 1935. בנוסף, נוצקו עוד כ-850,000 מ"ק בטון בתחנת הכוח ובעבודות נוספות. יותר מ-937 ק"מ של צינורות קירור הוצבו בתוך הבטון. ובסך הכל, יש די בטון בסכר כדי לסלול כביש מהיר דו מסלולי מסן פרנסיסקו לניו יורק. בשנת 1995, הוצאו גלילי בטון ממבנה הסכר לבדיקה. נמצא במבחני לחיצה וכפיפה כי "הבטון של סכר הובר המשיך להתחזק לאט" והסכר מורכב ובנוי מ"בטון עמיד בעל חוזק לחיצה העולה על הטווח המצוי (לפי תקן) בבטון טיפוסי". בנוסף, הבטון של סכר הובר אינו נתון לתגובת אלקלי-סיליקה, שכן בוני הסכר השתמשו, במקרה, באגרגט שלא מייצר תגובה כימית עם הבטון, בניגוד לסכר פארקר שבמורד הנהר, שבו תגובת אלקלי-סיליקה גרמה להידרדרות חוזק מבני הניתן למדידה.
תחנת הכוח ודרישות מים
כמות החשמל שמופקת באמצעות סכר הובר הולכת ופוחתת יחד עם ירידת מפלס המים באגם מיד, עקב הבצורת הממושכת מאז שנת 2000 והביקוש הרב למים של נהר הקולורדו. עד 2014 כושר הייצור שלו ירד ב-23% ל-1592 מגה-ואט והוא סיפק חשמל רק בתקופות של שיא הביקוש. ב-1 ביולי 2016 ירד מפלס אגם מיד לשיא נמוך חדש של 326.63 מטרים, לפני שהחל להתאושש באיטיות. לפי התכנון המקורי שלו, הסכר לא יכול לייצר חשמל ברגע שמפלס המים יורד מתחת ל-320 מטרים, מה שעלול היה להתרחש ב-2017 לולא נאכפו מגבלות המים. כדי שהסכר יוכל לעבוד במפלס בגובה 290–320 מטרים, הותקנו חמש טורבינות רחבות ראש, שתוכננו לעבוד ביעילות במצב של זרימה נמוכה. בשנים 2018–2019 מפלס המים עמד על למעלה מ-328 מטרים, אך הוא ירד לשפל חדש של 326.61 מטרים ב-10 ביוני 2021 והוסיף לרדת ל-325.01 מטרים עד סוף 2021. ב-12 בינואר 2022 הוציאה לשכת הטיוב של ארצות הברית תחזית ל-24 חודשים הקרובים עם צפי ירידת המפלס לגובה של 315.49 מטרים. למרות ירידת המפלס באגם, נכון לחודש מאי 2022 סכר הובר עדיין מסוגל לייצר חשמל הידרואלקטרי למרות שגובה מפלס המים הוא 320 מטר. תחזיות חדשות מצפות לירידה של כשבעה מטרים נוספים במהלך השנים 2023 - 2024.
מחלוקת לגבי שם הסכר
לאחר תבוסתו של הובר בבחירות 1932 ועליית ממשל רוזוולט, הורה השר אייקס ב-13 במאי 1933 כי הסכר ייקרא סכר בולדר. אייקס הצהיר כי וילבור לא היה זהיר בקריאת הסכר על שם נשיא מכהן, שהקונגרס מעולם לא אישר את השם, וכי הוא מכונה זה מכבר סכר בולדר. התובע הכללי, הומר סטיל קאמינגס, יידע את אייקס כי הקונגרס אכן השתמש בשם "סכר הובר" בחמש הצעות חוק שונות המעניקות כסף לבניית הסכר, אך פרט זה לא היה ידוע לציבור. ב-12 בדצמבר 1930, חבר הקונגרס אדוארד תומאס טיילור מקולורדו ציין בנאומו בבית הנבחרים שהשם "סכר הובר" קיבל מעמד רשמי בחקיקה של הקונגרס. מספר חוקים עם השם "סכר הובר" עברו בשנים 1931–1933, אך אייקס בחר להתעלם מכך.
שינוי הדין
שיטת רבי שמעון בר יוחאי
משנה אחרת, במסכת הוריות הדנה בחטא שנעשה בשגגה, על פי פסק שגוי של הסנהדרין. המשנה מבדילה בין דין אדם רגיל שחטא, ובין דינם של מלך וכוהן גדול, שהקרבן אותם צריכים להביא - שונה משל אדם פשוט. דינו של אדם רגיל הוא כבשה או שעירה נקבה, ואילו נשיא מביא שעיר זכר, וכוהן גדול שנמשח בשמן המשחה מביא פר להקרבה.
