cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
הטכניון - מכון טכנולוגי לישראל
מראשית הלימודים ועד ימינו
עם מעבר הפקולטה לארכיטקטורה לקריית הטכניון, הוקם בבניין ההיסטורי בהדר ה"טכנודע" – המוזיאון הלאומי למדע וטכנולוגיה. הבניין שוקם ושומר בהתאם לתוכניות המקוריות של ברוולד. במשך שנים רבות, עד לפתיחת הפקולטה להנדסה באוניברסיטת בן-גוריון בנגב, היה הטכניון המוסד היחיד בישראל שהכשיר מהנדסים.
אגודות דורשי הטכניון
אגודות דורשי הטכניון בישראל ובעולם דואגות לגיוס מקורות כספיים לצורך מימון פעילויות המחקר המתקיימות בטכניון, ולצורך סיוע לסטודנטים בצורת מלגות וכו'. אחת האגודות המשמעותיות בתרומתה לטכניון היא אגודת דורשי הטכניון של ארצות הברית (ATS). יו"ר אגודת דורשי הטכניון בישראל, נכון ל-2016, הוא אלוף (מיל.) עמוס חורב.
מערך ספריות הטכניון
מערך ספריות הטכניון מורכב מהספרייה המרכזית ע"ש אלישר ומספריות מחקר בבנייני הפקולטות השונות. הספרייה המרכזית מהווה את הסמכות המקצועית הקובעת מדיניות, נהלים והנחיות עבודה לכלל הספריות בטכניון והיא מספקת תשתית לפעילויות המקצועיות עבורן. ספריות המחקר מתמקדות בצורכי המידע של הסטודנטים וחברי הסגל בפקולטות.
סלמאן רושדי
סר אחמד סלמאן רושדי (באנגלית: Salman Rushdie; בקשמירית: अहमद सलमान रुशदी; נולד ב-19 ביוני 1947) הוא מסאי וסופר בריטי ממוצא הודי. עבודתו משלבת לעיתים קרובות ריאליזם פנטסטי עם רומן היסטורי ועוסקת בעיקר בקשרים בין תרבויות המזרח והמערב. עלילות ספריו מתרחשות לרוב בתת-היבשת ההודית.
ביוגרפיה
רושדי נולד וגדל בבומביי (כיום מומבאי) למשפחה מוסלמית ממוצא קשמירי. אביו לא היה מרוצה מצורת הלימוד בהודו ושלח את רושדי בן ה-13 ללמוד באנגליה למרות התנגדות האם. בינואר 1961 החל ללמוד בבית הספר "ראגבי" וסיים בהצטיינות. ב-1965 לאחר המלחמה בין פקיסטן והודו על חבל קשמיר עברה משפחתו לגור בפקיסטן ורושדי חזר לבית הוריו. לאחר זמן קצר חזר שוב לאנגליה, לדבריו היה זה כי הרגיש לא שייך בפקיסטן. באנגליה, התקבל לקינגס קולג' באוניברסיטת קיימברידג' וסיים בהצטיינות בשנת 1969. באותה השנה הכיר את מי שהייתה אשתו הראשונה קלריסה לוארד. למרות המעמד הגבוה של לוארד, עבד רושדי במשרד פרסום ולטענתו שנא את עבודתו.
מצבם הכלכלי של הזוג הצעיר היה עגום והם נאלצו להשכיר חדר בדירתם. לחדר הצטרפו מי שעתידה להיות המו"לית של בלומסברי פרס, ליז קולדר. את ספרו הראשון, ספר פנטזיה בשם "גריימוס", סיים לכתוב בשנת 1975. הספר לא זכה באהדת המבקרים, שחלקם מחו על היעדר הרלוונטיות שלו לעם הבריטי.
מספריו שתורגמו לעברית
סיפורת:
קנת גרהם
חייו
גרהם למד בבית הספר סט. אדוארדס באוקספורד אך מצבו הכלכלי לא אפשר לו להמשיך ללימודים גבוהים, והוא החל לעבוד כמזכיר בנק אנגליה. בעודו עובד בבנק החל לכתוב סיפורים קצרים, ובשנת 1893 פרסם את ספרו הראשון "המסמכים הפגניים", המספר על חבורת יתומים. ב-1899 מונה גרהם למזכיר הבנק, ונישא לאלספת' תומסון.
ב-1908 יצא לאור ספרו "הרוח בערבי הנחל" ("The Wind in the Willows"). הספר מספר את סיפורה של חבורת חיות החיות על גדת הנהר תמזה באנגליה. החברים הטובים - עכברוש, החפרפר, התחש והקרפד עוברים הרפתקאות, אך תמיד שומרים על ערכים של כבוד, נאמנות ורעות. הספר זכה לגרסאות מומחזות ומוסרטות, והוא בין ספרי הילדים הנקראים ביותר עד היום, כמאה שנים לאחר כתיבתו. הספר תורגם לשפות רבות ובהן השפה העברית.
אלי עמיר
קריירה
עם שחרורו מצה"ל עבד כמנהל הארכיון של משרד ראש הממשלה והחל את לימודיו באוניברסיטה העברית בירושלים בפקולטה למדעי המזרח, בה למד ספרות ערבית ולימודי המזרח התיכון. משנת 1964 ועד סוף שנת 1968 עבד כעוזר ראשי ליועץ לענייני ערבים לראש הממשלה, ומיד אחרי מלחמת ששת הימים ניהל את לשכת היועץ במזרח ירושלים. בסוף 1968 נקרא על ידי לובה אליאב, סגן שר הקליטה, להצטרף לצוות ההקמה של המשרד לקליטת עלייה בראשות השר יגאל אלון. היה עוזרם של לובה אליאב ושמעון פרס שר הקליטה אחרי יגאל אלון. כיהן בשורה של תפקידים במשרד כולל מנהל מחלקה, מחוז, סמנכ"ל, משנכ"ל ומ"מ מנכ"ל. תוך תקופה זו (1978-1975) כיהן כמנכ"ל הפדרציה הספרדית בארצות הברית ואחר כך כמתאם החזרת יורדים ארצה.
אהרן אמיר
ביוגרפיה
בסוף שנת 1948, במסגרת פעילותו ב"עברים הצעירים", היה ממייסדי כתב העת "אלף" ושימש כעורכו עד להפסקת פעילות כתב העת ב-1953. כתב עת זה עסק בנושאים פוליטיים, אקטואליים ותרבותיים כביטאונה של התנועה הכנענית.
אמנון דנקנר
ביוגרפיה
דנקנר נולד בירושלים לאוטו והלה דנקנר, משפחה מסורתית, שבבעלותה היה בית הקפה "אלנבי", במרכז ירושלים. למד בבית ספר היסודי והתיכון הדתי 'מעלה' בירושלים. את שירותו הצבאי עשה בחרמ"ש. למד משפטים באוניברסיטה העברית בירושלים.
עיתונאי
המאמר עורר סערה ציבורית. בשנים מאוחרות יותר נמנע דנקנר מלחזור על הדברים שביטא במאמר זה ואף ביטא אהדה למפלגת ש"ס. בריאיון לסמי מיכאל ב"על המשמר", ייחס דנקנר את אופיו האנטי-מזרחי של המאמר למערכת עיתון "הארץ" שלטענתו הייתה גזענית, ועקב כך פוטר מהעיתון. הוא עבר ל"דבר", שבו עבד שלוש שנים כשליח בוושינגטון.
פופוליטיקה
דנקנר זכה לחשיפה תקשורתית רבה כאיש צוות קבוע בתוכנית הטלוויזיה "פופוליטיקה", אליה הצטרף בשנת 1993, על תקן ה"שמאלן" אל מול "הימני" יוסף לפיד ו"החרדי" ישראל אייכלר. שלא כחבריו לתוכנית שעברו לעיסוק בפוליטיקה, ואף הצליחו בכך (לפיד הפך ליו"ר מפלגת שינוי ולשר המשפטים, ואייכלר הפך לחבר הכנסת מטעם יהדות התורה וליו"ר הוועדה המיוחדת לפניות הציבור), נמנע דנקנר מעיסוק פעיל בפוליטיקה.
ארנסט שפארד
איוריו של שפארד לספר "פו הדב" נעשו תחילה בשחור לבן ומאוחר יותר בצבע, והפכו לחלק בלתי נפרד מהספר. דוב הצעצוע שעל-פיו צויר פו הדב הוא זה של גראהם שפארד, בנו של המאייר.
יצירתו כמאייר
באיורים שהכין שפארד ל"פו הדוב" ו"הבית בקרן פו" מתרחשת המטמורפוזה האמיתית והשלמה של הצעצועים ההופכים לחברים ואולי אפילו לחלקים שונים מאישיותו של הילד.
יעקובו איגביני
קריירה
בעונת עזר יעקובו לחיפה לזכות באליפות שנייה ברציפות, כשכבש 13 שערי ליגה. יעקובו היה גורם מכריע בעליית הקבוצה לשלב הבתים של ליגת האלופות בעונת 2002/2003, כאשר כבש מול שטורם גראץ את צמד השערים בניצחון 2–0 במשחק הראשון. בליגת האלופות היה יעקובו אחד השחקנים המצטיינים בשורות חיפה, כאשר כבש חמישה שערים בשלב הבתים, מתוכם שלושער נגד אולימפיאקוס ופנדל אחד נגד מנצ'סטר יונייטד במשחק שנערך בקפריסין.
אלביס פרסלי
אלביס אהרון פרסלי (באנגלית: Elvis Aaron Presley; 8 בינואר 1935 – 16 באוגוסט 1977), הידוע לרוב בשם אלביס, היה זמר ושחקן אמריקאי. הוא כונה "מלך הרוק אנד רול", או בכינוי המקוצר "the king" ובעברית, "המלך". נחשב לאחד מאנשי התרבות המשמעותיים והמשפיעים ביותר של המאה ה-20. הפרשנויות והביצועים לשירים וסגנון ההופעה הפרובוקטיבי והמיני שלו, בשילוב השפעות עידן טרנספורמטיבי ביחסי גזעים, הובילו אותו להצלחה גדולה, תוך גרימה למחלוקות ראשוניות ברחבי העולם.
