cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
רשם הוצאה לפועל
הממונה על רשמי ההוצאה לפועל
הממונה על רשמי ההוצאה-לפועל, נבחר לתפקיד זה על ידי שר המשפטים, לפי בחירה של הוועדה לבחירת רשמים (ס' 3א לחוק ההוצאה לפועל). תקופת כהונתו - שבע שנים. כשיר להתמנות לתפקיד מי שכשיר לכהן כשופט של בית המשפט המחוזי, שהוא בעל ניסיון וידע מקצועי בתחום ההוצאה לפועל. עיקר תפקיד הממונה על הרשמים, הוא לשמש אחראי מבחינה מקצועית על כלל רשמי ההוצאה לפועל מבלי להתערב בהפעלת סמכויותיו של רשם על פי דין בנוגע להליך שלפניו. תפקיד הממונה הוא גם להדריך ולהנחות את הרשמים בפן המקצועי, להגן על אי תלותם ולהוות חיץ בינם לבין יתר גורמי הרשות המבצעת העלולים, גם בלי משים, לפגוע באי תלותם ובכפיפותם להוראות הדין בלבד. במסגרת תיקון מס' 33 לחוק ההוצאה לפועל נקבע כי על הממונה הראשונה שנבחרה לתפקיד – הגב' מיכל שביט - לפעול לשם הקמתה וניהולה של חטיבת הרשמים ברשות האכיפה והגבייה; לדאוג למיצובם ולהעצמתם של הרשמים הן בתוך המערכת והן מחוצה לה; לקבוע כללי אתיקה שיחולו על הרשמים; וכללים פנים מערכתיים שיגנו על אי תלותם; שמירה על מקצועיותם והדרכתם.
האחראי על בירור תלונות נגד רשמים
תפקיד זהה לזה הממולא במערכת בתי המשפט על ידי נציב תלונות הציבור על שופטים, נמסר לידיו של האחראי על בירור תלונות נגד רשמי ההוצאה לפועל. האחראי על בירור תלונות נגד רשמי ההוצאה לפועל, שהוא שופט או שופט לשעבר, אינו עוסק כלל בבחינת שיקול דעתם המשפטי של רשמי ההוצאה לפועל, שכן זה נבחן בהליכי ערעור ובכפוף לכל דין. תפקידו של האחראי הוא בירור תלונות על התנהגות רשמי הוצאה לפועל במסגרת מילוי תפקידם, לרבות תלונות לעניין דרך ניהול ההליכים על ידם. הסדר זה, של מינוי גורם ייחודי לטיפול בתלונות אלה ותיחום סמכותו לבדיקת התנהגות וניהול הליכים, נועד לאפשר, מן הצד האחד, ביקורת ובקרה על ביצוע תפקידם של רשמי ההוצאה לפועל, ומן הצד האחר, למנוע ככל האפשר את הפגיעה בעצמאותו של רשם ההוצאה לפועל.
היסטוריה של אלכסנדריה
התקופה העתיקה עד המאה השביעית לפנה"ס
אזור המפרץ, הנמצא ממערב לדלתא של הנילוס, היה מיושב כבר בתקופת הממלכה המצרית הקדומה (2686–2181 לפנה"ס) וזאת ממחקרים לגבי המצאות מזהמי עופרת במפרץ. תקופה נוספת הניתנת לזיהוי היא תקופת שלטונם של פרעוני רעמסס (1000–800 לפנה"ס). עם זאת אין מידע רב על היישוב בתקופות אלו.
יוון ומצרים
בתקופה זו, בעולם העתיק, חלו שינויים במאזני הכוחות ונוצרו בריתות חדשות כתוצאה מעליית מעצמות זרות באזור - מצרים נאבקה בכוחות זרים באזור: האשורים, אותם גירשו שליטי השושלת ה-26 בעזרת צבאות של שכירי חרב יוונים, הבבלים, להם נחלו תבוסה מוחצת שהורידה את חשיבותה הבינלאומית של מצרים, הפרסים שבשנת 525 לפנה"ס כבשו את מצרים וסיפחו את הממלכה לשטח פרס עד לשנת 404 לפנה"ס (בתקופה זו ראו המלכים הפרסים בעצמם כפרעוני מצרים בני השושלת ה-27).
ייסוד אלכסנדריה
בשנת 331 לפנה"ס אלכסנדר מוקדון ייסד את אלכסנדריה במקום בו נמצא נמל בשם ראקוטיס על הזרוע הקנופית של הנילוס וקרא לה על שמו. ישנם מקורות הטוענים ששמה, ראקוטיס, היה שם המקום שבו נמצאת אלכסנדריה. היא נועדה להיות עיר הבירה של המחוז המצרי החדש של אלכסנדר מוקדון ולשמש כבסיס ימי ונקודת שליטה על הים התיכון וגם לפאר את שמו במצרים, שלה ייחס חשיבות רבה.
באלכסנדריה החל אלכסנדר בכינונה של תרבות סינקרטיסטית, שילוב של התרבות היוונית והמצרית, בהמשך התפתחה תרבות זו ונוספו לה גוונים של תרבויות מזרחיות נוספות ונוצרה התרבות ההלניסטית. ברבות הימים הוא אף הכריז על עצמו כאל מצרי.