זכויות האדם בטורקיה
חופש הביטוי
השימוש באלף-בית הטורקי הוא חובה על פי חוק. חובה זו משקפת את המעבר ההיסטורי מכתב ערבי לכתב לטיני.
הילד (סרט, 1977)
עלילה
לאחר מכן פוגש אותה מר נורדון, אלמן המתגורר באחוזה עם ילדיו לן ורוזלי. ללא ידיעתה של אליסיאן, לרוזלי יש יכולות טלקינטיות. לן מודה בפניי אליסיאן שאמו נרצחה ביער על ידי נוודים שנים קודם לכן. גברת ויטפילד, השכנה, שנחשבת למטרד חטטני עבור בני הזוג נורדונים, מותקפת בביתה על ידי נוכחות בלתי נראית. כשהיא מנסה לברוח, רוזלי מופיעה בחוץ, מתגרה בה ואומרת שהיא הביאה לה "חברים". גברת ויטפילד הולכת להתחבא במרתף שלה, אך מותקפת על ידי דמות בעלת כף יד שתולשת את אחת מעיניה ולאחר מכן רוצחת אותה.
גרגרן
תיאור פיזיולוגי
הגרגרן הוא מהגדולים שבמשפחת הסמוריים (אם כי קטן יותר מלוטרת הים, לוטרה ענקית ומלוטרה חסרת-טופר אפריקאית, ונראה שזהה בגודלו לגירית המצויה), והוא בעל דו-צורתיות זוויגית שכן הזכר עשוי להיות גדול מהנקבה עד פי שלושה.
אלכסנדר קארס
ביוגרפיה
ישנם ציורים רבים של קארס באוספים ציבוריים בדנדי, גלאזגו ואדינבורו.
טחן עינוני
הטחן מצוי בסכנת הכחדה בטבע עקב דיג יתר ופגיעה בבית גידולו הכולל שוניות אלמוגים וכרי מרעה של עשבי ים וחוליות.
ינה ליגטי
המלחמה ואחריה
משנת 1938 נקטעה הקריירה העיתונאית של ליגטי עקב החוקים היהודיים, במיוחד החוק היהודי השני והחוק היהודי השלישי. הוא גורש למחנה ריכוז ב-1944 ונאלץ לעבוד (למרות גילו הכמעט 70) כחוטב עצים באוסטריה עד סוף מלחמת העולם השנייה. הוא ניצל ושב הביתה לסגד וערך עד סיום תקופת הרפובליקה ההונגרית השנייה את עיתון המפלגה הסוציאל-דמוקרטית ההונגרית שפורסם תחת השם "עיתון יום שני" (Hétfői Újság).
היהודי הנודד
בימי הביניים התעוררה אגדת היהודי הנודד; שהייתה והתקבלה כמטפורה ליהודים. ברוב גרסאות האגדה, היהודי הנודד היה סנדלר בשם אחשוורוש שסירב לאפשר לישו לנוח על כסאו בדרכו לצליבה ולכן ישו הענישו בקללה, שלעולם לא ימות או ימצא מנוחה אלא ינדוד סובל בעולם עד לחזרתו של ישו ביום הדין הסופי. בדרך כלל, המצב הארור הזה התפרש לאמור שאחשוורוש יכפר על חטאיו בנדידה וקבצנות ממושכת עד שבסופו של דבר ישו יגאל אותו באחרית הימים. הנדודים המתמידים של היהודי מוגברים לאור פחדו מגילוי זהותו האמיתית על ידי הנוצרים, דבר הגורם לו לעבור ממקום למקום ללא הרף ולחוסר יציבות או שגשוג.
דיווחים על הופעתו כביכול של היהודי הנודד
בספרו "אטלס להיסטוריה יהודית" מונה מרטין גילברט כארבעים מקומות שבהם נערכו, לכאורה, מפגשים עם היהודי הנודד.
אימרה הרטמן
לימודי מוזיקה
אימרה הרטמן נולד במשפחה יהודית כבנם של ינה (יונה) הרטמן (1866–1929) מוזיקאי ושל קטלין רייך (1871–1945). את לימודיו השלים תחילה בבית הספר למוזיקה פודור ולאחר מכן בהאקדמיה למוזיקה ע"ש פרנץ ליסט בבודפשט, שם קיבל דיפלומה כצ'לן ב-1917 כתלמידו של אדולף שיפר. מאותה שנה לימד בבית הספר למוזיקה בהנהגתו של יוז'ף סמרה. הוא היה מנגני התזמורת של בית האופרה המלכותי ההונגרי, שם הכיר את ינה לנר ואת יוז'ף שמילוביץ', איתם הקים תחילה שלישייה ולאחר מכן, בצירוף שאנדור רוט, הוקמה רביעיית המיתרים לנר שהפכה למפורסמת בעולם כולו, שם היה הצ'לן בעוד ינה לנר היה הכנר הראשון, המייסד והמנהל של הרביעייה.