מותו
בעיקר אחרי מותו, נוצר סביב דמותו של אלביס מעין פולחן אישיות רחב היקף של מעריציו, שנמשך עד היום בכל רחבי העולם, ושמו הונצח בתחומים רבים.
הנצחה בישראל
בתחנת דלק בכניסה לנווה אילן פועל פונדק דרכים ותיק בבעלות אורי יואלי, מאז 1976, ומוקדש כולו לאלביס פרסלי, תוך קבלת רישיון שימוש בשמו ממשפחתו. שני פסלי ענק של אלביס בגובה ארבעה מטרים נמצאים בכניסה למסעדה, ובתוכה תמונות של אלביס, ספלים, מפיות ממותגות ופסקול המוזיקה משיריו של אלביס, ותפריט ייחודי הכולל את ההמבורגר שאלביס אהב, בהתאמה לקהל הישראלי.
הסכמי אוסלו
רקע
לעומתו, בצד הפלסטיני, ראה יאסר ערפאת איום על מעמדו מצד ההנהגה הפלסטינית ביהודה ושומרון, אשר עד ה"כרוז ה-18" ניהלה את האינתיפאדה במנותק ממנו ומאש"ף בכלל. יש הרואים בכך סיבה להתפשרות אש"ף בעמדותיו, מתוך חשש שמנהיגים פלסטינים שצמחו מתוך שטחי יהודה ושומרון יערערו את מעמדם של פת"ח ואש"ף שנוסדו מחוצה להם ושהנהגתם שהתה במשך זמן רב בגלות ונתפסה כמנותקת מהמציאות היומיומית בשטחי יהודה ושומרון. יש גם הטוענים כי ערפאת דאג מעליית כוחו של ארגון חמאס שערער על עליונותו של אש"ף. בעקבות מלחמת המפרץ, שבה תמך בסדאם חוסיין במלחמתו נגד ארצות הברית, התדרדר מעמדו של ערפאת לשפל חסר תקדים, לאחר שהממשל האמריקאי ומדינות המפרץ שהיו שותפות לקואליציה האמריקאית, חדלו מתמיכתן באש"ף.
תמיכה
התומכים בהסכם טוענים שהפלסטינים התכוונו למלאו. לאור זאת לדידם יש לחזק את הגורמים המתונים בחברה הפלסטינית, אשר הושיטו יד לתהליך השלום, ומוכנים לשאת ולתת עם ישראל. בראייתם התגברות הטרור הגיעה עקב ההאטה בתהליך השלום, תוך הרחבת הבנייה בהתנחלויות. בהקשר זה מציינים את טבח מערת המכפלה, שבו מתנחל רצח 29 מתפללים מוסלמים, ולווה בהריגת תושבים נוספים על ידי כוחות צה"ל במהומות שבעקבות האירוע, ואת הסגרים שישראל הפעילה בעקבות גל הפיגועים של ארגוני הטרור. לפי שיטה זו, הקיפאון במשא ומתן הוא זה שהוביל לקריסת השלבים שנבנו עד אז, והיווה גורם מרכזי להתפרצות מחודשת של טרור פלסטיני ולפרוץ האינתיפאדה השנייה.
לאחר ההסכם
בשנת 2012 קראה מרצ לביטול הסכמי אוסלו והגעה להסכם ביניים חדש עם הפלסטינים.
הכחשת השואה
עדויות לקיומה של השואה
עדויות לקיומה של השואה באות בראש ובראשונה מהממשלה הגרמנית עצמה. מקור נוסף הוא צבאות בעלות הברית ששחררו את מחנות הריכוז ומחנות ההשמדה ותיעדו את ממצאיהם בסרטים ובתמונות. על אלה נוספות עדויות של ניצולי השואה.
עדויות לאחריותו של היטלר לשואה
היינריך הימלר נאם במילים ברורות מאוד בנושא השמדת היהודים בפני קציני אס אס בפוזנן ובכך בכיר בהנהגה הנאצית קיבל על עצמו אחריות להשמדת היהודים.
עדויות לכך שתאי גזים נועדו להשמדה
טיעון נוסף, שמעלים מכחישי שואה רבים, לכך שתאי הגזים לא שימשו לכאורה לרצח יהודים הוא העדר משקע כחול פרוסי אופייני לגז הציקלון בה על קירות תאי הגזים. גרמר רודולף (Germar Rudolf), מכחיש שואה גרמני (כימאי בהשכלתו), טוען כי היעדר כחול פרוסי מקירות תאי הגזים בטרבלינקה והימצאות החומר על קירות מבנים שבהם השתמשו במימן ציאנידי לצורכי חיטוי מוכיחים כי הקירות לא נחשפו לציאניד, כלומר שלא התבצעה השמדה בגז במבנים אלו. מנגד, הסביר ריצ'רד גרין, כימאי שיצא כנגד גרמר רודולף, כי כדי ליצור כחול פרוסי ממימן ציאנידי הנספח לקיר, על הטיח להיות לח ובסיסי (בתנאים חומציים או נייטרליים המימן הציאנידי לא יתפרק ולא ישחרר את אניון הציאניד שיוכל להיקשר לקטיוני ברזל). כחול פרוסי נוצר, לכן, על קירות חדר החיטוי שהטיח בו היה על בסיס סיד (lime) ולא על קירות חדרי הגזים שהיו עשויים בטון.
עדויות למספר שישה מיליון
עדויות מכלי ראשון נותנים הניצולים, אך גם בכירי הנאצים שנשבו, והעידו במשפטי נירנברג. מול עדים אלו טוענים מכחישי השואה כי הם עברו עינויים. כאשר הם מתבקשים להסביר את המספר הגדול של עדויות אישיות, הם נתלים בתאוריית קשר הכרוכה ב"תוכנית יהודית" לזיוף מסמכים ועדויות, שנתמכת בשיטה של עינויים כלפי הגרמנים שנשבו והעידו במשפטי פושעי המלחמה.
משפט צינדל
ארנסט צינדל היה תושב קנדה, שהפעיל הוצאה לאור ביתית שנקראה "פרסומי סמיזדט" והפיצה ספרים המכחישים את השואה. ב-1985 נעצר צינדל ונדון ל-15 חודשי מאסר על ידי בית משפט באונטריו בשל הפצת ידיעות כוזבות. פעילים למען חופש הדיבור בקנדה ביקשו לסייע לו, וב-1992 הכריז בית המשפט העליון של קנדה כי החוק הנוגע להפצת "ידיעות כוזבות" הוא בלתי-חוקתי, וזיכה את צינדל. צינדל מפיץ כיום את דעותיו ברשת האינטרנט. ב-26 בפברואר 2005 קבע בית המשפט הפדרלי בקנדה כי צינדל יגורש לארץ מולדתו גרמניה כיוון שדעותיו הגזעניות מאיימות לא "רק על קנדה, אלא על הקהילה הבינלאומית כולה". צינדל נעצר כשהגיע לגרמניה בגין הפרה של חוקי המדינה נגד הכחשת שואה ונגד שנאה. ב-8 בנובמבר 2005 החל משפטו של צינדל בגרמניה באשמת הסתה לשנאה והכחשת שואה, וב־15 בפברואר 2007 הוא הורשע ונדון לחמש שנות מאסר.
פרשת ברונו גולניש
הפרלמנט האירופי הסיר את חסינותו של גולניש, כדי לאפשר לרשויות החוק בצרפת להעמידו לדין. בית המשפט בליון שבמזרח צרפת, הרשיע אותו ב-18 בינואר 2007, ב"הטלת ספק בפשעים נגד האנושות" ודן אותו לשלושה חודשי מאסר על תנאי, לקנס של 5,000 אירו, ופיצויים בגובה 55,000 אירו למתלוננים נגדו, הארגון "אס.או.אס ראסיזם", הנלחם בגילויי גזענות בצרפת.
פרניו טוג'מן
פרניו טוג'מן, הנשיא הראשון של קרואטיה העצמאית, פרסם בשנת 1989 (לפני בחירתו לנשיא) ספר אשר עורר פולמוס תחת הטענה שהוא מכיל טענות אנטישמיות והערות המגמדות את היקף השואה. הספר, "זוועות המלחמה או השממה של המציאות ההיסטורית" (Bespuća povijesne zbiljnosti), כולל עיון מחודש במלחמת-העולם השנייה. רובו חסר כל סוג של חידוש, אך בכמה נקודות טוג'מן מנסה לשנות את התפיסה הרווחת, לעיתים בנועם ולעיתים בגסות. טוג'מן מנסה למזער את חלקם של הקרואטים ברצח-העם שבוצע בקרואטיה נגד יהודים, צוענים וסרבים. הוא מנסה אף למזער את ממדי רצח-העם עצמו, ולהציג אותו כטבח ותו לא. לעומת זאת, הוא מעלה על נס את "השואה הקרואטית" שביצעו הפרטיזנים של טיטו בקרואטים ומנסה לתת לגיטימיות לקיומה של המדינה העצמאית של קרואטיה, שהייתה ממשלת בובות בשליטה נאצית בהנהגת מפלגת אוסטאשה. טוג'מן הכריז כי הוא אינו מאמין ש"5–6 מיליון" יהודים נספו במלחמת העולם השנייה, ובכמה מקומות הזכיר את המספרים 4 מיליון וכן 900,000 (ניו-יורק טיימס, 22 באפריל 1993). יתרה מזאת, טוג'מן טוען כי היהודים למעשה מילאו חלק בניהול מחנות ריכוז. כך, למשל, הוא מביא לראייה את עדותו של ניצול מניצולי מחנה יאסנובאץ, אנטה ציליגה וווייסלאב פרניאטוביץ', ולמד ממנו לאמור כי היהודים היו קרתניים ואנוכיים, ובזזו את רכוש האסירים הלא-יהודים: "היהודים החזיקו בידם את השלטון במחנה עד 1944" (טוג'מן, עמ' 316).
הכחשת השואה בקרב מוסלמים
בראיונות לעיתונות בשנים מאוחרות יותר הסתייג עבאס מהתואר "מכחיש שואה".
