cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
קסטרא (קניון)
היסטוריה
הקמת המרכז החלה בשנת 1998 ביוזמת דוד דנקנר ובנו גיל דנקנר, על שטח בן 25 דונם שנקנה מעיריית חיפה במכרז, תמורת כ-4 מיליון דולר, בשנת 1996. ביוני 2000 דחה משרד התיירות בקשה של יזמי הפרויקט להכיר בו כאטרקציה תיירותית ולהעניק להם מענק בגובה 15% מההשקעה שנעשתה במרכיבים התיירותיים. היזמים טענו, כי 50% מההשקעה בפרויקט היא בתחום התיירותי, ולכן מגיע להם מענק מהמדינה, בהתחשב בכך שחיפה היא באזור פיתוח א' בתחום האטרקציות התיירותיות. מרכז ההשקעות של משרד התיירות טען, כי אין מדובר בפרויקט תיירותי, על פי הקריטריונים של המשרד..
1987 בטלוויזיה
בדף זה מצוינים אירועים שהתרחשו במהלך שנת 1987 ונוגעים לעולם הטלוויזיה.
שרדונה
שרדונה (בצרפתית: Chardonnay) הוא זן ענבים המשמש לייצור יין לבן. מקורו של הזן הוא ככל הנראה בבורגון, צרפת.
השרדונה מתאפיין ביכולותו להסתגל לסביבות שונות, ולשקף את סביבת גידולו (הטרואר) ואת פעולות היינן ביינות המיוצרים ממנו. גפן השרדונה נחשבת נמרצת במיוחד בגידול העלווה שלה, הבא על חשבון השקעת הסוכרים ושאר המשאבים באשכולות הענבים. על מנת להתמודד עם חיסרון זה, מגדלי שרדונה נוהגים לגזום חלק ניכר מעלי הגפן, ואת גפני השרדונה נוטעים בצפיפות, כך ששטח העלווה המרבי יהיה קטן יותר. לשרדונה יכולת הסתגלות טובה למגוון רחב של סוגי קרקעות, אך נראה שהקרקעות המתאימות ביותר לזן הן: גיר, חרס ואבן גיר - האופייניות למולדתו של הזן.
זכויות להט"ב באוגנדה
זכויותיהם של לסביות, הומואים, טרנסג'נדרים וביסקסואלים באוגנדה כפופות לרדיפה ואפליה רשמית. לפי הערכות משנת 2007, קהילת הלהט"ב באוגנדה מנתה כ-500 אלף איש. פעילות הומוסקסואלית של גברים ונשים כאחד אינה חוקית באוגנדה. החוק במדינה מגדיר התנהגות הומוסקסואלית כפלילית, עם עונש מאסר של עד 14 שנים. חוקים אלה הם שרידים של הקולוניאליזם הבריטי, ועוצבו להעניש את מה שכונה על ידי הרשויות הקולוניאליות "יחסי מין לא טבעיים" בין המקומיים באוגנדה. ארגוני זכויות אדם תיעדו מקרים של עינויים והתעללות כלפי להט"בים במעצר בשל הנטייה המינית שלהם.
אלימות כלפי הקהילה הגאה
הגדרת ההומוסקסואליות כפשע הובילה למעצרים, סחיטות ואלימות קשה מצד הציבור באוגנדה כלפי להט"בים. הפעולה האלימה המפורסמת ביותר שבוצעה, אם כי לא היחידה, היא רצח פעיל זכויות הלהט"ב דייוויד קאטו בינואר 2011. קאטו הותקף בביתו על ידי אדם אחת לפחות, הוא הוכה בראשו בפטיש ומת בדרך לבית החולים.
אקטיביזם להט"בי באוגנדה
למרות החוקים הפליליים והעמדות השוררות במדינה כלפי להט"בים, הממשלה לא אסרה במפורש על תושבי אוגנדה לנסות לשנות את המדיניות הציבורית ואת עמדותיה ביחס לקהילת הלהט"ב. עובדה זו פתחה צוהר לאקטיביזם להט"בי ענף באוגנדה, במטרה להיאבק בהומופוביה בחברה האוגנדית ובחקיקה המפלה כנגד להט"ב. התנועה הלהט"בית באוגנדה ממשיכה להיאבק עבור שוויון ומניעת אפליה, וחותרת לביטול הפליליות של ההומוסקסואליות כשלב חיוני לקראת השגת מטרותיה. התנועה הופכת לגלויה ומורגשת יותר ויותר במדינה, מה שנגרם, באופן אירוני, בעקבות ההצגה בפני הפרלמנט של החוק נגד הומוסקסואלים.
דייוויד קאטו
ב-26 בינואר 2011 קאטו הותקף בביתו שבעיר מוקונו על ידי אדם אחד לפחות, ומת בדרך לבית החולים. מקורביו של קאטו דיווחו כי קאטו התלונן על עלייה חדה באיומים על חייו, ותלו את הרצח כנעשה על רקע נטייתו במינית. בנובמבר 2011 הורשע ברצח סידני נסובוגה אנוך והוא נידון ל-30 שנות מאסר.
פעיל זכויות אדם ולהט"ב טרנסג'נדר שנולד כאישה, ומשמש כמנחה התוכנית בארגון המיעוטים המיניים באוגנדה (SMUG). אונזימה נולד בשנת 1980 כאישה והחל בתהליך התאמה מגדרית בתחילת העשור השני של המאה ה-21. מרבה להתראיין בחדשות באוגנדה בעניינים הקשורים להומוסקסואליות.
נקודות ציון במאבק הלהט"בי לקיום אירועי גאווה באוגנדה
לאחר ביטול החוק נגד הומוסקסואלים בשנת 2014, ציינה אוגנדה את אירוע הגאווה המשמעותי ביותר בתחומה. מאות להט"בים חגגו את ההחלטה המפתיעה של בית המשפט החוקתי לביטול החוק על גדות אגם ויקטוריה עם מוזיקה, ריקודים ותלבושות ססגוניות. מארגנת האירוע, סנדרה נטבי, אמרה כי "מטרת האירוע הזה היא לאחד בין כולנו. עד עכשיו היינו חייבים להסתתר בכלל החוק. זהו יום שמח". המצעד עבר ללא תקריות חריגות והנוכחות המשטרית הייתה דלילה.
מוריאוקה
מוריאוקה (ביפנית: 盛岡市) היא עיר הבירה של מחוז איווטה שבחבל טוהוקו שבצפון יפן. אוכלוסיית העיר מונה 299,169 תושבים, נכון לשנת 2015.
ליבוכוביצה
גאוגרפיה
העיירה נמצאת על הגדה השמאלית של הנהר אוהז'ה. מצפון-מערב מתרומם ההר האזמבורק (בגרמנית:האזנבורג). ליבוכוביצה היא צומת שבו מצטלבים הכביש 237 בין טז'בניצה לרקבוניק והכביש 246 בין רודניצה ללאבם נאך לוני. היישובים הקרובים הם סלטינה פוד האזמבורקם בצפון, כוטיישוב או ורביצ'אן בצפון-מזרח, רדובסיצה במזרח, קוסטלץ נאד אוהז'י בדרום-מזרח, פופלזה וראדלובקה בדרום, אוואן בדרום-מערב, דובאני במערב וקלאפי בצפון-מערב.
היסטוריה
לפי ממצאים ארכאולוגיים ניתן להיווכח שהאזור יושב בתחילת האלף הראשון על ידי שבט המרקומנים הגרמאני ועל ידי שבט הבוים הקלטי האזור ליבוכוביצה מוזכר לראשונה ב-1272 כשייך למנזר של נזירים פרמונסטרטים בטפלה. בשנת 1292 היינריך פון ליכטנבורג העניק ליישוב את זכויות מגדבורג לממשל עצמי. בסוף המאה ה-13 ירש אותו הינקו מז'לבי וליכטנבורג. הינקו בנה על גבעה את מצודת קלפי (שנקראה אחר כך האזנבורג או האזמבורק). בשנת 1314 יאן מלוקסמבורג רכש את המקום מבנו של הינקו. באותה תקופה היישוב היה כבר על כנו מכיוון שב-1282 תועדה משפחה אצילית "מלובוכוביץ" ב-1336 מכר המלך יאן מלוקסמבורג את מצודת קלאפי יחד עם היישוב והמבצר ליבוכוביצה ועם הכפרים קלאפי, להוטו, רדובסיצה ופולזה לאדם בשם זבינק זאיץ מוואלדק. המצודה נודעה כ"האזנבורג" -מצודת הארנב, לפי שם משפחת זאיץ, שמשמעות שמה הוא "ארנב".
במלחמת ההוסיטים השתתפו בני זאיץ מהאזנבורג לצד הקתוליים ובשנת 1424 ההוסיטים בראשות יאן ז'יז'קה עברו מלוני לליבוכוביצה והציתו את היישוב. בעת הכיבוש העלו ההוסיטים על המוקד מול בית העירייה ארבעה כמרים קתוליים ועוד שניים ממגיני ליבוכוביצה. אחרי המלחמה ירדה חשיבות המצודה שעל האזנבורג ובמשך הזמן חרבה.
סרו
מאפיינים
המינים בסוג מתאפיינים בקרניים חדות מקושתות לאחור, שגדולות יותר אצל הזכרים מהנקבות. יש להם פרווה עבה - לרוב עם שערות ארוכות, שמגנה עליהם מטמפרטורות קרות בבית גידולם. יש להם גוף ארוך וצר, צוואר קצר וראש משולש. האף גדול עם נחיריים רחבים. הכתפיים והרגליים שרירים ומוצקים, והפרסות קצרות ועבות ומותאמות במיוחד לטיפוס. ניתן להבחין במספר הבדלים בולטים בין הסרואים לבין הגוראלים: לסרואים יש אוזניים ורגליים ארוכות יותר, הם גדולים יותר במידות גוף, קרניהם ישרות יותר והם בעלי רעמה ארוכה יחסית בעורף. הזנב שלהם קצר יותר והם בעלי בלוטות ריח עגולות ושחורות סמוך לעיניים.
נוסע סמוי
בים
לפי הדו"ח מוצאם של רוב הנוסעים הסמויים בשנים שנמנו היה מארצות במערב אפריקה ובצפון אפריקה. נוספים הגיעו מסוריה, אפגניסטן, הודו ואלבניה. מרבית הנוסעים הסמויים עלו על האוניות בנמלים בחופי אפריקה.