קאיפו כהן
ביוגרפיה
בגיל 14 החלה ללמוד מחול בפריז, ולאחר חזרתה לישראל השתתפה בשנת 1994 בסרט ההמשך "עץ הדומים תפוס", ולאחר השתתפותה בסרט זה פרשה ממשחק.
נתן נטע הנובר
קורות חיים
הרב הנובר נולד בעיר אוסטרוה שבאיחוד הפולני-ליטאי במועד לא ידוע, כנראה בסוף שנות ה-20 או תחילת שנות ה-30 של המאה ה-17. אביו היה הרב משה הנובר, שעליו לא ידוע הרבה, מלבד העובדה שהוא מכונה על ידי בנו "מורנו הרב", ומכאן שכיהן כנראה במשרה רבנית. וכן שנרצח, כנראה בזמן גזרות ת"ח–ת"ט. יעקב ישראלסון שבחן את תולדותיו בראשית המאה ה-20, שיער כי ייתכן שהנובר הבן היה תלמיד המהרש"א (שנפטר באוסטרוה ב-1632) אך טענה זו שנויה במחלוקת.
ויטוריו אמברוזיו
ויטוריו אמברוזיו (באיטלקית: Vittorio Ambrosio; 28 ביולי 1879 –19 בנובמבר 1958) היה גנרל איטלקי אשר שימש כראש מטה ההגנה של הצבא המלכותי האיטלקי במהלך מלחמת העולם השנייה.
נשיאת נשים
בשנת 2008 השתתפו לראשונה מתחרים ישראלים בתחרות, תומר ודנה בוהדנה, והם סיימו במקום ה-12.
בליסאריוס
ראשית דרכו
כתוצאה מהסכם השלום בליסאריוס הוחזר לקונסטנטינופול בשנת 532 והיה לקצין בעל הדרגה הגבוהה ביותר בבירה. עם פרוץ מרידת ניקה באותה שנה, שאיימה על שלטונו של יוסטיניאנוס, הוביל בליסאריוס את חייליו בדיכוי המורדים תוך שהוא הורג 30,000 מהם.
אחרית חייו
פרישתו של בליסאריוס באה לקיצה בשנת 559, כאשר חצו ההונים את הדנובה ופלשו לאימפריה תוך שהם מאיימים על הבירה קונסטנטינופול. יוסטיניאנוס מינה את בליסאריוס למפקד הצבא הביזנטי ולאחר שורה של מערכות מוצלחות הוא הצליח לדחוק את רגלי הפולשים מעבר לדנובה.
גורלו של בליסאריוס לא שפר עליו בימיו האחרונים והוא הועמד למשפט באשמת שחיתות בשנת 562. על אף שככל הנראה היו ההאשמות מפוברקות הוא הורשע, ורק כתוצאה מחנינתו של הקיסר לא סיים את ימיו בבית הסוהר.
הופלוצפלוס סטפנסי
הופלוצפלוס סטפנסי (שם מדעי: Hoplocephalus stephensii) הוא מין של נחש ארסי ממשפחת הפתניים החי באוסטרליה. שמו של המין ניתן על שם האקדמאי האוסטרלי ויליאם סטפנס.
לזר חרבליאנוביץ'
בחצר המלך
עם זאת, אורוש החמישי היה חלש למדי, ולא היה מסוגל להתנגד למרידות הפלגניות וסמכותו בממלכה נפגעה. הוא סמך בעיקר על החזק שבאצילים הסרבים, הנסיך ווֹייסלב ווינוביץ' מזהומליה. וויסלב עצמו התחיל כ"סטווילאץ" בחצר הצאר דושאן, אך עד שנת 1363 הצליח להשתלט על אזור רחב בין ההר רודניק שבמרכז סרביה ועד קונאוולב שבחוף הים האדריאטי ומהאזורים של דרינה העילית ועד לצפון חבל קוסובו. מיד אחרי וויסלב, האצילים החזקים ביותר היו האחים באלשיץ' - סטרצימיר,ג'וראי ובאלשה השני. עד שנת 1363 הם השיגו שליטה על אזור זטה שהוא מרבית שטח מונטנגרו של ימינו.
מרכז מורשת יהדות תימן וקהילות ישראל
מרכז מורשת יהדות תימן וקהילות ישראל נמצא ברחוב אברבנאל 7 בשכונת שעריים שבדרום העיר רחובות. המרכז נחנך בספטמבר 2017.ובראשו המנכ"ל מר חנניה קורש. המרכז נבנה בשכונת שעריים, במטרה להציג ולשמר את מורשת יהדות תימן, ולעודד את המשך חקר מורשתם.