טרויה
טרויה VII
שכבת טרויה VII מקבילה לתקופת האימפריה החתית והממלכות החתיות החדשות (1300 עד 950 לפנה"ס). בתקופה זו הייתה העיר מוקפת חומה ובה מגדלים המגיעים לגובה של 9 מטר, ובסיסם בגודל של 18 מטר על 18 מטר. מנפרד קופמן (Manfred Korfmann) אשר חפר באתר בשנות ה-80 של המאה ה-20 העריך כי שטחה של העיר עמד על כ-200,000 מ"ר ואוכלוסייתה נעה בין 5,000 ל-10,000 תושבים, עובדה שבמושגי תקופתה העניקה לה מעמד של עיר גדולה וחשובה. עד לחפירות אלה נראה היה כי שטחה של העיר קטן פי עשרה, דבר שלא התאים לעיר בסדר הגודל שתיאר הומרוס, אלא למצודה גרידא. העיר נבנתה לאחר חורבנה של טרויה VI, ושכבתה המוקדמת (טרויה VIIa) שרדה משך יותר ממאה שנה, מ-1300 לפנה"ס ועד שחרבה ב-1190 או 1183 לפנה"ס, כחלק ממשבר תקופת הברונזה המאוחרת. זוהי כאמור השכבה המקושרת בדרך כלל למלחמת טרויה. ממצאים תומכים בכך שהעיר חרבה כתוצאה ממלחמה, ובמקום נתגלו שרידי שרפה. שכבה זו זוהתה בוודאות כווילושה (Wi-lu-ša) המופיעה במקורות חתים. לאחר החורבן נותרה העיר לא נושבת, וטרויה VIIb הוקמה כאשר היוונים החלו להתיישב באזור, דהיינו, יותר מחצי מאה לאחר מכן, בשנת 1120 לפנה"ס לערך ועם תחילת תקופת המעבר ביוון. נראה כי הן טרויה VIIb1 והן טרויה VIIb2 חרבו בשרפה. מאידך, טרויה VIIb3 ננטשה באמצע המאה ה-10 לפנה"ס, ושוב נותרה העיר בלתי מיושבת משך כ-200 שנה עד להקמתה של טרויה VIII.
הכחשת השואה
תגובות להכחשת השואה
האו"ם מגנה בחריפות כל ביטוי של הכחשת שואה, ואף מציין ב-27 בינואר את יום הזיכרון הבינלאומי לשואה. למרות זאת, לא נקט האו"ם צעדים ממשיים נגד מדינות וארגונים העוסקים בהכחשת השואה (דוגמת איראן וחמאס).
טרויה
עדויות חתיות ומצריות
כתובת מצרית שנמצאה בדיר אל-מדינה מתעדת את ניצחונו של רעמסס השלישי על גויי הים, ובהם גם על טֶרֶש, ויש הקושרים בין עיר זו לטארוויסה הנזכרת אצל החתים, היינו טרויה. עם זאת סברה זו נותרת בגדר השערה.
רוסית
הרוסית דומה בדקדוקה לאוקראינית ולבלארוסית – שלושתן התפתחו מהשפה הסלאבית המזרחית של ימי הביניים. השפה התקנית מבוססת על הלהג המדובר במוסקבה, שהפכה במאה ה-15 למרכז התרבות הרוסית. במאה השמונה עשרה חדרו לרוסית מילים לועזיות רבות עקב ההיפתחות להשפעת המערב שהוביל פטר הגדול. ברוסית נכתבת ספרות ענפה בנושאים מגוונים; כמה מן הסופרים והמשוררים הגדולים בתולדות הספרות יצרו ברוסית.
מערכת הפועל הרוסי
פעלים שבסיסיהם מסתיימים בעיצורים ובתנועות у ,а או о כאשר תנועת а אינה עוקבת אחר אחד העיצורים: ш ,ж ,ч או щ, נוטים לפי דפוס נטייה אחד. פעלים שבסיסיהם מסתיימים בתנועות и או е או בתנועה האחורית а העוקבת אחר אחד העיצורים: ш ,ж ,ч או щ, נוטים לפי דפוס נטייה אחר.
הבינוני ברוסית
הבינוני הוא צורת פועל המשמשת כשם תואר וכסביל ונוטה כשם תואר כאשר היא משמשת שם תואר.
מספרים מונים (כל הב' שכתובים פה הם ב' רפה)
один - אחת (אדין) два - שתיים (דווה) три - שלוש (טרי) четыре - ארבע (צ'טירה) пять - חמש (פיאט)[פ' דגושה] шесть - שש (שסט) семь - שבע (סם) восемь - שמונה (ווסם) девять - תשע (דביאט) десять - עשר (דסיאט) одиннадцать - אחת עשרה (אדינדצט) двенадцать - שתים עשרה (דוויאנדצט) тринадцать - שלוש עשרה (טרינדצט) четырнадцать - ארבע עשרה (צ'יטירנדצט) пятнадцать - חמש עשרה (פיאטנדצט) шестнадцать - שש עשרה (שיסטנדצט) семнадцать - שבע עשרה (סימנדצט) восемнадцать - שמונה עשרה (ווסמנדצט) девятнадцать - תשע עשרה (דיביטנדצט) двадцать - עשרים (דוודצט) тридцать - שלושים (טרידצט) сорок - ארבעים (סורוק) пятьдесят - חמישים (פיאטדסט) шестьдесят - שישים (שיסטדסט) семьдесят - שבעים (סימדסט) восемьдесят - שמונים (ווסמדסט) девяносто - תשעים (דביאנוסטו) сто - מאה (סטו) двести - מאתים (דווסטי) триста - שלוש מאות (טריסטה) четыреста - ארבע מאות (צ'יטיריסטה) пятьсот - חמש מאות (פיאטסוט) шестьсот - שש מאות (שסטסוט) семьсот - שבע מאות (סמסוט) восемьсот - שמונה מאות (ווסמסוט) девятьсот - תשע מאות (דביאטסוט) тысяча - אלף (טיסיאצ'ה)
מספרים סידוריים
Первый/ Первая/ Первое/ Первые - ראשון (זכר, נקבה, נייטרלי, רבים) второй/ вторая/ второе/ вторые - שני (זכר, נקבה, נייטרלי, רבים) третий/ третья/ третье/ третьи - שלישי (זכר, נקבה, נייטרלי, רבים) четвертый/ четвертая/ четвертое/ четвертый - רביעי (זכר, נקבה, נייטרלי, רבים) пятый/ пятая/ пятое/ пятые - חמישי (זכר, נקבה, נייטרלי, רבים) шестой/ шестая/ шестое/ шестые - שישי (זכר, נקבה, נייטרלי, רבים) седьмой/ седьмая/ седьмое/ седьмые - שביעי (זכר, נקבה, נייטרלי, רבים) восьмой/ восьмая/ восьмое/ восьмые - שמיני (זכר, נקבה, נייטרלי, רבים) девятый/ девятая/ девятое/ девятые - תשיעי (זכר, נקבה, נייטרלי, רבים) десятый/ десятая/ десятое/ десятые - עשירי (זכר, נקבה, נייטרלי, רבים) одиннадцатый/ одиннадцатая/ одиннадцатое/ одиннадцатые - האחד עשר (זכר, נקבה, נייטרלי, רבים) двенадцатый/ двенадцатая/ двенадцатое/ двенадцатые - השנים עשר (זכר, נקבה, נייטרלי, רבים) тринадцатый/ тринадцатая/ тринадцатое/ тринадцатые - השלושה עשר (זכר, נקבה, נייטרלי, רבים)
רוסית בעולם
במערב אירופה ישנם כ־3 מיליון דוברי רוסית, במיוחד בגרמניה, בריטניה, ספרד, צרפת ואיטליה, עקב גלי הגירה בתחילת המאה ה־20, בעיקר בעקבות מהפכת אוקטובר וכמו כן בעקבות התפרקות ברית המועצות. יש גם אזרחים רבים במדינות מזרח אירופה שלמדו את השפה כשפה זרה עיקרית במהלך השנים שבין מלחמת העולם השנייה להתפרקות ברית המועצות.
יצחק גרציאני
ביוגרפיה
בפסטיבל הזמר והפזמון 1965 היה אחראי לעיבוד של השיר הזוכה "איילת החן", ללחן של נתן שחר ולמילים של עודד בצר, השיר בוצע בפסטיבל פעם אחת על ידי אריק איינשטיין ופעם אחת על ידי יפה ירקוני.
בשנת תשנ"ו-1996 הוענק לו התואר יקיר תל אביב. באירוע מחווה שנערך לכבודו, זמן קצר לפני מותו, כינה אותו שאול מופז "שרביטו של צה"ל". גרציאני נפטר לאחר מחלה ארוכה בביתו ברמת אביב בגיל 79, ונטמן בבית העלמין קריית שאול. הותיר אחריו אשה, דורה, שתי בנות, נכדים ונינים. בתו, כוכבה גל-גרציאני, היא מנצחת מקהלות.
גמליים
מינים חיים מהמשפחה
רוב בני המשפחה נכחדו וכיום ישנם רק 6 מינים קיימים בתוך 3 סוגים (ובכל אחד שני מינים):
מסע הצלב של הילדים
כמה היסטוריונים משערים כי מסע צלב זה בדיוני, היות שאין הוכחות שאירוע כזה התרחש. היסטוריונים אחרים סבורים כי מקור שם האירוע בטעות תרגום, שכן אין מדובר בתנועות דתיות של ילדים, אלא של כפריים עניים, ובטעות תרגום שאירעה במהלך המאה ה-12 בתרגום המילה הלטינית "pueri" שמשמעה "נערים" ב"ילדים". המשמעות של "נערים" הייתה למעשה "אנשים חסרי חשיבות" (במובן הביטוי התנ"כי המופיע בספר שמואל) ולא גיל הנעורים.