שאנדור מאראי
שאנדור מאראי (בהונגרית: Márai Sándor; במקור שאנדור גרוסשמידט פון מארה; 11 באפריל 1900 – 21 בפברואר 1989) היה סופר הונגרי.
ארגון הסופרים הבין-לאומי
משימות נוספות של הארגון:
שאול מתניה
קריירה
לזכותו 17 הופעות בנבחרת, הראשונה שבהן ב-1956 במוסקבה, בטורניר הקדם אולימפי מול.
מצעד 100 שירי הפופ
מצעד 100 שירי הפופ איירפליי
כמו מצעד 100 שירי הפופ, מצעד 100 שירי הפופ איירפליי הוקם ב-2005. המצעד מדד את האיירפליי במעל 40 תחנות הרדיו המובילות והייתה, למעשה, היורשת של מצעד 40 הרצועות.
פירוק המצעד
ב-10 ביוני 2009, המגזין בילבורד הודיע על פירוק המצעד: "במקום המצעד, שהושק ב-2005 ולאחרונה שיקף יותר את בילבורד הוט 100 לאור המכירות הדיגיטליות המוגברות, מצעד 40 שירי המיינסטרים שמתבסס על הצגות שידור בלבד, שהחל ב-1992, יעקוב אחר התקדמות השירים ברדיו 40 המובילים בארצות הברית". מאז שהמכירות הדיגיטליות הפכו לגורם גדול יותר בהרכבת הבילבורד הוט 100, הדומיננטיות של R&B והיפ הופ במצעד 100 שירי הפופ פחתה, ולכן מצעד 100 שירי הפופ נהיה למיותר. המצעד המשיך להתפרסם עד ל-26 ביוני 2010.
רשימת השירים שהגיעו למקום הראשון במצעד
זוהי רשימה מלאה של השירים שהגיעו למקום הראשון במצעד 100 שירי הפופ מראשיתו ב-4 בדצמבר 2004 (עם "Over and Over" של נלי וטים מקגרו במקום הראשון) ועד להפסקתו ב-27 ביוני 2009 (עם "Boom Boom Pow" של בלאק אייד פיז במקום הראשון). המצעד הורכב מתוך ניטור אלקטרוני של כ-115 תחנות מיינסטרים על ידי Broadcast Data Systems.
אספת נציגי העם
הדובר הנוכחי של האספה כיום הוא ראשיד אל-גנושי, שנבחר לתפקיד זה ב-13 בנובמבר 2019.
שוויר
תולדות היישוב
בחלוקת פולין השלישית, בשנת 1795, נכללה העיירה בתחום האימפריה הרוסית, ובשנת 1921, בהתאם להסכם ריגה, נכללה בתחום הרפובליקה הפולנית השנייה. בשנת 1958 הוענק לשוויר מעמד עירוני.
גוראל סיני
גוראל סיני (שם מדעי:Naemorhedus griseus קרוי גם גוראל אפור) הוא מין של אנטילופת-עז קטנה בסוג גוראל, המצוי באזור המרכזי של דרום-מזרח אסיה. הוא תואר מדעית לראשונה בשנת 1871 על ידי הנרי מילן-אדוארדס. שמו המדעי של גוראל סיני נגזר מלטינית כדלהלן: "Naemorhedus" = "עז יער קטנה"; מתייחס לדמיון של הגוראל לעז קטנה, ולכך שהוא מצוי ביערות הררים. "griseus" פירושו "אפור" - מתייחס לצבע הפרווה האפור-כסוף של הגוראל הסיני שבהיר יותר משל מיני הגוראל האחרים.
קרניים
הגוראל הסיני מתאפיין בזוג קרניים-חרוטיות וגליליות, הנראות כסכין קצרה. צורת הקרן היא אופיינית לגוראלים: הקרן צומחת לכיוון מעלה בזווית מועטה לצדדים ובקו-אלכסוני ישר עם המצח המשולש. הקרן מתעקמת בעדינות או בחדות לאחור - מה שיצור מראה של קשת עדינה. הקרניים בדרך כלל עקומות יותר מאשר אצל מיני הסוג סרו. הקרניים עלולות לעיתים להיות ישרות כמעט לגמרי. הקרניים ממוקמות בקדמת הקרקפת והן במרחק שווה מהעיניים ומהאוזניים. בבסיס יש בין הקרניים רווח של כ-3 או 6 ס"מ, ומכיוון שהקרן צומחת עם זווית לצדדים, המרחק בין קצוות הקרן יהיה לפחות כ-10 ס"מ. כמחצית או כשני שלישים מקרן הגוראל מחורצת ברכסי-טבעת, ומספרם הוא בסביבות 8–15 רכסים; הרכסים לעיתים קרובות אינם מקיפים את כל הקרן אלא בחלק הקדמי בלבד, והם גם עלולים להסתכם בחריצים בלבד. בשני השליש הראשונים הקרן עבה למדי ומשלב זה ואילך היא הופכת לצרה בהדרגה עד שתסתיים בשפיצים חדים ביותר. צבע הקרניים הוא בז' או אפור בהיר, כשרכסי הטבעת וקצוות הקרן יהיו בדרך כלל בצבע שחור-כחלחל. הן הזכרים והן הנקבות של הגוראל הסיני מתאפיינים בקרניים, ובדרך כלל קרני הזכרים גדולות ועבות יותר.
עבודת ה'
מקורות
בספר ישעיהו יש ארבעה שירי עבד ה'.
גוראל סיני
מבנה גוף
הגוראל הסיני הוא בעל מבנה גוף קומפקטי ושמנמן כיתר הגוראלים, והוא מתאפיין בצוואר וראש קצרים ועבים.ז הראש גדול ביחס לצוואר עם חרטום משולש וקצר. האוזניים ארוכות למדי ועגלגלות, העיניים בינוניות וזהובות עם אישונים גדולים, והאף גדול, רחב ושחור עם נחיריים מחורצים ורחבים. העצמות שסביב העיניים בולטות במקצת. הגוף של הגוראל גוצי ומקושת, ופלג הגוף האחורי נראה לעיתים גדול במעט מהקדמי וגורם לגוראל להזכיר במקצת את הצביון. רגלי הגוראל הסיני מוצקות, עבות וקצרות, אך באופן כללי הן ארוכות יחסית ליעלים. הפרסות קצרות וחזקות עם כרית גומי המקנה לגוראל יכולת טיפוס מעולה על סלעים חלקים, והפרסות הקטנטנות שבגב הרגליים האחוריות משמשות ליציבות בעת ירידה במדרונות תלולים ואנכיים. הזנב של הגוראל ארוך ועבה בניגוד לרוב היעלים, וציצת השיער המברשתנית שלו מורכבת משערות צפופות. ההבדלים בין הזכר לנקבה נמוכים ביותר אצל מין זה.
איומים
הירידה במספריו של הגוראל הסיני מיוחסת ברובה לרמות ציד גבוהות, ולעיתים קרובות הוא ניצוד או נתפס בחיים על ידי הציידים המקומיים לבשרו, פרוותו ואיבריו המשמשים ברפואה הסינית כתרופות למחלות מסוימות כביכול. במיאנמר הציד העיקרי הוא עבור פרוות הגוראל בעיקר בחלקים הצפוניים של המדינה. רמות הציד בתאילנד נמוכות מאוד כיום, מכיוון שרובה המכריע של האוכלוסייה מצויה בתוך אזורים מוגנים. הגוראל אינו מושפע כל כך מאובדן בית גידול, בשל הימצאותו באזורים מחוספסים ובלתי נגישים. עם זאת, תחרות על מקורות מזון עם בעלי חיים מקומיים עלולה להוות בעיה באזורים מסוימים.
אוסטין
היסטוריה
ישנן עדויות ארכאולוגיות להתיישבויות באזור עוד מעידן הפליסטוקן (בערך לפני כ-11 אלף שנים) הקשורות לתרבות הקלוביס.
גאוגרפיה
אוסטין ממוקמת בצומת של ארבעה אזורים אקולוגיים עיקריים, וכתוצאה מכך נווה מדבר בעיר חם עם אקלים משתנה מאוד, בעל מאפיינים מסוימים של המדבר, הטרופי, ואקלים רטוב יותר. האזור מגוון מאוד מבחינה אקולוגית וביולוגית, ובו מגוון בעלי חיים וצמחים. יש לציין כי באזור ישנם סוגים רבים של פרחי בר הפורחים לאורך השנה אך בעיקר באביב.
אנטוניו טמפסטה
אנטוניו טמפסטה (באיטלקית: Antonio Tempesta; 1555 – 5 באוגוסט 1630) היה צייר ואמן תחריט עץ איטלקי.
ביוגרפיה
אנטוניו נולד בפירנצה, איטליה. במהלך לימודיו הוא צייר במגוון סגנונות, והושפע גם מסגנון המנייריזם וה-counter -Maniera. הוא למד באקדמיה ללימודי הציור (ה-Accademia delle Arti del Disegno) ב-1576. תחילה היה תלמידו של סנטי דה-טיטו (Sati di Tito) ולאחר מכן למד אצל הצייר הפלמי Giovanni Stradano. היה חלק מקבוצה גדולה של אמנים שעבדו תחת פיקוחו של ג'ורג'ו וזארי וציירו במשך 10 שנים את ציורי הקיר והתקרה של פאלאצו וקיו בפירנצה. לאחר מכן הוא פנה לרומא, שם חבר לאמנים נוספים מהולנד. יצירותיו ידועות בנושאי לחימה, פרשים וגם ציורים נוף נרחבים.
אוסטין
גזע
נכון למפקד זה, ההכנסה הממוצעת למשק בית בעיר הייתה 42,689 דולר, וההכנסה הממוצעת למשפחה הייתה 54,091 דולר. לזכרים הכנסה חציונית של $ 35,545 לעומת $ 30,046 לנשים. ההכנסה לנפש לעיר הייתה 24,163 דולר. כ- 9.1% מהמשפחות ו -14.4% מהאוכלוסייה היו מתחת לקו העוני, כולל 16.5% מהאנשים מתחת לגיל 18 ו- 8.7% מבני 65 ומעלה. מחיר ממוצע של בית בעיר היה 185,906 דולר בשנת 2009 והוא עלה מדי שנה מאז 2004.