לזר חרבליאנוביץ'
שיא כוחו בסרביה
בצ'ארטרים שלו בשנים 1379–1388 השליט קרא לעצמו "סטפאן לזר". את השם "סטפאן" נשאו כל השליטים מבית נמאניץ' והוא קיבל משמעות של תואר מלכותי. גם טוורטקו הוסיף "סטפאן" לשמו כשהוכתר למלך הסרבים ושל בוסניה. מנקודת מבט לשונית, השתמשו הצ'ארטרים של לזר בניב קרוב לניב קוסובו-רסאווה של השפה הסרבית. במסמכים אלה התייחס לזר אל עצמו כאל "אוטוקראטור" - (בסרבית "סאמודרז'אץ") של כל ארץ סרביה או אוטוקרט של כל הסרבים. "אוטוקרטור", "שליט-עצמי" ביוונית, הייתה תואר ששימש את הקיסרים הביזנטים. המלכים מבית נמאניץ' אמצו אותו ויישמו אותו הלכה למעשה במובן המילולי של עצמאות כלפי קונסטנטינופול, בד בבד עם ההכרה הפורמלית בחסות העליונה של הביזנטים.
קרב קוסובו
מאז העימות בפלוצ'ניק ב-1386 היה ברור ללזר כי קרב מכריע עם העות'מאנים יהיה בלתי נמנע. אחרי שחתם על שלום עם זיגיסמונד כדי למנוע אי סדרים בגבולות הצפוניים, הבטיח לעצמו לזר תמיכה צבאית מווק ברנקוביץ' ומהמלך טוורטקו. האחרון, מלך הסרבים ושל בוסניה, ציפה גם הוא למתקפה עות'מאנית גדולה כתגמול אחרי שצבאו בפיקוד ולאטקו ווקוביץ' גרם ב-1388 לתבוסה קשה לכוח פשיטה טורקי בקרב בילצ'ה. צבא עות'מאני גדול בהנהגת הסולטן מוראט, שמספרו הוערך ל בין 27,000-30,000 לוחמים, חצה את השטח שבשליטת קונסטנטין דראגאש וביוני 1389 הגיע לשדה קוסובו ("שדה הקכלי" בסרבית) על יד פרישטינה, בשטח שהיה שייך לווק ברנקוביץ'. הצבא העות'מאני נתקל בכוחות בפיקודו של הנסיך לזר, שמנו בין 30,000 - 12,000 חיילים, וכללו את צבאו של הנסיך, כוחות של ווק ברנקוביץ' ויחידה שנשלחה על ידי המלך טוויטקו, בפיקודו של ולאטקו ווקיץ'. קרב קוסובו, הקרב המפורסם ביותר בהיסטוריה של סרביה בימי הביניים התנהל ביום של ויטוס הקדוש ב-15 ביוני 1389. בלחימה האכזרית נחלו שני הצבאות אבדות כבדות ושני המנהיגים, הסולטן מוראט והנסיך לזר קיפחו את חייהם.
אוסטרלפס סופרבוס
מאפיינים
נחש זה שוכן בין צמחייה נמוכה באזורים לחים ובמקרים רבים בביצות ומקווי מים רדודים אך באזור העיר סידני נמצא סביב יערות פתוחים. הנחש ניזון מצפרדעים, לטאות וגם מנחשים קטנים ממנו.
לזר חרבליאנוביץ'
בימי השליטים הסרבים
בנו ויורשו של לזר, סטפאן לזרביץ', זכה לתואר דספוט מידי הקיסר הביזנטי, והסיר מעליו את חסות הטורקים בשנת 1402. לפחות בימי שלטונו, כיבדו את פולחן הנסיך הקדוש לזר בכל רחבי סרביה המוראבית, וגם בשני מנזרים על הר אתוס, המנזר הסרבי הילנדר והמנזר הרוסי פנטלימון הקדוש, שהנסיך המנוח תרם להם תרומות משמעותיות. מימי הדספוט סטפאן, ידוע רק איקונין אחד שבו צוירה דמותו של לזר. מדובר בפרסקו במנזר ליובוסטיניה, שנבנה ב-1405 על ידי הנסיכה מיליצה. לזר מוצג בו עם כל אביזריו המלכותיים ועם פחות סממני קדושה. התמונה הידועה הבאה שלו צוירה בשנת 1594, בימי הכיבוש הטורקי, בין שלל דמויות אחרות על קיר המנזר אורחוביצה בסלבוניה. פולחנו התבסס בסך הכל יותר על הטקסטים ההגיוגרפיים מאשר על האיקונוגרפיה.