בלז'ץ
האסירים היהודים
"השוטרים היו פותחים את הדלתות מבחוץ, ואני יחד עם פועלים נוספים שהושארו ממשלוחים קודמים, היינו ניגשים לעבודה בלי שיראו על פנינו כל סימן לרגש. בעוד אנו סוחבים אלפי גוויות של אנשים לקברי הענק המשותפים, הייתה התזמורת מנגנת מבוקר עד ערב... העובדים במחנה היו על פי רוב אנשים שבני משפחותיהם הומתו בגזים. רבים השיגו טלית ותפילין מהמחסן, ובשעה שהיו נועלים את הצריף למשך הלילה, היינו שומעים מהאצטבאות את לחש התפילה. קדיש. היינו מתפללים לזכר הקרבנות. אחר כך הייתה משתררת דממה... איני יכול להגדיר באיזה מצב רוח היינו אנחנו, האסירים שנידונו למוות, ומה הרגשנו בשמענו את הזעקות האיומות של האנשים הנחנקים יום-יום ואת קריאות הילדים. שלוש פעמים ביום ראינו אלפי אנשים, שהיו קרובים לטירוף הדעת. גם אנחנו היינו קרובים לשיגעון. עבר עלינו יום אחר יום, איננו יודעים בעצמנו איך. לא חיינו אף רגע באשליה. גווענו בכל יום קצת, יחד עם כל משלוח ועם אלה שקיוו עוד רגע שלא ימותו. לא הרגשנו רעב או קור. כל אחד חיכה לתורו, ידע שיתענה בעינויים שהם למעלה מהכוח האנושי ולבסוף ימות. רק בשעה שהיינו שומעים את קריאות הילדים: "אמאל'ה, הן הייתי ילד טוב! חושך! חושך!" - היה לבנו נקרע לגזרים. ואחרי כן שוב היינו חדלים להרגיש."
בשליש הראשון של דצמבר 1942 הופסקה פעולת ההשמדה במחנה בלז'ץ בפתאומיות. משלוחים שהיו מיועדים להגיע למחנה המשיכו את נסיעתם צפונה לכיוון מחנה סוביבור. המחנה פורק לאחר שרוב הקהילה היהודית בסביבתו הושמדה, ולאחר שמחנה ההשמדה אושוויץ נבחר כאתר ההרג המרכזי ליהודי אירופה. מסקנות הנאצים ממפעל ההשמדה בבלז'ץ שימשו אותם מאוחר יותר בהשמדה באושוויץ.
רודולף רדר
ב-16 באוגוסט 1942 נלקח מלבוב לבלז'ץ. ברח מבלז'ץ בנובמבר 1942, הסתתר בלבוב עד לכניסתו של הצבא האדום, כלומר עד יולי 1944.
בו בחודש נחקר על ידי התובע הרוסי, יו"ר הוועדה המיוחדת לחקר פשעי הגרמנים ומסר דו"ח על האירועים שחזה בהם לסופר הרוסי וולדימיר בילייבוב. בינואר 1946 הוא מסר דין וחשבון לוועדה ראשית לחקר פשעי הגרמנים בקרקוב, בפני יושב ראש הוועדה, השופט ד"ר זן (Sehn).
עדיה חורון
בפריז
לאחר סיום לימודיו הגיע לפריז והתוודע לשאלה היהודית, והיה ברור לו שפתרונה הוא במסגרת 'התחייה העברית', אך הוא "לא נזקק ל'שאלה' לצורך ה'תשובה'", ו'התחייה העברית' הייתה לו למטרה כשלעצמה. בהגיעו לפריז החל ללמוד עברית מדוברת, ובשנת 1927 התיידד עם ערי ז'בוטינסקי, בנו של מנהיג התנועה הרוויזיוניסטית זאב ז'בוטינסקי, ידידות שנותרה בעינה שנים רבים וגם קרבה בין חורון לז'בוטינסקי האב. בשנת 1929 (שנת חשיפת לוחות אוגרית), החל ללמוד בלשנות שמית בסורבון. בלימודיו הושפע רבות מפרופסור אדולף לודס ומתפיסתו על תהליך המעבר מהפוליתאיזם העברי־כנעני של ימי השופטים והמלכים בישראל וביהודה, אל המונותאיזם היהודי, שמוצאו בגלות בבל, התפתחות פולחן יהוה האוניברסלי ואכיפת הדת החדשה של שבי הגולה על "עם הארץ". השקפותיו של לודס, וכתבי אוגרית בהמשך, השפיעו על תפיסת חורון לגבי 'אחדות לשונית ותרבותית עברית' בין ישראל הקדמון ועמי הסביבה, והיו יסוד בהשקפת עולמו ההיסטורית. בהמשך, הרחיב חורון את השכלתו ולמד גם היסטוריה משווה של הדתות, מתמטיקה וסוציולוגיה, ונרשם גם לבית הספר החופשי ללימודים גבוהים. אז פגש חורון את שארל וירולו, חושף לוחות אוגרית. וירולו, שהיה אשורולוג, לא היה בקיא בניבים שמיים מערביים, ולפענוח שפת הלוחות נעזר בתלמידו חורון. חורון לא היה אזרח צרפתי אלא החזיק בדרכון ננסן, ולכן לא היה זכאי להיות מועסק באוניברסיטה. בעקבות כך חלקו במלאכת הפענוח הוצנע, והטקסטים התפרסמו תחת שם וירולו, בתמורה להמשך העסקתו. הידידות בין חורון וערי ז'בוטינסקי הביאה לקרבה לחוגים הרוויזיוניסטיים בפריז, ולפרק זמן אף שימש חורון כמזכירו האישי של ז'בוטינסקי. בשנת 1931 החל לפרסם מאמרים בראזסווייט הפריזאי שזיהו את הפיניקים והפונים עם העברים, עליהם חתם בכינוי "אל־ראיד" – 'הצופה' בעברית. ז'בוטינסקי האב התלהב מרעיונות אלה, ופרסם מאמר ביידיש (שתורגם לעברית בחזית העם ב־5 בפברואר 1932) בשם "ישראל וקרתגו", ובו המליץ על מאמרי חורון והסביר את הרעיון לפיו אנשי אימפריית קרתגו דיברו עברית, הפיניקים מייסדי המושבות בעבר־הים היו בני העם העברי, וחניבעל היה גיבור עברי. ז'בוטינסקי סיכם זאת כך:
משנתו ההיסטורית
היהדות עברה שלב התפתחות נוסף בגולת אלכסנדריה באימפריית בית תלמי. במסגרת מגמת ההפרדה לעדות ומעמדות, היו היהודים עדה מועדפת יחסית, בעלת משקל גם בענייני צבא ומדינה. העדה באלכסנדריה, בעלת היסודות ההלניסטיים, איבדה חלק מהסתגרנות שאפיינה את עדת היהודים ביהודה, והחלה לפתח שאיפות מסיונריות. שאיפות כאלה דרשו את הפיכת האל לאל אוניברסלי, וכך החלה היהדות בגיורים המוניים סביב הים התיכון, ובהמשך גם בממלכת החשמונאים.
גיור והפצת היהדות
חורון קיבל מאלכסנדר קולישר את הרעיון, לפיו תפוצת היהדות מסביב לים התיכון בימיה הראשונים התבססה על מושבות הפיניקים. לפי הרעיון הזה, הפצת היהדות החלה מאות שנים קודם לחורבן, בקרב פיניקים, ששפתם ועולמם התרבותי קרוב לאלה של היהדות, ולכן קיבלו את היהדות ביתר קלות. דוגמה לכך היא, ככל הנראה, האי קפריסין: האי שַפע כתובות כנעניות בהן מתוארים יישובים וממלכות חסות לצור, אך בתקופה הרומאית נעלמים הכנענים מהאי, וצצים יהודים כה רבים, עד שהצליחו להשתלט על האי במרידה נגד רומא. עם זאת, ידועים גם מקרים רבים של מתייהדים שאינם פיניקים, אף מקרב אצולת רומא. הפיניקים היוו את חוט השדרה והיסוד לקהילות יהודיות מסביב לים התיכון ואולי אף את רוב המתייהדים, אך לא את כולם. גיורים המוניים נעשו (מרצון או בכפייה) גם בממלכת החשמונאים: ממחוז המפרנס 200,000 איש בתחילתה, התפשטה במהרה והכפילה את גודלה (וכנראה גם את אוכלוסייתה) פי עשרה, כאשר בשטחיה רוב יהודי. הדבר חייב גיורים, שחלקם אף ידועים לנו (כגון גיורי האדומים והיטורים). מקרב מתגיירים אלה רבים הצטיינו בנאמנות ואף בקנאות ליהדות.
כלבא שבוע
ביוגרפיה
יש המשערים כי שמו המקורי היה יהושע בן קפוס.
באבות דרבי נתן ובתלמוד הבבלי שם נמנה כלבא שבוע כאחד משלושת האנשים המכובדים והעשירים ביותר בירושלים בימי רבן יוחנן בן זכאי ורבי אליעזר בן הורקנוס, לצד בן ציצית הכסת ונקדימון בן גוריון. מסופר שם כי שלשתם היו יושבים לפני רבן יוחנן בן זכאי ולומדים תורה מפיו. עוד מסופר שם, כי בזמן המצור על ירושלים העלו הסיקריים את מחסני המזון של השלושה באש, כדי להמריץ את בני ירושלים להילחם ברומאים הצרים עליהם:
נישואי רחל לרבי עקיבא
רבי עקיבא היה רועה את צאנו של כלבא שבוע. רחל, בתו של כלבא שבוע, ראתה שעקיבא "צנוע ומעולה", ואמרה לו: אם אתקדש לך, האם תלך ללמוד תורה בבית המדרש? עקיבא הסכים, ורחל נישאה לו בחשאי. כאשר שמע כלבא שבוע על מעשי בתו, הוציאה מביתו ואסר עליה ליהנות מנכסיו. רבי עקיבא ורחל חיו בדלות חמורה, עד שפנה רבי עקיבא לקיים את הבטחתו לרחל והלך ללמוד בבית המדרש במשך עשרים וארבע שנה, אצל רבי אליעזר ורבי יהושע. לאחר מכן חזר לביתו כגדול חכמי ארץ ישראל, כשהוא מלווה על ידי 24,000 תלמידים.
נכדיו של כלבא שבוע מרחל ורבי עקיבא היו שמעון (שמת בחיי אביו) ויהושע ואשתו של בן עזאי.