פשע
אחד האירועים הראשונים לירי ההמונים בבית הספר האמריקני התרחש באוסטין ב-1 באוגוסט 1966, אז ירה הרוצח באקדח ב -43 אנשים, והרג 13 מפסגת המגדל של אוניברסיטת טקסס. אירוע זה הוביל להקמת צוות SWAT.
חלום ליל קיץ
חלום ליל קיץ (באנגלית: A Midsummer Night's Dream, חלום ליל אמצע הקיץ) הוא מחזה, קומדיה רומנטית, מאת ויליאם שייקספיר שנכתב בשלהי המאה ה-16. במחזה, המתרחש באתונה וביער הסמוך לה, מסופרים שלושה סיפורים מקבילים, המשתלבים זה בזה: סיפורם של ארבעה צעירים הקשורים ביניהם בקשרי אהבה מורכבים, סיפורה של חבורת שחקנים חובבים וסיפורם של הפיות ושאר שוכני היער. עיקר המחזה מתרחש בליל קיץ אחד, ביער הסמוך לאתונה.
העלאת המחזה
עד לשנות ה-40 של המאה ה-19 לא הוצג המחזה בשלמותו, אך הוצגו עיבודים שלו. דוגמה לכך היא העיבוד של הנרי פרסל, "מלכת הפיות" (The Fairy Queen), משנת 1692. הסצנות של פירמוס ותיסבי עובדו על ידי ריצ'רד לוורידג' לבורלסקה אופראית, שהוצגה בשנת 1716. ג'ון פרדריק לאמפ יצר גרסה משלו לעיבוד זה בשנת 1745. בשנת 1755 העלה דייוויד גריק גרסה של המחזה, בשם "הפיות" (The Fairies) שממנה הושמט חלקם של בעלי המלאכה. בשנת 1816 העלה פרדריק ריינולדס גרסה אופראית של המחזה.
בשנת 1840 העלתה לוסיה אליזבת וסטריס בקובנט גארדן גרסה שלמה למדי של המחזה, שלה נוספו קטעי מוזיקה ובלט. וסטריס גילמה את אוברון, ובמשך 70 השנים הבאות גילמו נשים את תפקידי אוברון ופאק. בעקבות הצלחת הפקתה של וסטריס, במהלך המאה ה-19 עלו הפקות גרנדיוזיות של המחזה, שכללו עד מאה משתתפים, שלהן הוכנו תפאורות מדוקדקות של הארמון והיער, ואת הפיות גילמו בלרינות דקות כנפיים. ב-1895 עלתה בלונדון הפקה של אוגוסטין דאלי, שאת האפקטים המיוחדים בה סיפקה חבורת הקוסמים "מרטינקה".
שם המחזה
שמו המקורי של המחזה הוא A Midsummer Night's Dream, שם שתרגומו המדויק לעברית הוא "חלום ליל אמצע-קיץ", אך בעברית נתקבע השם "חלום ליל קיץ". רק תרגומו של דורי פרנס נצמד לשם המקורי, וקרוי "חלום של לילה בלב קיץ". בעלילת המחזה מוזכר שהוא מתרחש ביום חג האביב הפגאני (Rite of May), החל ב-1 במאי. אפרים ברוידא התייחס, במבוא לתרגומו, לחוסר התאמה זה בזמנים, והעלה שתי השערות מקובלות:
מאבק בין המינים
לאחר שפאק בכשפיו גורם לליסנדר ולדמטריוס לאהוב את הלנה, היא אינה מאמינה לדברי אהבתם, וסבורה שדיבורים אלה הם הקצנה של מאבקם בה, ונועדו רק ללעוג לה, ואומרת:
מלחמת מעמדות
במחזה מופיעים שני מעמדות, שמרחק רב ביניהם: פער המעמדות ניכר בצורה שבה מציג פאק את בעלי המלאכה לאוברון: "קבוצת לֵצים, בורים, חסרי מנוחה, מוצאים לחמם בשוק, בכל מלאכה", ובצורה שבה מציג אותם פילוסטראטוס לתסאוס:
פּוּק או פַּאק?
הפוקה (מין יצור שובב, המסוגל לשנות את צורתו החיצונית), הקרוי Puck ונהגה באנגלית "פַּאק", קרוי בתרגומיהם הוותיקים של שלום צבי דוידוביץ, אפרים ברוידא וט. כרמי "פּוּק", ובשם זה נודע במשך שנים רבות בקרב דוברי עברית. בתרגום החדש יותר, של דן אלמגור, נכתב שמו "פַּאק", וכך גם בתרגומו של אהרן קומם, ובתרגומיהם של אברהם עוז ודורי פרנס נכתב "פַּק". בסוף הקטע הראשון שבו מופיע פַּאק במחזה שם אלמגור בפיו מילים המסבירות את שינוי שמו העברי:
בעלי המלאכה
אף שהמחזה מתרחש ביוון העתיקה, השמות שנתן שייקספיר לבעלי המלאכה הם שמות אנגליים. ברוח זו, אף ששמות יתר גיבורי המחזה נשמרו כבמקור בכל התרגומים לעברית, שמות בעלי המלאכה תורגמו, במרבית התרגומים, לשמות עבריים.
אלטו ט. אטקינסון
חייו
אנני אטקינסון נפטרה מדלקת ריאות בשנת 1911. לזוג היו ארבע בנות ושלושה בנים.
החוחית
עלילה
לאחר שאנדי בארבר מת בתאונה, מחדש תיאו את קשריו עם המשפחה ומתארס עם הבת קיצי, על אף שהוא עדיין מאוהב בפיפה. יום אחד פוגש תיאו באקראי ברחוב את בוריס, חברו משכבר. בוריס הפך לאיש עשיר מאוד, כתוצאה מקשריו עם חבורת אנשים מסתוריים. בוריס מתוודה שגנב את "החוחית" מתיאו עוד בלאס וגאס, והוא משתמש בו כביטחון בעסקיו הפליליים. בוריס מביע חרטה על מעשיו, אך בעיקר מכיוון שאיבד את הציור לאחד העבריינים. בוריס רוקח תוכנית להחזרת הציור לידיו של תיאו, והם נוסעים לאמסטרדם כדי להשיב את הציור לידיהם. באמסטרדם מסלימים האירועים במהירות, כאשר בחילופי ירי, הורג תיאו אדם, ואילו בוריס נורה בכתפו. החברים שורדים את האירוע ובורחים. לאחר המתנה ארוכה בבית המלון שלו, חוזר בוריס, כשבידו סכום כסף גבוה, אותו הוא מעביר לתיאו. הכסף ניתן להם מהרשויות לאחר חשיפת הגנבה והחזרתה למקומה.
ארנולד דויטש
קריירה ריגול
הסופר נייג'ל ווסט (רופרט אליסון) טוען, על סמך המידע שסופק ב -1940 על ידי העריק הסובייטי ולטר קריביצקי, כי דויטש היה עוזרו של המרגל הסובייטי הבכיר של לטביה, אדם פורפיס, שלפי אותו מקור היה בין 1931 ל 1934 סוכן לא חוקי שפעל מחוץ לשגרירות הסובייטית, בבריטניה.
כאשר ליצי פרידמן וקים פילבי, נישאו בווינה והגיעו מלונדון בווינה ב -1934, הציעה אדית סוצ'יצקי לדויטש שהשירות הריגול הרוסי יגייס את פרידמן ואת פילבי כסוכנים. דויטש גייס את קים פילבי בריג'נטס פארק, לונדון, ב -1 ביולי 1934.
שבתאי (פירושונים)
אחר:
STS-8
המשימה
במשימה זו היו מספר רב של ניסויים, ונפרס הלוויין הרב תכליתי, INSAT-1B של הודו בחלל. בנוסף, הוסט סיפון הטיסה מהשמש למשך 14 שעות, כדי לבדוק את עמידותו לתנאי קור קיצוניים. הצוות גם ערך ניסוי ובו צילם צינור חוֹם שהותקן בתא המטען של המעבורת.
קובלר
{{פירושונים|
הסוכנות הפדרלית למימון דיור
היסטוריה
הסוכנות הוקמה ב-4 בספטמבר 2008.
אני לא שם
עלילה
החלקים השונים בסרט מצולמים במצלמות שונות ובסגנונות שונים, כאשר חלקם בשחור-לבן וחלקם בצבעים.
מישור סולסברי
צמחייה
מגוון רחב של סוגי קרקע, מדרונות והתוצאות של השימוש בקרקע בעבר ובהווה גרמו להיווצרות קהילות צמחיית עשבים שונות. עדויות היסטוריות מצביעות על כך ששטחים גדולים של ערבות עשב הם קדומים, ושטחים שעובדו בתחילת המאה ה -20 חוו קרוב ל-100 שנה של קולוניזציה מחדש של עשביית קירטון. חלקים ממזרח מישור סולסברי והשוליים של מרכזו ומערבו הם שטחי מרעה המנוהלים לשם רעיית צאן ולקציר חציר, בעוד שאמצע המרכז והמערב אינם משמשים למרעה. חלק גדול ממישור סולסברי הוא ערבת עשב עשירה במין הברומית Bromus erectus (באנגלית Upright brome). בין שיחי הברומית יש מגוון צמחים בעלי פרחים. בין המינים הנפוצים: בן-אפר אדום (Festuca rubra), Koeleria macrantha (באנגלית Crested hair-grass), בן-סירה מיובל (Sanguisorba minor), דבקה אמיתית (Galium verum), שמשון לוטמי (Helianthemum nummularium), Leontodon hispidus (באנגלית Rough hawkbit) ו-Filipendula vulgaris (באנגלית Dropwort). צמיחה קבועה של המין האחרון היא מאפיין ייחודי של ערבות הברומית במישור סולסברי וידוע רק מאתר אחר מחוץ למישור בהמפשייר. במקומות שבהם מין הברומית Bromus erectus שולט פחות בבית הגידול, הצמחים הנלווים הם: תגית קולומברית (Scabiosa columbaria), פעמונית מגובבת (Campanula glomerata), Genista tinctoria (באנגלית Dyer's greenweed), שלחופן עטוי (Anthyllis vulneraria), כרבולת בקייתית (Onobrychis viciifolia) ו-Hippocrepis comosa (באנגלית Horseshoe vetch).