השבת השחורה
השבת השחורה הוא כינוי שניתן ליום שבת, ל' בסיוון תש"ו, 29 ביוני 1946, שבו ערך השלטון הבריטי בארץ ישראל סדרה של פעולות כנגד היישוב היהודי, שבמסגרתן הוטל עוצר על ערים (תל אביב, ירושלים, חיפה, רמת גן, נתניה ועוד), קיבוצים ומושבים, נערכו חיפושים מבית לבית, ורבים ממנהיגי היישוב נעצרו. המבצע כונה על ידי הבריטים "אגאתה" (Operation Agatha). ביישוב רווחה ההנחה שמבצע אגאתה היה חלק ממבצע גדול יותר שכונה "מבצע ברודסייד", אותו תכננו הבריטים זמן מה לפני כן במטרה לשבור את כוחו של הפלמ"ח, להשאיר את ההגנה ללא הנהגה, ולמצוא מסמכים שיוכיחו את פעולותיה הלא חוקיות של הסוכנות היהודית. על פי ההיסטוריון מוטי גולני אין בחומר הבריטי סימוכין לתכנון מבצע גדול יותר.
הרקע למבצע
לאחר ההתנקשות בלורד מוין בנובמבר 1944, החלו הבריטים לתכנן מבצע שנועד גם הוא לשבור את תנועת המרי העברי, תחת הכינוי "מבצע ברודסייד". אמנם הבריטים תכננו את מבצע ברודסייד בסודיות, אך פרטי התוכנית הגיעו לש"י. ראשית, צבי זהבי, מפקד הש"י באזור ראשון לציון, קיבל מקצין חינוך של החטיבה הבריטית שחנתה בבסיס סרפנד (צריפין) את התיק של הצבא הבריטי על ההגנה, שכלל רשימה של 5,000 מבוקשים ואת פרטי מבצע ברודסייד. צבי זהבי העביר את המידע תוך סיכון עצמי רב. מפקדת ההגנה פרסמה את פרטי התוכנית בתחנת השידור שלה קול ישראל, בתקווה שחשיפת התוכנית תמנע את ביצועה, אך הבריטים לא נרתעו מהחשיפה המוקדמת.
מהלך המבצע
בירושלים, נתפסו בנייני הסוכנות היהודית וחברי ההנהלה - משה שרת, יצחק גרינבוים, דב יוסף, דוד רמז ויהודה לייב פישמן מימון - נעצרו. דוד בן-גוריון, ששהה באותו הזמן באירופה, ניצל ממאסר. כמו כן, החרימו הבריטים מסמכים רבים, שהובלו בשלוש משאיות גדולות למלון המלך דוד בירושלים, שם שכנה מזכירות הממשלה והמפקדה הראשית של הצבא. מסמכים אלו הוכיחו באופן סופי את חלקה של הסוכנות היהודית בהנהגת תנועת המרי העברי.
בקיבוץ תל יוסף סגרו החיילים הבריטים על הקיבוץ והחלו בחיפושים. אחד מחברי הקיבוץ, חיים חרודי, נורה ונהרג על ידי הבריטים. במקום נופלו, ליד רפת הקיבוץ, הוקם עמוד לזכרו.
תנועת המרי העברי
תנועת המרי העברי הייתה ארגון גג של המחתרות העבריות בארץ ישראל. התנועה פעלה מאוקטובר 1945 עד יולי 1946, ותיאמה את פעולות ההתנגדות לשלטון הבריטי.
היסטוריה של כלי הירי
מלחמת העולם השנייה
הבעיה עם המקלעים נפתרה בזה שהתחילו להשתמש במקלע קל יותר, השוקל כ-10 ק"ג עם קנה מתחלף (כדי למנוע התחממות יתר בירי ממושך) על מנת להקל על משקלו ולהגביר את גמישותו.
שוֹט-גאן
ה"שוֹט-גאן" (Shotgun), המאוזכר תכופות בעברית כרובה ציד או רובה קדח, הוא רובה בעל קנה חלק קדח לרוב שפולט בירייה בודדת רסס כדוריות במקום קליע. הכדוריות המשתחררות מגדילות את סיכויי הכלי לפגוע במטרה ולגרום לה נזק רציני, אם כי הטווח בו הוא יעיל מוגבל.
ספק כוח
פיזור חום
כדי למנוע טמפרטורה גבוהה מדי מתוכננים ספקי כוח כך שיכללו מנגנון פיזור חום, בו עשויים להיכלל מאוורר, צלעות קירור וחריצי אוורור.
ציסטאין
ציסטאין (Cysteine) היא אחת מ-20 חומצות האמינו הנפוצות בטבע.
יחד עם מתיונין, זוהי אחת משתי חומצות האמינו היחידות שבשייריהן מצוי אטום גופרית. שייר זה מורכב מקבוצת מתילן (CH2) הקשורה לקבוצת סולפהידריל (SH; זוהי בעצם קבוצת הידרוקסיל בה הוחלף אטום החמצן באטום גופרית).
קבוצת הסולפהידריל נוטה להתחמצן, לאבד את אטום המימן שלה ולהיקשר לקבוצת סולפהידריל בחומצת ציסטאין אחרת, שאף היא איבדה את המימן שלה. קשרים אלו, בין שיירי ציסטאין הנמצאים במקומות שונים בפפטיד או בחלבון מסוים, נקראים קשרים דיסולפידיים או גשרי גופרית. לקשרים אלו חשיבות עליונה בייצוב החלבונים ובעיצוב המבנה התלת-ממדי שלהם. שתי יחידות ציסטאין שחוברו יחדיו באמצעות קשר דיסולפידי מהוות תרכובת הקרויה ציסטין (Cystine).
סלנוציסטאין
קיימת נגזרת של ציסטאין בה את אטום הגופרית מחליף אטום סלניום. סלנוציסטאין, אשר סימונה הארוך הוא Sec וסימונה המקוצר הוא U, נמצאת במספר מצומצם של חלבונים ואנזימים בעלי חשיבות עליונה בתיקון נזקים לתאי הגוף, כגון כוויות או פצעים, בתיקון נזקי חמצון (ראו: אל-אווירני), בהגנה נגד קרינה וזיהומים, בניטרול רעלים ובהאטת הזדקנות התאים. צריכה של סלניום במזון חיונית בעיקר בשל הימצאותו של יסוד זה בסלנוציסטאין ובסלנוחלבונים בכלל.
מה-ג'ונג
אבני הכבוד
בסדרת רוחות השמיים יש ארבע אבנים:
מזרח 東
מערב 西
אבנים נוספות
ברוב חוקי המה-ג'ונג ישנן שמונה אבנים נוספות שנקראות אבני הפרחים והעונות. הן נקראות כך מכיוון שלעיתים קרובות מופיע בהן ציור של פרח או פעילות שקשורה לעונות שונות של השנה. כל אחת מאבני הפרחים מתאימה לעונת שנה מסוימת, דבר דומה מתקיים לגבי אבני העונות.
פריחת השזיף 梅 (כנגד כיוון מזרח)
חורף 冬 (כנגד כיוון צפון)
צילום רנטגן
היסטוריה
אחת ממעבדות הרנטגן הראשונות בעולם בבעלות פרטית כבר בשנת 1900 הייתה של הרופא והעסקן היהודי ד"ר אבא לפין מקובנה שבליטא.
צילום דיגיטלי
היתרון הבולט של רדיוגרפיה דיגיטלית הוא שאין צורך להמתין זמן פיתוח, וניתן לבצע עיבוד דיגיטלי עמוק לשיפור איכות הצילום. מנגד, ללוחות הדיגיטליים אין את הגמישות (כפשוטו) שבשימוש עם סרטי צילום רגילים: הם לרוב קשיחים, שבירים, בלתי ניתנים לגזירה או עיצוב, ועדיין יקרים במידה שלא מצדיקה (על פי רוב) את המרת הצילום המסורתי לדיגיטלי.
טון
{{פירושונים| אישים:
רוק סימפוני
ראו גם
Progressive Rock
אנטי-ציקלון
הסבר התופעה
בהיעדר סיבוב, הרוח נוטה לנוע מאזורים של לחץ אוויר גבוה לאזורים של לחץ אוויר נמוך. ככל שההפרש בין הלחץ הגבוה לנמוך גדול יותר כך מהירות הרוח גדלה. בשל הסיבוב העצמי של כדור הארץ סביב צירו על הרוח פועל כח קוריוליס, מה שמסיט את הרוח ונותן לה את הנטייה האופיינית. במקרה של רוח אנטי-ציקלונית, היא תנוע עם כיוון השעון בהמיספרה הצפונית ונגד כיוון השעון בהמיספרה הדרומית, בניגוד לרוח הציקלונית שתנוע בכיוון ההפוך.
נוגדן
יצירת הנוגדנים
מאחר שהאנטיגנים האפשריים הם רבים מאוד, יצירת נוגדנים בעלי קישורים ספציפיים וייחודיים מצריכה מנגנון גנטי ייחודי הנקרא רקומבינציה של החלפת סוג הנוגדן: ה-DNA בתא עובר "סידור מחדש" הגורם לשינויים באזור Fv של הנוגדן, וכך נוצרת ספציפיות חדשה בכל פעם.
חמש מחלקות
החלפת המחלקה נעשית בתהליך ההיפרמוטציה של תאי הגוף, תוך כדי התחלקות שבט תאי ה-B.
ארכנופוביה
מקור השם
השם "ארכנופוביה" מורכב מהמילים היווניות "ארכנו" (עכביש) ו"פוביה" (פחד מוגזם). מקורו בסיפור מהמיתולוגיה היוונית, על תחרות אריגה שנערכה בין האלה אתנה, אלת החוכמה, לבין הנסיכה ארכנה, שהתפרסמה כאורגת המוכשרת ביותר ביוון. ארכנה טוותה אריג המספר על כל הדברים המבישים שעשו האלים בעוד שאתנה היללה את האלים, כשראתה אתנה את האריג של ארכנה האלה כעסה והפכה אותה לעכביש.
סוביבור
המחתרת ותוכנית המרידה במחנה
ביוני 1943 הגיעה רכבת של אסירים יהודים ממחנה ההשמדה בבלז'ץ, לאחר שסיימו שם את פירוק המחנה ושריפת הגופות. עם הגיעם לסוביבור האסירים החלו להתמרד ונורו למוות. כמה מהם השאירו פתקים ברכבת וסיפרו על ההשמדה במחנה בלז'ץ ועל חיסולם. אסירי סוביבור מצאו פתקים אלו והבינו את חומרת גורלם.
לאחר מלחמת העולם השנייה
עד סיום המלחמה נותרו בחיים כמה עשרות ניצולים (כשליש מהם שבויי מלחמה יהודים שהגיעו במשלוחים ממינסק), ביניהם יוסף סרצ'וק, דב פרייברג, אלכסנדר פצ'רסקי ויוסף דוניץ.
באוגוסט 1965 נפתח בגרמניה משפט של 12 נאצים שהשתתפו ברצח בסוביבור. שלושה, בהם קורט בולנדר, הואשמו ברצח, ותשעה בסיוע לרצח. בשנת 1967 נעצר פרנץ שטנגל בברזיל הוא הורשע ברצח ומת בכלא בשנת 1971. סגן מפקד המחנה גוסטב וגנר ברח לברזיל. בשנת 1978 אותר בידי צייד הנאצים שמעון ויזנטל ואחד הניצולים מסוביבור. לאחר שנה נדקר למוות ומותו נרשם תחת הסעיף: התאבדות.
מעלה גמלא
מַעֲלֵה-גַּמְלָא הוא מושב של תנועת המושבים הנמצא במערב רמת הגולן.
חמשה
היסטוריה
החמשה המודרנית היא תוצאה של התפתחות הדרגתית בסימון התיווי במוזיקת הכנסייה, במשך מאות שנים. החל מהמאה ה-8 לספירה נהגה בכנסייה שיטת רישום מלודיה באמצעות נוימות, סימנים ואותות קבועים מעל הטקסט המושר, בדומה לטעמי המקרא. בתקופה מאוחרת יותר התפתחו הנוימות הדיאסטמטיות, בהן גם למרחק הסימון מעל הטקסט הייתה משמעות, ולא רק לסימנים עצמם, דבר שאיפשר לקורא התווים להעריך את יחסי הגובה בין הצלילים השונים שעליו לשיר. שיטה זו שימשה מהמאה העשירית לערך עד ראשית המאה ה-11. שינוי מהפכני חל כשהוסיפו שני קווים מאוזנים לנוימות, שמטרתם הייתה להצביע על גובה מוחלט של צלילים (על פי רוב ביחס לצלילים דו ופה, בשל מיקומם מעל מרווחים של חצי טון במערכת הדיאטונית).
רעש לבן
על פי רוב רעש נחשב לגורם שעלול לפגוע בתפקוד הקוגניטיבי, אך בעקבות התופעה של תהודה אקראית ישנם גם מקרים שבהם רעש לבן יכול להוביל דווקא לשיפור בתפקוד.
רעש ג'ונסון
רעש ג'ונסון הידוע גם כרעש תרמי או Nyquist noise - "רעש נייקוויסט", הוא רעש חשמלי הנוצר מתנועה אקראית של נושאי מטען חשמלי (בדרך כלל אלקטרונים) במוליך, במצב שיווי משקל תרמודינמי. עוצמת הרעש תלויה בטמפרטורה של המוליך, אך לא תלויה במתח המופעל עליו.
פשעי המלחמה של הוורמאכט
פקודת הקומיסרים
כך, למשל, הורו קציני הצבא הגרמני (בין אם ביוזמתם ובין אם בעידוד המפלגה הנאצית) לחייליהם להרוג ללא משפט אזרחים. בפקודה שהופצה במספר נוסחים הידועה כ"פקודת הקומיסרים", שהפיץ הפלדמרשל ולטר פון רייכנאו, מפקדה של הארמייה השישית של הוורמאכט, ב6 ביוני 1941 נאמר כי אנשים שיזוהו כקומיסרים, דהיינו פעילים פוליטיים של המפלגה הקומוניסטית, יוצאו להורג ללא משפט. בצבא האדום באותה תקופה היה נהוג "פיקוד כפול", לפיו במקביל לקצין הצבאי היה גם קומיסר פוליטי, אשר פיקח על הפקודות שניתנות. כך, למשל, לצד הגנרל וסילי צ'ויקוב מפקד הארמייה ה-62 של ברית המועצות בקרב סטאלינגרד פעל כקומיסר ניקיטה סרגייביץ' חרושצ'וב (שהיה לאחר מכן למנהיג ברית המועצות).
פקודת הקומנדו
לאחר המלחמה הוצא להורג הגנרל-אוברסט הגרמני ואלפרד יודל נידון למוות (שהומר למאסר 20 שנה),ניקולאוס פון פאלקנהורסט (מפקד הכוחות הגרמניים בנורווגיה בשנים 1940-1944) כשחלק מסעיפי האישום נגדם כללו את ביצוע פקודת הקומנדו.
אות (תקשורת)
אות (סיגנל אנגלית: Signal) הוא תנודה, גודל כלשהו התלוי בזמן או במרחב, או הפרעה, בעלי משמעות כלשהי.
משה סנה
משה סנה (קליינבוים) (6 בינואר 1909 – 1 במרץ 1972) היה איש ציבור ישראלי, ראש המפקדה הארצית של "ההגנה", הוגה דעות, חבר הכנסת, מנהיג ופובליציסט. רופא במקצועו.
מילדותו ועד העלייה לארץ ישראל
משה סנה נולד בראדזין במזרח פולין (אז חלק מהאימפריה הרוסית) בשם משה קליינבוים. למד רפואה באוניברסיטת ורשה ועסק במקצוע זה בין השנים 1935–1939. מגיל צעיר גילה כישרונות בתחום הנאום, הכתיבה והפעילות הציבורית. בשלב זה של חייו השתייך למפלגת הציונים הכלליים, בעלת הנטייה הציונית ליברלית ועבד לצדו של יצחק גרינבוים. סנה שימש במספר תפקידים במסגרת המפלגה וההסתדרות הציונית בפולין. בין היתר שימש כעורך הפוליטי של עיתון היידיש החשוב בפולין - "היינט". לאחר עלייתו של גרינבוים לארץ ישראל, בשנת 1933, הפך למנהיג הציונים הכלליים בפולין ודגל בהתנגדות לשלטונו האוטוקרטי של יוזף פילסודסקי, תוך מדיניות של שיתוף פעולה עם מפלגות השמאל הפולניות.
פעילותו במסגרת "ההגנה"
בשנת 1940 הגיע סנה לארץ ישראל ומיד השתלב בפעילות ציבורית במסגרת "ההגנה". בשנת 1941 התמנה לראש המפקדה הארצית של "ההגנה", תפקיד בו שימש עד שנת 1946. בשנת 1944 התמנה לחבר הוועד הלאומי. בשנים אלה הוקמה ופעלה תנועת המרי העברי, אשר מפקדתה כללה ארבעה נציגים – שני נציגים מן "ההגנה": סנה וישראל גלילי; נציג מהאצ"ל: מנחם בגין; ונציג מהלח"י: נתן ילין-מור. התנועה פעלה משנת 1945 עד 1946, ותיאמה את פעולות ההתנגדות המזוינת לשלטון הבריטי. לסנה היה חלק מכריע בפעולות שתרמו להקמתה, ובפעולתה. לאחר פעולות ליל הגשרים, הגיבו הבריטים ב"שבת השחורה" ב-29 ביוני 1946, סדרה של פעולות שבמסגרתן הוטל עוצר על ערים וקיבוצים, נערכו חיפושים מבית לבית, ורבים ממנהיגי היישוב נעצרו. סנה לא נתפס ומיד אחרי השבת השחורה ארגן דוידקה נמרי את הברחתו של סנה מהארץ באניה לצרפת מתחת לאפם של הבריטים. בעקבות "השבת השחורה" הורה דוד בן-גוריון על הפסקת ההתנגדות המזוינת לבריטים. סנה לא קיבל החלטה זו ופרש מתפקידו כראש המפקדה הארצית.
מקום המדינה ועד מלחמת ששת הימים
בשנת 1965 התפלגה מק"י, כאשר רוב חבריה הערבים וקומץ מחבריה היהודים פרשו ממנה והקימו את הרשימה הקומוניסטית החדשה, רק"ח, ואילו סנה נשאר במק"י. הסיבה לפילוג הייתה הוויכוח על היחס לברית המועצות וללאומנות הערבית כאשר סנה, יחד עם מזכ"ל המפלגה שמואל מיקוניס, היה ממובילי הקו הביקורתי כלפי ברית המועצות והלאומנות הערבית.
ראש הממשלה הראשון של מדינת ישראל, דוד בן-גוריון, נדרש לא אחת להתעמת חזיתית עם דבריו של סנה במליאת הכנסת, אך בלא מעט מקרים הסתפק פשוט במשפט "אתו ועם חבריו אין לי כל ויכוח".
מורשת והנצחה
יאיר צבן, אשר שימש בראשית דרכו כמזכירו האישי של סנה, והיה בהמשך לשותף קרוב בהנהגת מק"י שלאחר הפילוג מרק"ח, החליף את סנה לאחר מותו בתפקיד יו"ר הלשכה הפוליטית של המפלגה. עד היום (2022) צבן משמש כיושב-ראש הוועד הציבורי להנצחת זכרו של משה סנה. סיפורו של משה סנה, מוצג בסרט התעודה "משה סנה האיש שלא ויתר" של במאי הסרטים אמיר הר-גיל. הסרט מוצג במוזיאון מחנה המעפילים בעתלית ע"ש משה סנה.
על שמו של סנה נקראו רחובות וכיכרות ברחבי ישראל, וכן נקרא על שמו המרכז למורשת ההעפלה במקום בו היה מחנה המעצר בעתלית.
ברכת המזון
ביסוד ברכת המזון עומדת חובת האדם להודות לבוראו על המזון שממנו הוא מתקיים, ולהכיר בכך שהמזון, גוף האדם והקרקע ניתנים מידי הבורא ובהשגחתו.