אף שיש מעט התפתחות של בתה במישור, עובדה בולטת היא ששטחים נרחבים של ערבות העשב הקירטוניות נשארו פתוחים, כשרק מינים מעוצים מעטים פלשו אליו. ראויים לציון במיוחד הם חורשות גדולות של ערער מצוי (Juniperus communis) בבולפורד דאונס ובביקון היל. הן הצורה הזוחלת והן צורת הפירמידה של עץ זה קיימים ואתר זה, יחד עם פורטון דאון מדרום, הם הדוגמאות הטובות ביותר שנשארו באנגליה לסוג השפלה של הערער הקשור לקירטון ובתה מעורבת.
חרקים
ערבות העשב המגוונות במבנן ומבחינה בוטנית תומכות במגוון נרחב של חסרי חוליות נדירים שבית הגידול שלהם הם גבעות הקירטון הנרחבות שיש להם חשיבות בהבטחת שרידותם.
סיריקיוס
סיריקיוס (בלטינית: Siricius; 334 – 26 בנובמבר 399) היה יורשו של דמסוס הראשון על כס האפיפיור וכיהן בערך בין השנים 384–399. סיריקיוס נולד בערך בשנת 334 ברומא, בן לאדם בשם טיבּוּרטיוס. הוא נכנס לשירות הכנסייה בגיל צעיר והיה לקטור ואחר כך דיאקון בתקופת כהונתו של האפיפיור ליבריוס בשנים 352–366. יש הסוברים שהוא הראשון שכינה עצמו אפיפיור.
אורי סלימאן
אורי סלימאן (נולד ב-23 בדצמבר 1952) הוא כדורגלן עבר ישראלי.
אפל מבט מסביב
רקע כללי
יצירת מאגר התמונות, בדומה לשירות גוגל תצוגת רחוב, מתבצעת על ידי כלי רכב הנוסעים ברחובות הערים המיועדות למיפוי. בגגות כלי הרכב ישנן מצלמות מיוחדות המצלמות תמונות פנורמה ב-360 מעלות וחיישני לידאר המאפשרים למפות בתלת מימד כל עצם המופיע בתמונה.
נכון ל-16 בנובמבר 2020 השירות מכסה כחמש עשרה ערים בארצות הברית ועוד כשש ערים ביפן, בריטניה ואירלנד. באתר שהעלתה החברה ניתן לראות גם באילו מדינות ואזורים היא מתכננת ליצור תצוגת רחוב ואת זמני המעבר הכלליים של רכבי המיפוי.
טומאס גרסס
גרסס, שהיה במקצועו עורך-דין, גילה עניין ועסק גם בכתיבה עיתונאית, בעריכה, בביקורת ספרותית ובתרגום. בשירה הקטלאנית הוא נחשב מבחינות רבות למקבילם של פדריקו גארסיה לורקה ורפאל אלברטי בשירה הספרדית הקסטיליאנית. שישה חודשים לפני מותו זכה גרסס בפרס הכבוד של הספרות הקטלאנית על מכלול יצירתו.
גרסס נפטר בשנת 1993.
מנעול צילינדר
מנגנון מחורץ בנוי על בליטות שמונעות מהמפתח להסתובב אלא אם כן יש לו את השקעים הנכונים שיאפשרו את הפתיחה.
יעקב בלידשטיין
יעקב (ג'רלד) בלידשטיין (1938 – 10 בספטמבר 2020) היה חוקר של ההלכה היהודית ושל משנתו של הרמב"ם. בלידשטיין שימש כפרופסור בחוג למחשבת ישראל שבאוניברסיטת בן-גוריון בנגב שהיה ממייסדיו, חתן פרס ישראל לשנת תשס"ו (2006) וחבר האקדמיה הלאומית הישראלית למדעים משנת תשס"ז (2007).
עקרונות מדיניים במשנת הרמב"ם: עיונים במשנתו ההלכתית
ספרו זה יצא בשנת 1983, הוא הידוע ביותר מבין ספריו, ועליו זכה בפרס ירושלים. הספר יצא במהדורה שנייה ב-2001. הספר עוסק במשנתו המדינית והפוליטית של הרמב"ם, כדוגמת הלכות מלכים והלכות סנהדרין. בלידשטיין טען שהרמב"ם לא לקח את כל פסיקותיו מהתלמוד. הוא בדק איך הרמב"ם ערך והשפיע, ובדק את הלגיטימיות שהרמב"ם ייחס למעשה הפוליטי מנקודת ראותה של היהדות ההלכתית, נושא שהיה משמעותי מאוד בהגותו של בלידשטיין. בלידשטיין אף ניסה להבין מתוך פסיקותיו של הרמב"ם את יחסו לסוגיות מדיניות, כגון את יחסו לדמוקרטיה. למשל בסוגיות של המלך מול הסנהדרין, הסנהדרין מייצגת את עולם החוכמה ההלכתי והמלך מייצג את העולם החילוני. אפשר להסתכל על מלכות כעניין אנטי-דמוקרטי או כעניין של סמכות חילונית מול סמכות הלכתית. בלידשטיין בדק כיצד ראה הרמב"ם את גבולות השלטון, האם יש גבולות כאלה או לא.
אדוארד רושמן
תחילת דרכו
רושמן נולד ב-25 בנובמבר 1908, בעיר גראץ שבאוסטריה. בנו של מנהל מבשלת שיכר. בשנים 1927–1934 היה חבר בארגון שנקרא "הגנת המולדת של חיל שטייר" ובמפלגת חזית המולדת האוסטרית. למד באוניברסיטה ושימש כעורך דין בגראץ. בשנת 1938 הצטרף למפלגה הנאצית, ב-1939 הצטרף לאס אס וב-1941 שובץ למשטרת הביטחון, הסיפ"ו (כוחות משולבים של הגסטפו והמשטרה הפלילית). מינואר 1941 רושמן עבד במשרד הראשי לביטחון הרייך במדור שירות הביטחון, האס דה ונמנה עם איינזצגרופה A.
בגטו ריגה
בינואר 1943 התמנה רושמן למפקד גטו ריגה במקומו של קורט קראוזה. השיטות שנקט נבדלו מאלה של קודמו בתפקיד. הוא היה זהיר וקפדני יותר מקראוזה, שכונה על ידי האסירים "הסדיסט" ו"המפלצת". כך למשל רושמן לא נהג לרצוח במקום את מי שנתפסו ב"עבירה", אלא שלח אותם לכלא המרכזי בריגה (שעקב תנאיו האכזריים היווה רק דחייה קצרה לפני המוות). כתוצאה מכך, מצבם של היהודים תחת פיקודו לא השתפר, ומספר האנשים שנרצחו היה אפילו גדול יותר מאשר תחת פיקודו של קראוזה. אחת מניצולות הגטו תיארה זאת כך: "קראוזה, פסיכופת וסדיסט, פעל באופן ספונטני, מסר את פסקי הדין שלו בלי הסבר מפורט של המצב וביצע אותם באופן מיידי. רושמן המשפטן התלבט במשך זמן רב, האסירים נחקרו ביסודיות ובכך משך אותם עוד ועוד למטה עד כדי הרס".
בראם ואן דר סטוק
במלחמת העולם השנייה
לאחר הפלישה הגרמנית להולנד הפיל ואן דר סטוק בקרב אוויר את המטוס הגרמני הראשון בקריירה התעופתית שלו. לאחר כניעת הולנד לגרמנים הוא עשה שלושה ניסיונות שלא צלחו לצאת את המדינה ולהגיע לבריטניה כדי להמשיך ולהילחם. הניסיון הרביעי הצליח, כאשר הגיע מרוטרדם לסקוטלנד ביוני 1941 כנוסע סמוי על סיפונה של אוניית סוחר שוודית. לאחר אימון של כחצי שנה הוצב בדצמבר 1941 לטייסת 91 של חיל האוויר המלכותי ולאחר מכן הועבר לטייסת 41, אשר הפעילה מטוסי קרב מדגם ספיטפייר. הוא הוסמך לקצין, ובשירותו בטייסת הצליח להפיל עד אפריל 1942 שישה מטוסים גרמניים נוספים.
ואן דר סטוק עוטר באות מסדר אורנג'-נסאו, שנוסף לעיטור צלב הארד ההולנדי שבו עוטר לאחר בריחתו לבריטניה ב-1941. כמו כן קיבל את אות חבר מסדר האימפריה הבריטית.
CNF
נוסחת CNF במשתנים בעלת צורה כגון
ביסמרק (אונייה)
קרב מצר דנמרק
ב-5:49 הורה האדמירל הבריטי, לנסלוט הולנד, לפתוח באש מטווח של כ–20 קילומטרים על האונייה הגרמנית המובילה, "פרינץ אויגן", שזוהתה בטעות כ"ביסמרק". לאחר כמה דקות התבררה הטעות, והירי עבר למטרה הנכונה ה"ביסמרק", והאוניות הבריטיות החלו בתמרון שנועד לקרב אותן לגרמנים ולמיקום נוח ביותר מבחינתן. כשתי דקות לאחר מכן השיבו הגרמנים באש לעבר אה"מ "הוד".
המרדף
למרות שמחת הניצחון על סיפונה של "ביסמרק", היא לא הייתה במצב בטוח. "ביסמרק" נפגעה מפגזי האוניות הבריטיות שלוש פעמים: פגז אחד הרס את אחת מסירות ההצלה, פגע במעוט שעל הסיפון, ונפל לים; פגז שני פגע במרכז הספינה, חדר אליה מתחת לחגורת השריון, הרס את אחד מהגנרטורים, והשבית את אחד מחדרי הדוודים. הפגיעה השלישית, החמורה ביותר, הייתה בצד השמאלי של החרטום. הפגז חדר בגובה פני הים לשני מכלי דלק, ויצא מצידו השני של החרטום מבלי שהתפוצץ. חלק מהדלק דלף מהמכלים החוצה, ומי ים חדרו למכלים וזיהמו אותם. מעבר לכך, נפגעה מערכת היניקה, ובשל כך לא ניתן היה להעביר עוד כאלף טון של דלק למנועים. המים שחדרו לאונייה גרמו לשקיעת החרטום בשתיים עד שלוש מעלות, דבר שהביא גם לנטייה שמאלה של תשע מעלות, וליציאתו של המדחף הימני מהמים. מפקד האונייה, לינדמן, הורה על הצפת מכלים בצד הנגדי של האונייה כדי לאזן את הנטייה, והמהירות המקסימלית ירדה ל-28 קשרים. נעשו תיקונים שונים כדי לנסות ולמנוע חדירת מים, ולאחר עבודה של צוללנים בתוך המכלים המוצפים, הצליח הצוות לשאוב חלק מהמים החוצה והחרטום החל לעלות מחדש.
למרות התיקונים היה ברור לאדמירל ליטיינס ולמטהו שבמצבה של האונייה – ללא אחד מחדרי הדוודים, במהירות מופחתת, הצפה של כמה מדורים, אובדן דלק ושובל של דלק שנמשך למרחק רב מאחורי האונייה – לא ניתן יהיה לבצע את משימתה המקורית של האונייה ללא תיקונים משמעותיים במבדוק. הייתה אפשרות לחזור לנורווגיה, אך לצורך כך היה על האוניות לחצות שוב את מצר דנמרק או לעבור בין איסלנד לאיי פארו כאשר הצי הבריטי כולו בכוננות עליונה. האדמירל ליטיינס החליט שעדיף להפנות את האונייה לסן-נאזר שבצרפת, כדי להכניס אותה למבדוק הגדול שהיה שם. למרות המרחק הגדול יותר לשם היה בכך יתרון, שכן האונייה הייתה יכולה לחמוק בשטחי האוקיינוס העצומים. יתרון נוסף היה שעם סיום התיקונים בצרפת תהיה "ביסמרק" מוצבת קרוב לנתיבי השיט באוקיינוס, ותוכל לחזור במהירות למשימתה.
Maria Maria
קליפ
הקליפ של השיר זכה גם הוא להצלחה גדולה ונצפה למעלה משלוש מאות ושלושים מיליון פעמים, הקליפ מתמקד לרוב ברחוב בו מתקיימת מסיבה, כאשר The Product G&B שרים וקרלוס סנטנה מנגן ומחליף את כלי הנגינה במהלך הקליפ, בתחילה עם גיטרה אקוסטית ובהמשך הקליפ סנטנה עובר לנגן בגיטרה חשמלית בין מקטעי השירה של G&B ניתן המיקרופון לסנטנה אשר מבצע שורה אחת בספרדית כאשר נאמר שמה של מריה מופנה הפוקס לבחורה בודדת אשר חוזרת ומופיעה בחלקים שונים בקליפ דבר אשר יכול לגרום לצופה בקליפ לזהותה כ"מריה".
איסר נתנזון
במקום היו באותה עת כ-30 אנשי אצ"ל, אליהם הצטרפו אנשים מתושבי הרובע, וביחד 47 איש ואישה התפרסו על פני 6 עמדות, בגוש בתי ניסן ב"ק. עם היכנסו לתפקיד הנהיג "גדעון" שהיה בעל ניסיון צבאי, מספר שינויים משמעותיים. הוא חייב את הלוחמים לעבור אימונים אינטנסיביים, הבנות שותפו באימונים ובלחימה במידה שווה עם הבנים, כולל שמירה בעמדות, הקשר עם אנשי ההגנה השתפר, והוגבר שיתוף הפעולה בין הארגונים ברובע. גדעון גם יזם את הקמתו של מפעל לייצור רימוני יד מקופסאות שימורים ונס קפה, ריקות. במפעל עבדו הלוחמות בשיתוף עם קבוצת מורים, וילדים עברו מבית לבית ואספו את חומרי הגלם לייצור. רימונים אלו סייעו בעמידה בקרב, מנעו הסתערויות המונים, וגרמו לפגיעות קשות באויב.
נשיא מלאווי
בחירות אחרונות
נערכו ביוני 2020:
McCartney II
McCartney II הוא אלבום הסולו השני של המוזיקאי האנגלי פול מקרטני, שיצא ב-16 במאי 1980. הוא הוקלט בעיקר על ידי מקרטני באולפן הביתי שלו זמן קצר לפני פירוק הלהקה Wings ב-1981. עבור מקרטני, אלבום זה מסתמך בכבדות על סינתיסייזרים וניסוי סטודיו, בעוד סגנון המוזיקה שלו נע בין סינת'פופ וגל חדש של אלקטרוניקה.
סופטבול
המשחק הומצא על ידי ג'ורג' הנקוק בשיקגו, אילינוי, ב-1887. משחק הסופטבול הראשון שוחק בעזרת כפפת אגרוף מגולגלת ככדור, ומקל מטאטא כאַלה.
מנחם דיגלי
ביוגרפיה
לאחר סיום תפקידו כמפקד הסיירת, שהה מספר חודשים בהשתלמויות מקצועיות בצבא האמריקני. בספטמבר 1971 מונה לעוזר ראש מחלקת איסוף באגף המודיעין, מאפריל 1972 שימש ממלא מקום בפועל של ראש המחלקה וביוני 1972 מונה למפקדה באופן קבוע. בתקופה שקדמה למלחמת יום הכיפורים ניסה לשווא לשכנע את ראש אמ"ן אלי זעירא להפעיל את "האמצעים המיוחדים", אמצעי איסוף מודיעין אותות שהותקנו במצרים.
סלוודור אספריו
סלוודור אספריו נולד בסנטה קולומה דה פרנס (עיירה בקטלוניה, ספרד) בשנת 1913. למד ספרות ומשפטים באוניברסיטת ברצלונה ונחשב לאחד מגדולי המשוררים הקטלאנים במאה העשרים. כמו רוזה לברוני אי ואלס וז'ואן ויניולי הוא שייך ל"דור 36", משוררים שהחלו את כתיבתם בתקופת מלחמת האזרחים בספרד.
אהבת ישראל בטאיוואן
חברי הקבוצה באים ממקומות שונים בעולם: טאיוואן, קוריאה הדרומית, אוסטרליה, צפון אמריקה, אירופה, אפריקה וישראל. הם מאמינים שהעם היהודי הוא העם הנבחר ומאוחדים באהבה ללא תנאי לעם היהודי בישראל. הם מאמינים כי על כל עזרה ליהודים ישראלים יקבלו גמול אישי ברמה הרוחנית.
בן ציון שפירא
קורות חיים
שפירא נולד בקלווריה שליד קובנה, ליטא, אחד משבעה ילדים (שלושה בנים וארבע בנות), להוריו משולם (שלמה) זלמן שפירא וחנה רייזל לבית ראשגולין (ראשיגולסקי). המשורר הלל בבלי היה בן דודו. שפירא היה נכדו של רבי חיים יעקב שפירא, לימים ראב"ד ירושלים, נינו של ר' אריה לייב שפירא - ר' "ליבלי קובנר", דור 27 לרש"י, הנחשב לצאצא ישיר לדוד המלך ונצר לאחת המשפחות העתיקות ביהדות אשכנז, שפירא, שמוצאה מתחיל באמצע המאה ה-14, מהרב שמואל שפירא מהעיר שפייר שבאשכנז (גרמניה).
שיגרו יושידה
חייו
במשך שנות ה-30 של המאה ה-20 ובשנות ה-40 המוקדמות (לפני סיום מלחמת העולם השנייה), יושידה השתתף בתנועה האימפריאליסטית היפנית. לאחר מספר חודשי מאסר ב-1945, הוא הפך להיות אחד ממנהיגי המפתח של יפן שלאחר המלחמה ונבחר להיות ראש ממשלתה ה-45 ב-22 במאי 1946. התמיכה שלו בשאיפות ארצות הברית ובריטניה וההיכרות שלו עם החברה המערבית, אשר הושגו דרך לימודים ותפקידים פוליטיים בחוץ לארץ, הפכו אותו למועמד המתאים ביותר בעיני שלטונות הכיבוש של יפן.
פוסידון (כלי שיט תת-מימי)
פוסידון(ברוסית: "Посейдон", קוד דיווח נאט"ו: "Kanyon"), הוא כלי שיט בלתי מאויש (כשב"ם) תת-מימי דמוי טורפדו שפותח על ידי רוסיה.
הכשב"ם יכול להוביל פצצת קובלט  או פצצה תרמו-גרעינית של עד 100 מגה-טון אל הנמלים הימיים של האויב וערי החוף או לפגוע בצי עצמו על ידי הטבעת קבוצת קרב שלמה.
TEDAX
ה-TEDAX של כוחות הביטחון של ספרד הפכו לחיוניים בלוחמה נגד הטרור. עומדת לרשותם טכנולוגיה משוכללת, כגון רובוטים מותאמים לנטרול פצצות.
משנת היווסדן של היחידות ועד שנת 2006 נהרגו 12 אנשי TEDAX. הראשון היה רפאל ולדנברוס אשר נהרג כשניסה לנטרל מטען חבלה של MPAIAC.
דנדרובטיס כחול
הדנדרובטיס יכול להגיע לאורך 7 סנטימטרים, אך נפוץ יותר באורך 5.5 סנטימטרים כאשר הנקבות יותר גדולות מהזכרים, אף שיש לזכרים כפות רחבות יותר. צפרדעים אלה הם שוכני עצים החיים בין הענפים והצמחייה הלחה והם מטילים ביצים בתוך ברומליים שהם מוצאים. צבעם מגוון בין כחול, כחול בהיר וסגול עד שחור-צהבהב והגוף מנומר בכתמים כהים המשמשים צבעי אזהרה לטורפים מאחר שהם רעילים מאוד. בשבי ישנם מוטציות בגוונים נוספים.
יתדון
בגאומטריית המרחב, יתדון (disphenoid) הוא ארבעון, שכל פאותיו חופפות. לארבעון כזה יש שלושה זוגות נגדיים של צלעות שוות-אורך, וגם ארבע זוויותיו המרחביות חופפות.
ד'תשנ"ה
מאפייני לוח השנה
בשנים ד'תשמ"ה-ד'תשס"ב חלו כל 14 הקביעויות בתוך 18 שנים.