הכמות המחייבת בברכה
לפי דעה אחרת בגמרא, "ואכלת" מתייחס לאכילה, ו"ושבעת" מתייחס לשתייה. לפי זה, פסק הרמ"א (או"ח קצז:ד) שמי שלא שתה לא יזמן להוציא אחרים ששתו.
קידומת טלפון בין-לאומית
חיוג בין-לאומי ישיר בישראל
המדינה הראשונה שממנה ניתן היה להתקשר למנויי טלפון בישראל בחיוג ישיר הייתה ארצות הברית, ובאמצע שנת 1972 הצטרפה גם שווייץ. בסוף שנת 1972 נפתח שירות החיוג הבין-לאומי הישיר גם למערב-גרמניה, בשיחת טלפון בין שר התקשורת הגרמני לשר הדואר שמעון פרס. בשנת 1972 נחנכה תחנת שידורי הלווין בעמק האלה, והדבר אפשר הקמת שיחות מחוץ לישראל גם באמצעות לווין. ב-1973 נפתחה האפשרות לחיוג ישיר ממדינות נוספות במערב אירופה.
האפשרות של מנויי הטלפון בישראל לחייג ישירות מחוץ לישראל נפתחה בהדרגה - בתחילה יכלו לחייג מחוץ לישראל בחיוג ישיר רק מנויים נבחרים, ובאוקטובר 1973 נפתח השירות ל-3000 מנויים בתל אביב ובבת ים. חיוג ישיר מירושלים נפתח רק מפברואר 1974. על פי התכנון המקורי, היה אמור הכבל התת-- ימי לצרפת לספק את כל הצרכים עד סוף שנות השבעים של המאה ה-20, אבל נפח שיחות הטלפון מחוץ לישראל עלה בהרבה מעל המצופה, ולכן נאלץ משרד התקשורת להניח כבל תת-ימי נוסף לאיטליה, שנחנך בשנת 1975.
השיטה
לדוגמה, מספר טלפון באזור חיוג 03 בישראל ייכתב 6543 987 3 972+. בזמן החיוג מוחלף הסימן + בקוד הגישה במדינה. כל קידומת בין-לאומית מונה בין ספרה בודדת לשלוש. כאשר קידומת של מדינה אחת לעולם לא תהווה תחילתה של קידומת של מדינה אחרת. כל המדינות ושטחי החסות בעולם חולקו לקבוצות לפי מפתח יבשתי ואזורי, ולפיו נקבעה הספרה הראשונה בקידומות שלהן, כדלקמן:
MDMA
טיפול פסיכולוגי
ב-2001 קיבל מרכז המחקר MAPS ממנהל המזון והתרופות האמריקאי אישור לעריכת ניסויים לבדיקת יעילותה של פסיכותרפיה המשלבת שימוש ב-MDMA, למטרת טיפול בהפרעת דחק פוסט-טראומטית. מחקר מקביל נערך בשוודיה, והסתיים ב-2008. מחקר נוסף של MAPS מתבצע בישראל, בשווייץ ובארצות הברית, בהשתתפות 820 נבדקים נפגעי טראומה. ע"פ הממצאים עד כה, מסתמן כי הטיפול אפקטיבי, ונושא השפעה חיובית ניכרת. נרשמה ירידה בביטוי הסימפטומטי של הטראומה, והפחתת רמות החרדה לטווח ארוך, עד כדי אפשרות חזרתם של 83% מהנבדקים לתפקוד עצמאי ותקין. בישראל, מתבצע המחקר במרכז לבריאות הנפש באר יעקב. ב-31 באוגוסט 2017 הכריז ה-FDA על ה-MDMA, החומר הפעיל באקסטזי, כטיפול פורץ דרך לנפגעי הפרעת דחק פוסט-טראומטית. בהמשך לכך בשנת 2018 החל ניסוי קליני נרחב, בליווי ה-FDA, בו משתתפים כ-300 מטופלים ברחבי העולם.
קידומת טלפון בין-לאומית
השיטה
קיימות גם מספר תופעות יוצאות דופן:
רשימת הקידומות
נכון להיום אזור חיוג זה איננו בשימוש.
ה.פ. לאבקרפט
ילדות ונעורים
לאבקרפט גודל על ידי אמו, דודותיו וסבו, שגרו יחדיו בבית המשפחה. עוד בהיותו פעוט גילה כישרונות יוצאי דופן. הוא ציטט שירה בגיל שנתיים, ובגיל שש כתב שירה. סבו עודד אותו לקרוא, וחשף אותו ליצירות כסיפורי אלף לילה ולילה, האיליאדה והאודיסיאה. הוא גם נהג לספר לו בעל פה סיפורי אימה, על אף חששה של האם כי אלו יעציבו אותו.
MDMA
סכנות
למשתמש הקבוע באקסטזי או ב- MDMA עלול להיגרם נזק מצטבר לטווח ארוך, בעיקר למידת רגישותם של קולטני הסרוטונין במערכת העצבים. מצב כזה פוגע במצב הרוח, בתיאבון וביצר המיני, ובסופו של דבר עלול להביא לדיכאון קליני עד ל"איפוס" הקולטנים אלו, תהליך שיכול להימשך חודשים, ובמקרים קשים אף שנים.
ה.פ. לאבקרפט
המיתוס של לאבקרפט
לאבקרפט הוא אמן סיפור האימה הקצר, ממשיכה של המסורת האמריקנית הגדולה שהחלה עם אדגר אלן פו, ומבשרם של יוצרים כסטיבן קינג וויליאם ס. בורוז. אף על פי שיצירתו כוללת גם שירה וכן מספר גדול של מכתבים ליוצרים אמריקנים מובילים בני התקופה, ידוע לאבקרפט במיוחד בזכות סיפוריו הקצרים.
ישנם שאינם רואים הבדלים רבים בין "סיפורי מחזור החלום" ובין "סיפורי המיתוס", ומצביעים על העובדה שבשני סוגי הסיפורים מופיעים "אלים", וכן מופיע הספר "נקרונומיקון". ישנם המסווגים את סיפורי "החלום" לז'אנר הפנטזיה ואת סיפורי המיתוס לז'אנר המדע הבדיוני. ישנם המצביעים על כך שסיפורי החלום מתרחשים בעולם האמור להיות נפרד ושונה מעולמנו, בעוד שסיפורי "קת'ולהו" מתרחשים בעולמנו אנו, באותו יקום בו חיים גם בני האדם, שמסתבר כי הוא מאוכלס אף במפלצות מיתיות קדמוניות, שקדמו לבוא האדם, וייוותרו הרבה לאחר לכתו.
טומוגרפיית פליטת פוזיטרונים
דימות נוירולוגי
חומרים אלו מאפשרים לחזות בקבוצות של קולטנים עצביים מסוימים בהקשר למספר רב של מחלות נוירולוגיות ונוירופסיכיאטריות.
ה.פ. לאבקרפט
פרסום יצירותיו של לאבקרפט
בימי חייו פרסם לאבקרפט את סיפוריו הקצרים במגזינים של ספרות זולה ומדע בדיוני. לאחר מותו הקימו אנשי "חוג לאבקרפט" את בית ההוצאה "ארקהם האוס" (Arkham House) על שם העיירה הדמיונית ששימשה כזירה לסיפוריו. בית ההוצאה הוקם במטרה לאגד את סיפוריו של לאבקרפט ולפרסמם, אך לאחר מכן התרחב ופרסם גם ספרים רבים נוספים של סופרים שונים. המהדורות המוכרות של סיפורי לאבקרפט בהוצאת ארקהם האוס הם ארבעת הכרכים "בהרי הטירוף ונובלות אחרות" (At the Mountains of Madness and Other Novels), "דגון וסיפורים מקבריים אחרים" (Dagon and Other Macabre Tales), "אימת דנוויץ' ואחרים" (The Dunwich Horror and Others) ו"האימה במוזיאון ושינויים אחרים" (The Horror in the Museum and Other Revisions). חלק מיצירותיו דוגמת "הצאצא" פורסמו רק לאחר פטירתו.
טומוגרפיית פליטת פוזיטרונים
קרדיולוגיה
דימות FDG-PET של טרשת עורקים, לאיתור חולים עם סכנה לשבץ, יכול לסייע לבחון את יעילות הטיפולים החדשניים בטרשת עורקים.
דימות שלד ושרירים
סריקות PET הוכיחו את עצמן גם כשיטה לחקר שרירי השלד במהלך פעילות, כגון הליכה. יתרון מרכזי בשימוש בPET הוא שסריקה זו יכולה לספק מידע אודות שרירים פנימיים, כגון שריר העכוז הקטן, לעומת שיטות מחקר אחרות כמו אלקטרומיוגרפיה, שמאפשרות התבוננות בשרירים הקרובים לעור בלבד. עם זאת, חיסרון מובהק של סריקת PET בעניין זה הוא שאינה מספקת מידע לגבי תזמון פעילות השריר, מכיוון שהיא נמדדת לאחר שהפעילות נגמרה, וזאת בשל פרק הזמן שלוקח למולקולה FDG להצטבר בשרירים הפעילים.
בטיחות
מנת קרינה זו דומה למנת הקרינה שנחשפים אליה בשהייה במשך שנה שלמה בעיר האמריקאית דנוור, קולורדו (12.4 mSv/year). לשם השוואה, מנת הקרינה של סוגי סריקות אחרות נעה בין 0.02 mSv עבור צילום רנטגן של בית החזה, עד 6.5-8 mSv לסריקת CT של בית החזה.
גישות סטטיסטיות המבוססות על הסתברות
אלגוריתמי ציפייה-מקסום איטרטיביים סטטיסטיים המבוססים על הסתברות כמו אלגוריתם שייפ-ווארדי הם השיטה המועדפת כיום לשחזור. אלגוריתמים אלו אומדים את הפיזור האפשרי שנוצר מאירועי האיון לפי עקרונות סטטיסטיים. היתרון הוא שיפור במצב הרעש בתמונה וירידה בתופעת הפסים שנפוצים עם FBP. החיסרון הוא דרישות גבוהות יותר במשאבי מחשב.