סימפוניה מס' 38 של מוצרט
הפרק השלישי
עם כל החזרות, הן על האקספוזיציה והן על הרפריזה והפיתוח נמשך הפרק בין 7 ל-8 דקות, מה שהופך אותו לפרק הקצר ביותר בסימפוניה אשר נמשכת בין 32 ל-35 דקות.
קייטי לווס
קריירה
בנוסף להופעותיה בטלוויזיה, לווס הופיעה במספר סרטים דלי תקציב, כולל The Job (2009), Bear (2010) ו- Café (2011).
רכבל הפסגה
היסטוריה
בשנת 1881 יזם אלכסנדר פינדלי סמית' את הקמת הרכבל וביקש אישור להקמתו מאת מושל הונג קונג. הליכי החקיקה נמשכו כשנתיים, ואושרו בשנת 1883. פינדלי נסע לאירופה ולארצות הברית ולמד את סוגי הרכבל המופעלים בסן פרנסיסקו, סקרבורו, מונטריי, לוצרן, והר הגעש וזוב. עבודות הבנייה של רכבל הפסגה החלו בספטמבר 1885 והרכבל נחנך לפעולה ב-28 במאי 1888 בנוכחות מושל הונג קונג דאז סר ויליאם דה ווקס. בניית הרכבל נעשתה באמצעים ידניים, על ידי עובדים אשר העלו במעלה ההר את הציוד הנדרש, ובלא ציוד מכני כבד.
הקמת הרכבל מומנה על ידי שותפו של סמית', נ. ג'. איד (N.J. Ede) אשר התגורר במבנה הסמוך לתחנת הקצה העליונה של הרכבל, והקים במקום את מלון הפסגה.
נתוני הרכבל
אורך מסלול הרכבל 1364 מטרים והוא עולה הפרש גבהים של 368 מטרים. השיפוע המקסימלי של מסלול הרכבל הוא 48%, כאשר מסלול הרכבל נע במעלה זווית של 4 עד 27 מעלות. הרכבל מסוגל כיום להעלות עד 120 נוסעים בכל קרונית, ובסה"כ 240 נוסעים בשתי הקרונית, כאשר משך הנסיעה במעלה ההר הוא כ-5 דקות. הרכבל נע במעלה המדרון במהירות של 6 מטרים בשנייה.
רבי יהודה הנחתום
מותו
רבי יהודה הנחתום נמנה בכמה מדרשים כאחד מעשרת הרוגי מלכות. בין השאר, במדרש שיר השירים מסופר שבזמן גזירות הרומאים, הוא ברח מהרומאים, נתפס בדרך ונהרג.
וייד הייסליפ
מלחמת העולם השנייה
בשנת 1942 הוטל על הייסליפ להקים את הדיוויזיה ה-85 ולפקד עליה, ובשנת 1943 מונה למפקד הקורפוס ה-15. הייסליפ פיקד על הקורפוס במהלך המערכה בנורמנדי, ולאחר מכן לחם עם הקורפוס באלזס, ואף השתתף עמו במבצע נורדווינד, ולאחר מכן לחם עמו בקרבות בגרמניה עד סוף המלחמה. לאחר מכן מונה הייסליפ למפקד הארמייה השביעית, ופיקד עליה עד סוף מלחמת העולם השנייה באוגוסט 1945.
חוק מור
ביקורת
על פי נתוני חברת אינטל קצב ההכפלה של צפיפות הטרנזיסטורים משנת 1971 ועד שנת 2000 עמד על קצת יותר משנתיים. קצב זה איטי מהקצב שאמור היה להיות על פי חוק מור המתבסס על הכפלה כל שנה וחצי. ההבדל בין קצב הכפלה כל שנה וחצי לבין קצב הכפלה כל שנתיים הוא הבדל גדול לאורך זמן, לדוגמה:
פרנצווארוש (כדורגל)
תארים והישגים
הסופרקאפ ההונגרי (6)
לואיס דה קמארה קסקודו
עמדותיו הפוליטיות
קסקודו היה חבר במפלגה הפשיסטית "הפעולה המשולבת הברזילאית" (AIB) שהייתה אהודה מאוד בשנות השלושים של המאה העשרים בחוגי העלית השמרנית מאוד של ריו גראנדה דו נורטה. הוא תמך בהפיכה הצבאית של שנת 1964, שביטלה את החוקה, הקימה את הדיקטטורה ופגעה אנושות בזכויות האדם והאזרח.
נגבטק
היסטוריה
החברה הוקמה בשנת 2000 על ידי יוצאי חברת אורבוט (שהתמזגה יותר מאוחר לתוך חברת אורבוטק). היא ייצרה מערכות לזיהוי אוטומטי של פגמים על פרוסת סיליקון בתהליך ייצור מוליכים למחצה. המכונות של החברה סרקו בעזרת אופטיקה מתקדמת את פרוסות הסיליקון. לאחר מכן, בעזרת אלגוריתמים מתקדמים לעיבוד התמונה המתקבלת ולסיווג אוטומטי נמצא האם פרוסות הסיליקון יוצרו כראוי או לא, ומהות הפגם שנמצא בהם.
מטה החברה שכן בבית תמר שבפארק המדע ברחובות. לחברה היו סניפים בארצות הברית, גרמניה וקוריאה הדרומית ובין לקוחותיה נמנו יצרניות השבבים והזכרונות הגדולים בעולם.
המתחרים העיקריים של נגבטק היו אפלייד מטיריאלס ו- KLA-Tencor. החברה הייתה בשלבים מסוימים בבעלות חלקית של אורבוטק העוסקת בתחום קרוב.
קול יהודי לשלום
היסטוריה
בשנת 2017 הזמין הארגון את רסמייה יוסף עודה, מחבלת שהייתה חברה בחוליה שרצחה שני ישראלים באמצעות מטען חבלה בסופרמרקט ב-1969, ושוחררה במסגרת עסקת שבויים ב-1979, לנאום בכנס של הארגון במרץ באותה שנה. בנובמבר, הארגון ארגן פאנל שדן בנושא האנטישמיות יחד עם לינדה סרסור בניו סקול, והתעוררה סערה ציבורית לאור זהות החברים בפאנל. ראש הליגה נגד השמצה, ג'ונתן גרינבלאט, אמר בנוגע לפאנל האנטישמיות, כי "הובלת פאנל על אנטישמיות בידי לינדה סרסור וראשת הקול היהודי לשלום, שקול לכך שאוסקר מאייר (יצרן נקניקיות) יוביל דיון על צמחונות. הפאנליסטים הללו מכירים את הסוגיה, אך מהפרספקטיבה של גרימתה ולא מניעתה." ב-2017, הליגה נגד השמצה אמרה ש-JVP "מתקרבת באופן מסוכן לחזרה על השמצות אנטישמיות" עם קמפיין וידאו אשר רמז שארגונים ישראליים ויהודיים אחראים לפשעים לכאורה כנגד שחורים ומיעוטים אחרים בארצות הברית.
הקרב על מוסקבה
רקע
ב-22 ביוני 1941 פלשו גרמניה ובנות בריתה - מדינות הציר - לברית המועצות, ללא התרעה מוקדמת, במסגרת תוכנית מבצע ברברוסה. המתקפה הפתיעה לחלוטין את ההנהגה הפוליטית (סטלין) והפיקוד הצבאי הסובייטי. לאחר שהלופטוואפה גרם אבדות כבדות לחיל האוויר הסובייטי בשלבי הפתיחה של המבצע והשמיד מטוסים רבים על הקרקע, התקדמו הכוחות הגרמניים עמוק לתוך השטח הסובייטי תוך שימוש בטקטיקת הבליצקריג. הכוחות הניידים הגרמניים כיתרו והשמידו כוחות סובייטיים גדולים באזורי הגבול, באמצעות סדרה של תנועות מלקחיים. קבוצת הארמיות הגרמניות הצפונית (קבוצת ארמיות צפון) נעה לכיוון לנינגרד, בעוד קבוצת הארמיות הדרומית עסקה בכיבוש אוקראינה המערבית, וקבוצת הארמיות המרכזית התקדמה לכיוון מוסקבה - עיר הבירה ומרכז העצבים של ברית המועצות.
הכנות הגנה במוסקבה
הרכבת התחתית של מוסקבה המשיכה לפעול כמתוכנן רק במספר מסלולים חשובים. לאורך המסילות הוצבו לוחות עץ והתחנות התת-קרקעיות ופירי הרכבת הוסבו למקלט ענק מפני התקפות אוויר לאוכלוסייה האזרחית של מוסקבה. כל מוסקבאי שלא היה מעורב איכשהו בהגנה אווירית היה צריך ללכת למרתף. המפרים נענשו בקנסות או מאסר. במהלך התקפת הלילה הראשונה של הגרמנים, חודש בדיוק לאחר תחילת המלחמה, טסו המטוסים הגרמנים בפעם הראשונה והיחידה בגובה נמוך מאוד מעל מוסקבה. בלילה הראשון הם הגיעו בדרך כלל לגובה של 300 מטר. לאחר מכן שינו הגרמנים טקטיקה והפציצו את מוסקבה מגובה רב. עם זאת, מספר המפציצים הגרמניים שתקפו ירד מתקיפה לתקיפה. ב-22 ביולי 1941 תקפו 127 מטוסים את מוסקבה, לילה אחד לאחר מכן היו 115, ובליל 24 ביולי 100 מטוסים. עד סוף 1941, פחות מעשרה מטוסי He 111 ו-Ju 88 היו בשימוש ב-59 מתוך 76 פשיטות על מוסקבה.
במוסקבה נעשו הכנות לאפשרות של קריסה פתאומית של החזית או נחיתה של צנחנים. לשם כך רוכזו גדודי צלפים סובייטיים וחטיבות קומסומול במחנות צבאיים. כל מערכת ההגנה, מה שנקרא אזור ההגנה של מוסקבה, ניתנה לפיקוד המחוז הצבאי של מוסקבה (בפיקודו של לוטננט גנרל פאבל ארטמייביץ' ארטמייב) לה היה כפוף גיוס האוכלוסייה לעבודות ביצורים וכן הקמה וחימוש של גדודי פועלים. ארטמייב היה אחראי גם על ייצור תעשייתי, תחבורה, תקשורת ואספקת מזון לאוכלוסייה. לפיכך, התפקידים החיוניים העיקריים של הבירה היו בידי הצבא, ליתר דיוק ה-NKVD.
קרבות ויאזמה ובריאנסק
עם עלות השחר ביום הראשון של המתקפה, הוקרא לחיילים הגרמנים צו היום של היטלר, המודיע על תחילתו של הקרב המכריע האחרון של השנה, תוך התייחסות לסכנה הגדולה "שלא הייתה איומה יותר ביבשת מאז ימי ההונים ומאוחר יותר הפלישות המונגוליות".
ארגון מחדש של ההגנה הסובייטית
בשלב זה כללה החזית המערבית 6 ארמיות, עם 62 דיוויזיות רובאים, 9 דיוויזיות פרשים ו-11 בריגדות טנקים:
ב-14 באוקטובר הגיע חוד החנית של הקורפוס הממונע ה-46 למוז'איסק, וחדרו את מערך ההגנה החיצוני של מוסקבה, שהשתרע לרוחב כמעט 300 ק"מ, מקלינין דרך וולוקולמסק לקלוגה. בתחילה הוטל על הארמייה ה-33 הסובייטית לבנות מערך הגנה באזור מוז'איסק, אך כוחותיה הועברו במהרה לחזית המאוימת בין רז'ב וויאזמה. גנרל לליושנקו פיקד אז על גזרה חשובה זו עם יחידות מיליציה ממוסקבה, והארמייה החמישית שהוקמה לאחרונה מכוחות קורפוס המשמר ה-1. דיוויזיית הרובאים ה-32, שצורפה לכוחות הארמייה, הגנה על הגזרה המרכזית של מערך ההגנה הסובייטי סמוך לבורודינו עם כ-12,000 איש וסייעה ליחידות המיליציה של מוסקבה בהגנה על הגישות למוז'איסק. ב-14 באוקטובר החלו קרבות קשים שנמשכו מספר ימים בשדה הקרב ההיסטורי של בורודינו, בו פגשה דיוויזיית הפאנצר אס אס ה-2 כוחות עילית סיביריים טריים וב-17 באוקטובר הצליחה לכבוש את הכפר גורקי. דיוויזיית הפאנצר ה-10 הצליחה לפרוץ בקרבות אלו באוטיזי, לתפוס את פסארבו בדרום ולכבוש את מוז'איסק ב-18 באוקטובר. באותה תקופה, הארמייה ה-16 הגנה עם שתי דיוויזיות פרשים בפיקודו של גנרל לב דובאטור, דיוויזיית הרובאים ה-316 בפיקודו של גנרל איוואן פאנפילוב, רגימנט צוערים בפיקודו של קולונל ס. מלדנצב ודיוויזיית הרובאים ה-18 של המיליציה בפיקודו של גנרל פ. צ'רנישב, שהוקמה מפועלי מוסקבה. הארמייה ה-43 הסובייטית הבטיחה את עמדת המגן במאלוארוסלבץ, הארמייה ה-49 בקלוגה והארמייה ה-50 החלה להתגבש בטולה.
קזימיר פייר פרייה
ב-1817 פרסם מאמר שבו הביע את התנגדותו להגדלת תשלומי פיצויי המלחמה למדינות שלחמו נגד צרפת בתקופת המלחמות הנפוליאוניות. באותה שנה נבחר לבית הנבחרים הצרפתי, תפס את מקומו בשורות האופוזיציה המתונה ונשא את נאומו הראשון בזכות חופש העיתונות. הוא נבחר שוב ב-1822 ו-ב-1824 מטעם פריז וב-1827 מטעם העיר טרואה, שאותה ייצג בבית הנבחרים עד מותו.
בתחום מדיניות החוץ פעל פרייה להגנה על ריבונותה של בלגיה בצורת חיל משלוח צרפתי נגד הולנד (אוגוסט 1831) ושמר על השפעתה של צרפת באיטליה באמצעות כיבוש אנקונה (23 בפברואר 1832).
ג'ובאני אנדראה קליגרי
רקע משפחתי והתחלת הקריירה
התחיל את הקריירה שלו כעוזר של הבישוף ומאוחר יותר הקרדינל ג'ובאני פרנצ'סקו קומנדונה (1584 - 1523). בשנת 1561 הוסמך ככומר ונשלח לעבוד כוויקאר בשרותו של הקרדינל סקוטי בבישופות של פיאצ'נצה. בהמשך עבר לשרותו של הקרדינל רנוצ'ו פרנזה בבולוניה.
בשנת 1574 היה לזמן קצר בשרות הארכיבישוף של מילאנו, קרלו בורומאו ואחר כך אצל הקרדינל אנטוניו קאראפה.
גמר מונדיאל 1982
שופט המשחק
קואליו היה לשופט הראשון בהיסטוריה שאינו אירופאי ששפט משחק גמר מונדיאל. הוא שובץ כשופט גם במהלך מונדיאל 1978.
מהלך המשחק
שופט: ארנלדו סזאר קואליו קוונים: אברהם קליין,  וויטק כריסטוב
קריאת שמע על המיטה
קריאת שמע על המיטה היא תפילה הנאמרת בלילה לפני השינה, שעיקרה הוא אמירת "קריאת שמע", בתוספת פסוקים ובקשות. בסופה או תחילתה נאמרת "ברכת המפיל".
שינה שאינה מחייבת ברכה
על שנת היום אין מברכים "המפיל". ויש שכתבו שאף ביום טוב לומר מזמור "יושב בסתר"
תוכן התפילה
על פי מנהגים שונים, שיסודם בדברי האר"י, התפילה כוללת את נוסח הוידוי זאת על מנת להתוודות על מעשי אותו יום ולכפר על החטאים. יש הכוללים את מזמור צ"א, נ"א וקכ"א מתהלים. וישנם המוסיפים את תפילת אנא בכח, מזמור ס"ז בתהלים.
אמבוהימאנגה
הגבעה המלכותית באמבוהימאנגה (מלגשית Ambohimanga) היא אתר ארכאולוגי השוכן במדגסקר, כ-15 ק"מ צפונית לבירה אנטננריבו. במקום נמצאים שרידים של מקום יישוב, אתרי קבורה ומספר מקומות קדושים, מהמאה ה-15 עד המאה ה-19. למקום נודעת חשיבות היסטורית ולאומית, והוא הוכרז בשנת 2001 כאתר מורשת עולמית.
שמעון זאב לוין
משפחתו
אנני, רעייתו, תמיד תמכה בו ובאמונה הציונית. אנני הייתה אישה משכילה, נעימת הלכות ואוהבת הבריות. אנני נשאה לשמעון בגיל 18 וחיה עמו באהבה ובהדדיות למשך 65 שנים. דבקותה של אנני באמונה הציונית הייתה חזקה מאוד לכן סירבה לנסוע לארצות הברית לביקור ואמרה "מי שרוצה לראותנו אקבלו בזרועות פתוחות בביתי בארץ ישראל". לזוג נולדו שני בנים:
אמבוהימאנגה
היסטוריה
במאה ה-15 החלו להתפתח במדגסקר ישויות מדיניות מקומיות, ושליטיהן איתרו אתרים בהם הוקמו מתחמים מלכותיים מוגנים שכונו "רובה" (Rova). עצי היער נותרו על פסגות הגבעות שנבחרו לשם כך מסיבות רוחניות, בעוד שמורדותיהם פונו מעצים כדי לפנות מקום לפעילות המשק התומכת באתר. במורדות הנמוכים עוד יותר של הגבעות נבנו טראסות ששימשו לחקלאות. במאה ה-16 כבר שכנו גבעות אלה ברחבי האי.
שמעון זאב לוין
הנצחה
בהרצליה רחוב על שמו - רחוב לוין.
גדעון לדיז'ינסקי
מחקריו
תחומי המחקר של פרופ' לדיז'ינסקי הם גנטיקה והשבחה של צמחים. הוא חוקר את הקשר הגנטי שבין גידולי תרבות לקרובי הבר שלהם, במטרה לנצל את מיני הבר כספקי תכונות לזנים החקלאיים, שכן מיני הבר הם לרוב עמידים יותר. בין השאר חקר את מיני קטניות הבר שמהן בויתו גידולי הקטניות במזרח הקרוב (חומוס, עדשים, אפונה, בקיה, פול, חילבה). לדיז'ינסקי חוקר גם את הבוטניקה והאבולוציה של מיני הבר, את מהלך הביות, והאבולוציה שלאחר הביות. בשנת 1976 מצא לדיז'ינסקי את 'אם החִמצה', זן הבר שהוא המקור לחומוס (חִמצה תרבותית). זן זה, חִמצה מרושתת, התגלה בדרום טורקיה. פרופיל חלבוני הזרע של החִמצה המרושתת נמצא זהה לזה של החִמצה התרבותית, ולאחר שבהכלאה ביניהם התקבלו צאצאים פוריים, הסיק לדיז'ינסקי כי זהו אכן "אם החומוס".
מלבורן ויקטורי
מלבורן ויקטורי נוסדה בשנת 2004, והצטרפה לליגה האוסטרלית המחודשת בעונת הבכורה שלה, עונת, כנציגת מדינת ויקטוריה. היא נחשבת לאחת הקבוצות האהודות ביותר באוסטרליה, עם בסיס אוהדים רחב בכל המטרופולין ובערים נוספות באזור. בנוסף, זהו אחד המועדונים המצליחים מבחינה מקצועית במדינה. לזכותה של הקבוצה שלוש זכיות בתואר הפרמיירשיפ ושלוש זכיות בתואר הצ'מפיונשיפ (בכל המקרים זכתה בשני התארים במקביל), וכן זכייה אחת בגביע אתגר קדם-העונה ואחת בגביע האוסטרלי. בכך, הייתה ליחידה שתולדות הליגה שזכתה בכל ארבעת התארים. הקבוצה רשמה חמש השתתפויות בליגת האלופות האסיאתית, כולל העפלה לשמינית הגמר במהדורת של המפעל.