מרי איינסוורת
מרי איינסוורת' (באנגלית: Mary Ainsworth; 1 בדצמבר 1913 – 21 במרץ 1999) הייתה פסיכולוגית התפתחותית אמריקאית, אשר תרמה לתאוריית ההיקשרות. מפתחת פרדיגמת "סיטואציית הזר", שמטרתה בחינה וסיווג סגנון התקשרות של פעוטות וילדים צעירים.
קורות חייה
לאחר סיום המלחמה איינסוורת' חזרה לאוניברסיטת טורונטו והמשיכה ללמד שם.
נקודה (גאומטריה)
בהקשר כללי יותר במתמטיקה, כל איבר של מרחב טופולוגי נקרא נקודה.
הפועל תל אביב (כדורסל)
הפועל תל אביב הוא מועדון כדורסל ישראלי מהעיר תל אביב שנוסד בשנת 1935 כחלק מאגודת הפועל תל אביב, צבעי המועדון הם אדום ולבן. הקבוצה מתמודדת בליגת העל בכדורסל וביורוקאפ ואולמה הביתי הוא היכל קבוצת שלמה.
הקבוצה מחזיקה במספר התארים הרב ביותר בכדורסל הישראלי לאחר יריבתה העירונית מכבי תל אביב: חמש אליפויות וארבעה גביעי מדינה.
שנות ה-80 של המאה ה-20
בעונה הבאה עבר רוזין לתפקיד המנהל המקצועי למשך זמן קצר, והוחלף על ידי מאמן מכבי חיפה פיני גרשון. השחקנים החדשים שהגיעו היו ארל ויליאמס וג'ק צימרמן (לשעבר במכבי), וכן שמעון אמסלם בעונתו הראשונה בבוגרים. ג'ון ויליס עזב להפועל חולון, ושמוליק זיסמן עזב לגליל עליון. למרות ההרכב החזק סיימה הקבוצה במקום החמישי, ואף הובסה בדרבי בפער של 35 נקודות. במהלך העונה התעוררו בעיות מקצועיות אחדות שבגינן התפטר גרשון. הקבוצה העפילה לגמר הפלייאוף, ובמשחק הראשון הובסה על ידי מכבי בתוצאה 140:96. היא הצליחה לנצח במשחק השני מסל ניצחון של ויליאמס, אך הפסידה למכבי במשחק השלישי והודחה מהפלייאוף.
האיחוד עם עמותת האוהדים
בעונת 2010/2011 הקבוצה הגיעה עד חצי גמר גביע המדינה בכדורסל. במאי הפועל העפילה לגמר הפלייאוף של הליגה הלאומית, אך יחד עם פציעה של מתן נאור, והתאוששותו מפציעה של שחקן המפתח אדריאן יוטר, הפסידה בסדרת הגמר למכבי הבקעה 3:0, ולא העפילה לליגת העל.
ב-27 ביוני 2014 מונה עודד קטש לתפקיד מאמן הקבוצה לשלוש שנים. ב-4 בינואר 2015 ערכה הפועל תל אביב את משחקה הראשון בהיכל קבוצת שלמה, בו ניצחה את הפועל ירושלים 67:81.
במאי 2019 העפילה הפועל לפלייאוף מהמקום השמיני ושוב הודחה מול מכבי תל אביב 0–3 בסדרת רבע גמר הפלייאוף.
בעונת 2022/2023 התחילה הפועל תל אביב לשחק במפעל היורוקאפ. הפועל תל אביב הגיעה לצמרת טבלת ליגת העל, לאחר ניצחון בדרבי על מכבי תל אביב 96:95, לאחר משחק צמוד. בגביע המדינה הודחה לאחר הפסד להפועל ירושלים בשלב רבע הגמר. בעונה זו החלה לשחק גם ביורוקאפ, שם הגיעה לצמרת בית ב' והבטיחה את מקומה ואת הביתיות בשלב הטופ 16. בנוסף, שברה הפועל תל אביב את שיא כל הזמנים במפעל היורוקאפ של מצטייני מחזור, עם 8 מצטייני מחזור בעונה הסדירה (ג'ורדן מקריי 3 פעמים, ג'ייקובן בראון 2 פעמים, ג'יילן הורד 2 פעמים, צ'ינאנו אונואקו פעם 1). הקבוצה הודחה בשלב רבע הגמר של היורוקאפ לחובנטוד בדאלונה הספרדית לאחר משחק צמוד. בזירה המקומית הפסידה הפועל תל אביב במשחק 3 המכריע על אליפות המדינה למכבי תל אביב 90-94 לאחר סדרה מתוחה. למרות האכזבה הגדולה בסיום העונה, עונת 2022/2023 נחשבת לעונה מוצלחת של המועדון שהצליח לחזור לפסגת הכדורסל הישראלי.
היריבות העירונית
לאורך שנים רבות היו הפועל ומכבי תל אביב שתי הקבוצות הבכירות בכדורסל הישראלי. משחקי הדרבי ביניהן נחשבו למתוחים מאוד, ושתי הקבוצות נאבקו רבות במסגרת גמר גביע המדינה או המשחקים המכריעים על האליפות. היריבות העזה בין שתי הקבוצות אף גלשה לעיתים למעשי אלימות מילולית ופיזית. יריבות זו הגיעה לשיאה בשנות ה-80.
הנהלת הקבוצה
יו"ר המועדון הוא רמי כהן המשמש בתפקיד משנת 2008 ומכהן בשנים האחרונות גם יו"ר עמותת האוהדים. המנהל המקצועי הוא עידן פלדה המשמש בתפקיד משנת 2020, אשר משמש גם כמנהל המקצועי של מחלקת הנוער. מאמן הקבוצה הוא דני פרנקו.
שמעון כהן (מוזיקאי)
קורות חיים
בפסטיבל הזמר והפזמון 1969 זכה השיר שעיבד "בלדה לחובש" למילים של דן אלמגור וללחן של אפי נצר ובביצוע של יהורם גאון.
דייוויד בלאט
כעוזר מאמן מכבי תל אביב, תחת פיני גרשון, זכה בגביע הסופרוליג, בגביע היורוליג, ב-4 אליפויות וב-4 גביעים.
קריירת אימון
ב-20 ביוני 2014 מונה בלאט למאמן קבוצת הכדורסל קליבלנד קאבלירס לתקופה של 4 שנים ובשכר של 20 מיליון דולר. בלאט היה למאמן הישראלי הראשון בליגת ה-NBA והמאמן האירופי הראשון שעובר מאירופה ישירות למשרת אימון ב-NBA. בעונתו הראשונה סיים במאזן של 53 ניצחונות ו-29 הפסדים. הוא עלה עם קבוצתו לגמר ה-NBA, והיה לראשון מאז 1993 שמגיע לגמר ה-NBA כמאמן בשנתו הראשונה בליגה. בסדרת הגמר הפסיד לגולדן סטייט ווריורס 2:4.
ב-13 באפריל 2018 זכה עם דרושפאקה ביורוקאפ למרות קיצוצי תקציב נרחבים. בסיום העונה עזב את הקבוצה.
ב-15 ביוני 2022 בלאט חזר למכבי תל אביב כיועץ מקצועי וכיושב ראש הוועדה המקצועית.
תאוריית ההיקשרות
היקשרות בבגרות
חזן ושייבר בדקו את האופן בו מקשרים מבוגרים את מערכות היחסים הרומנטיות שלהם אל מול הזיכרונות של יחסיהם עם הוריהם. הם גילו כי מבוגרים בעלי סגנון היקשרות בטוח, תפסו את הוריהם באופן חיובי יותר בהשוואה לבעלי התקשרות חרדה-אמביוולנטית וחרדה-נמנעת.
תאוריית המזג
יריבתה הגדולה של תאוריית ההיקשרות היא תאוריית המזג שהתפתחה בשנות ה-50, המניחה שהבדלים במזג הם הגורמים לשוני בהתנהגות בסיטואציית הזר. פסיכולוגים הסבורים כך, למשל ג'רום קגן, מזהירים מפני האשמת ההורים בקשיי ילדיהם, מגמה שתאוריית ההיקשרות עלולה לעודד. נראה שמערכת עצבים סימפתטית פעילה מדי מעוררת עצבנות וחרדה במידה גבוהה אצל הילד, ואלו אינם קשורים לסגנון ההיקשרות לדמות המטפל. עם זאת, כיום ההנחה המקובלת היא שקיימים יחסי גומלין בין טיב ההיקשרות לבין המזג, ושני הדברים מעצבים יחדיו את דפוסי התנהגותו של הילד.
ביקורת נוספת טוענת כי התפתחות יכולת ההיקשרות אינה מוגבלת לתקופת הילדות ומתפתחת במהלך כל החיים. כמו כן היא חלה גם על קשרים נוספים כמו עם בני קבוצת הגיל ולא רק עם האם. דניאל סטרן ביקר את המחקרים בתחום ההיקשרות בכך שהם חקרו דפוסים של היקשרות ולא את עצמתה או טיבה. בנוסף, סטרן הצביע על מחקרים שונים שהראו פערים גדולים בתוצאות במחקרים שנערכו במקומות שונים וטען לפיכך שאין הם יכולים לנבא פתולוגיות.
ממשלת אחדות לאומית (ישראל)
הסיבות להקמת ממשלת אחדות לאומית היו:
אנה טיכו
ביוגרפיה
ד"ר אפרים סיני שהיה אסיסטנט של ד"ר טיכו במשך כשנתיים (בשנות העשרים של המאה ה-20), מעלה זיכרונות בספרו "במלוא העין": "גברת טיכו הייתה הגבירה, המנהלת והאחות הראשית. בחדר הניתוח היו היא וד"ר טיכו צוות מאומן להפליא. היא הייתה יודעת, ללא דיבורים, להושיט בזמן הניתוח את המכשיר הדרוש ברגע הדרוש. נהגה לרדת לקומה התחתונה זמן קצר לפני תחילת הניתוחים, מסדרת את המכשירים, בוחנת את הסכינים, מכינה את הזריקות והחומר הסטרילי. הכול היה מסודר על שולחן המכשירים, מצוחצח ונוצץ. היא הייתה בקיאה בכל שלבי הניתוח ואצבעותיה היו מרחפות בין שולחן הניתוחים לבין שולחן המכשירים כידי פסנתרן הפורט על מנענעי הפסנתר."