אליפויות ראשונות (2006-2010)
בפתיחתה של עונת זכתה הקבוצה בגביע אתגר קדם-העונה, לאחר ניצחון בדו-קרב בעיטות עונשין על ולינגטון פיניקס. העונה התקדמה באופן צמוד מאוד, והגיעה להכרעה במחזור הנעילה, כאשר אדלייד יונייטד מובילה את הטבלה עם פער שערים עדיף בשער אחד בלבד על פניה של מלבורן. במחזור הנעילה, ניצחון 2-0 של מלבורן על ולינגטון פיניקס העלה אותה למקום הראשון, לאחר שאדלייד גברו 1-0 בלבד על סנטרל קוסט מארינרס, ובזכות מספר גבוה יותר של שערי זכות, הבטיחה מלבורן את זכייתה בפרמיירשיפ. בפעם השנייה בתולדותיה זכתה מלבורן גם בצ'מפיונשיפ באותה העונה, לאחר שגברה בגמר על אדלייד 1-0 משער של טום פונטליאק. הייתה זו הפעם השנייה שהשתיים נפגשות בגמר. עוד קודם לכן, בחצי הגמר, נפגשו השתיים לדו-קרב כפול, בו ניצחה מלבורן 6-0 בסיכום שני המפגשים.
אצטדיון הקבוצה
מלבורן מארחת את מירב משחקיה הביתיים באצטדיון הריבועי במלבורן, הידוע בשם AAMI פארק. את משחקיה המוגדרים כמושכי קהל, כמו משחקי הדרבי או משחקי הפלייאוף, מארחת הקבוצה באצטדיון דוקלנדס הגדול יותר, הידוע בשם אצטדיון אתיחאד. כמו כן, המועדון מעביר משחק ביתי אחד בכל עונה לקרדיניה פארק בעיר השכנה ג'ילונג.
אצטדיון אולימפיק פארק
בעונת הבכורה שלה השיגה הקבוצה ממוצע קהל של כ-14 אלף אוהדים, שהוא מעל ל-75 אחוזים מהמקומות באצטדיון בן ה-18,500 מושבים. ממוצע הקהל הגבוה, יחד עם האווירה ביציעים, היו לנכס משמעותי עבור הקבוצה והליגה כולה בשנתה הראשונה. זו הייתה אחת הסיבות של מלבורן לעזוב את האצטדיון בתום עונה אחת, ולעבור לאצטדיון דוקלנדס הגדול ממנו משמעותית.
קרדיניה פארק
ב-22 באוגוסט 2007 אירחה הקבוצה לראשונה משחק בית בקרדיניה פארק שבעיר ג'ילונג, במסגרת גביע אתגר קדם-העונה.
הר ג'מפר (אנטארקטיקה)
לקריאה נוספת
• Damien Gildea, Ellsworth Moutains - Mountaineering in Antarctica: Travel Guide
ליגת העל האזרית
הליגה האזרית הבכירה העצמאית (החל מ-1992)
לאחר שאזרבייג'ן החזירה עצמאות מלאה התאחדות הכדורגל האזרית העצמאית החדשה (ה-AFFA) פתחה את הליגה האזרית הבכירה ובאותה העונה הפכה ההתאחדות לחברה רשמית בפיפ"א ואופ"א, והליגה מתקיימת מאז. בתחילה הקבוצות הבכירות בליגה היו נפטצ'י באקו, קפאז גנדיה, טוראן טאבוז ושמקיר. מועדונים אחרים קטנים יותר נקלעו לחובות כבדים והקובצות התחלפו בתכיפות. בעונת 1997/1998 ביצעה קפאז גנדיה שיא ליגה מפורסם מקומית כשהצליחה לנצח 22 משחקים ולעשות 4 תיקו, וסיימה את הליגה ללא הפסדים (מתוך 26 משחקים) כשזכתה באליפות, שיא שאף קבוצה בליגה לא השוותה עד היום.
איזה מין שוויון
איזה מין שוויון (באנגלית: Made in Dagenham או We Want Sex Equality) הוא סרט קולנוע אנגלי משנת 2010 העוסק במאבקן של תופרות ריפודים לרכב במפעל פורד באנגליה בשנת 1968 להשוואת תנאי שכרן לשכר הגברים המועסקים באותה עבודה.
עלילת הסרט
בראש המאבק עמדה ריטה אוגריידי, אותה משחקת סאלי הוקינס. אוגריידי, פועלת צעירה במפעל, נשואה ואם לשני ילדים, הפכה לרוח החיה מאחורי מאבק הנשים על שוויון זכויות העסקתן. אוגריידי מעולם לא ראתה את עצמה כמנהיגת פועלים, אך תפסה פיקוד על עמיתותיה לאחר שחברתה קוני (ג'רלדין ג'יימס) נאלצה לפרוש מהתפקיד (מאחר שעליה לטפל בבעלה הלום הקרב). לדידה של אוגריידי, אין כל סיבה שגברים ישתכרו יותר מנשים. אוגריידי הביעה עמדתה אף שהייתה שונה מדעתו של נציג האיגוד המקצועי ונלחמה עבור מטרתה.
ריטה אוגריידי זכתה לתמיכת אחד מנציגי איגוד הפועלים במפעל, אלברט פסינגהם (בוב הוסקינס), שהזדהה עם מאבקן של הפועלות מכיוון שהוא עצמו היה בן לאם חד הורית. הפועלות פתחו במאבק להשגת שכר שווה שכלל תחילה משא ומתן עם בכירי המפעל, אך כשהמאבק נכשל, הכריזו על שביתה ששיתקה את המפעל שהיה מקור פרנסתם העיקרי של תושבי דאגנהאם. מאבקן של השובתות הדהד גם בבית הנבחרים, בעזרתה של ברברה קאסל (מירנדה ריצ'רדסון), שרת התעסוקה. קאסל ניסתה תחילה לשכנען, עקב לחצו של ראש הממשלה הרולד וילסון (ג'ון סייסון), לוותר ולהתגמש. בהמשך נסחפה אחר נחישותן של העובדות וגיבתה אותן, חרף האיומים מצד בעלי מפעל פורד, כי יוציאו את מפעליהם המספקים מקומות עבודה רבים באנגליה, מחוץ לגבולות המדינה.
פירס באטלר
כהונתו
באטלר צידד בדעת הרוב בפסק הדין "פירס נגד אגודת האחיות", שקבע את אי תאימותו לחוקה של חוק של מדינת אורגון שאסר על הורים לשלוח את ילדיהם לבתי ספר פרטיים או דתיים.
חוות דעת מיעוט חשובה נוספת של באטלר הייתה חוות דעתו בפסק הדין "אולמסטיד נגד ארצות הברית", שבו אושרה חוקיותן של האזנות סתר. הוא פירש פירוש רחב את התיקון הרביעי לחוקה.
פוקימון: וולקניון והפלא המכני
הפצה בקולנוע
הסרט עלה לאקרנים ביפן על ידי טוהו ב-16 ביולי 2016.
מילוז
תקופת הקונפדרציה ההלווטית
המהפכה התעשייתית הגיע למילוז במאה השמונה עשרה. מפעל ליצור בד האנדיין נבנה ב-1746. העיר נבנתה סביב תעשיית הטקסטיל כאשר מסביב לעיר נבנו מפעלי ייצור טקסטיל וברצועה חיצונית יוצר מפעלים כימיים לייצור הבדים. מילוז חתמה על הסכם בלעדיות עם לואיזיאנה להספקת כותנה. באותן שנים פעל בעיר המתמטיקאי יוהאן היינריך למברט.
מלון שלושת המלכים
היסטוריה
הבניין הנוכחי של המלון תוכנן בסגנון בל אפוק בידי האדריכל אמדאוס מריאן ונבנה בשנת 1844. במהלך השנים עבר שיפוצים חלקיים רבים. בשנת 2000 רכשה קבוצת ריצ'מונט את המלון, ובשנת 2004 נרכש המלון על ידי תומאס שטראומן, שפעל לשחזורו לצורתו המקורית, כפי שהייתה בשנת 1844, תוך שימוש בתשתית מודרנית. במרץ 2006 נפתח המלון מחדש, בשם Les Trois Rois, כחלק מרשת Leading Hotels of the World. בספטמבר 2012 הודיע שטראומן על כוונתו למכור את המלון.
קהילת יהודי מזצ'אט
נכון לינואר 1941 נמנו במזצ'אט 521 יהודים ושיעורם מכלל אוכלוסייתה היה כשמונה אחוזים.
בזמן השואה
ב-19 במרץ 1944 פלש הצבא הגרמני להונגריה וכבש אותה.
רודולף הילפרדינג
תקופת וינה
עוד כנער הצטרף, בשנת 1893 לקבוצת סטודנטים וינאים שדנו בסוציאליזם. הקבוצה נקראה לימים "Freie Vereinigung Sozialistischer Studenten" (האגודה החופשית של הסטודנטים הסוציאליסטים), ויושב ראש שלה היה מקס אדלר. במסגרת אגודה זו נתקל הילפרדינג לראשונה בתאוריות סוציאליסטיות, והייתה זו מעורבותו הפוליטית הראשונה.
החיים בברלין ומלחמת העולם הראשונה
ב-1906 ויתר הילפרדינג על עבודתו כרופא, והחל ללמד כלכלה והיסטוריה כלכלית במרכז ההדרכה של ה-SPD בברלין. כאשר הגיע לברלין בנובמבר 1906 אושר לו ללמד במשך סמסטר אחד, אך חוק שהיה בתוקף באותה התקופה אסר על העסקת מורים לתקופה ארוכה ללא אזרחות גרמנית. הוא נאלץ לוותר על משרת ההוראה, אותה קיבלה רוזה לוקסמבורג. ב-1907 איימה המשטרה הפרוסית לגרשו. ב-1909 הגיעו נישואיו למשבר, ומרגרטה חזרה עם ילדיהם לווינה שם עסקה ברפואה. עם זאת הזוג התגרש באופן רשמי רק ב-1922 והילפרדינג נישא לאחר מכן לאישה ושמה רוזה.
עד 1915 היה העורך לענייני חוץ של עיתון ה-SPD "Vorwärts", ועבד בקרבה לראשי המפלגה החשובים. בבל המליץ על הילפרדינג למשרה זו. בתוך זמן קצר קיבל הילפרדינג תפקיד מוביל בעיתון והיה למעשה לעורכו בפועל. הוא תמך בקו של קאוטסקי, בן ארצו ופטרונו הפוליטי, שאותו החליף בשנות ה-20 כתאורטיקן העיקרי של המפלגה.