תור הזהב
בני אלכסנדריה קישטו את הקברים שלהם בסצנות הלקוחות מהעולמות היוניים ומהעולמות הרומיים. היוונים נהגו לשרוף את מתיהם. באלכסנדריה נמצאו קברים ובהם גופות חנוטות וגם כדי אפר. עם זאת הממשלה לא עודדה נשואים בין המצרים ליוונים.
התקופה הרומאית (48 לפנה"ס - 345)
מצרים הפכה סופית להיות פרובינציה רומאית בשנת 80 לספירה, חשיבותה לרומא הייתה בהיותה אסם התבואה שלה. בימיו של אוגוסטוס קיסר המשיכה העיר להתפתח והיא נשארה העיר השנייה בגודלה בעולם אחרי רומא והמטרופולין של המזרח הרומי. הקיסרים הרומיים תמכו ב-מוזאיון,
מלחמות דת בלתי פוסקות נמשכו באלכסנדריה גם בשנים מאוחרות יותר, והיהודים והנוצרים היו חלק מהמהומות. העיר ידעה פרעות וגירוש יהודים בתקופות שונות. במאות השנייה והשלישית סבלו הנוצרים מרדיפות הקיסרים הרומיים, אולם בעיר התפתחו תיאוריות תאולוגיות חשובות בדת הנוצרית (ראה הפרק הנוצרים באלכסנדריה)
התקופה הביזנטית וחורבן אלכסנדריה ההלניסטית (390–650)
בשנת 628 היא נכבשה חזרה על ידי הקיסר הביזנטי הרקליוס אבל בשנת 641 החליף המוסלמי עומר, באמצעות המפקד הצבאי שלו עמר אבן אל-עאץ תקף את המקום. לאחר מצור העיר נכבשה על ידי צבא קטן מאד. ישנה סברה שלא רק חולשת ביזנטיון תרמה לתבוסתם זו, אלה גם שהקופטים במצרים תמכו בכיבוש שכן הם נרדפו בידי השלטונות הביזנטיים. על פי פרסומים נוצריים, זו הפעם שבה הספרייה הגדולה נשרפה על ידי הכובשים המוסלמים.
ראשית המאה ה-20 אבדן הקוסמופוליטיות
בשנות ה-50 - הייתה העיר זירה לעימותים בין יחידות משטרה מקומיות לבין הצבא הבריטי. במהפכת הקצינים החופשיים ב-1952, חברי הממשלה היו בעיר. המלך פארוק התבקש להתפטר ולעזוב את מצרים.
המוזאיון
בין האישים שלמדו במוזאיון היו המתמטיקאים אויקלידס, ארכימדס, פלוטינוס, פתולומיוס וארטוסטנס הגאוגרפים האסטרונומים. המוזיאון ידע תקופות שפל בימי מהומות וקרבות שפרצו בעיר וגם תקופות זוהר בימי שלום. בשנת 270 לספירה המוזיאון נהרס, הוקם שוב וחידש את פעולתו. אדם בשם "תיאון", שחי בשנת 400, נזכר כחבר אחרון של המוזיאון. כאמור, המוזאיון כלל את ספרית אלכסנדריה העתיקה.
בורות המים
מתחת לאלכסנדריה נמצאו כ-100 בורות מים שסיפקו מים לאוכלוסייה. הבורות מקושרים ביניהם במבנים של כשלש קומות של עמודים מחוברים בקשתות. העובדה שהעיר נוסדה באזור צחיח ללא מקורות מים, יצרה את הצורך באכסון מים במבנים רחבים וסגורים ששימרו את טריות המים.
מצודת (מבצר) קאיתבאי
מצודת קאיתבאי הוא מבצר הבנוי על חוף הים התיכון. הוא נבנה בין השנים 1477–1479 על ידי הסולטן אל-שריף סייף אל-דין קאיטבאי. הוא נבנה בצד המזרחי של הקצה הצפוני של האי פארו, בכניסה לנמל, במקום בו עמד המגדלור של אלכסנדריה. בחלקים הישנים של המבצר ניתן להבחין בשרידי המגדלור.
קבר אלכסנדר
בסופו של דבר בנה תלמי הרביעי מאוזולאום גדול באלכסנדריה בנקרופוליס שנקרא סומה (גוף ביוונית), בו נקברו המלכים התלמיים, ובו שיכן את הגופה. במשך כמה מאות שנים זה היה מקור משיכה ורבים ביקרו בקבר.
התקופה ההלניסטית והרומאית
לפי ההיסטוריון דיודורוס סיקולוס, שכתב במחצית השנייה של המאה ה-1 לפנה"ס, מנתה אוכלוסיית העיר בזמנו מעל 300,000 נפש.
כל האמור כאן מתייחס אלא לאוכלוסייה היוונית בלבד. אוכלוסיית הילידים, שהתנוונה הן מבחינה מוסרית והן מבחינה רוחנית בעטיים של נישואי עריות במשך דורות מרובים, עבדה בקהות ובצייתנות את עבודתה המפרכת, מתוך שוויון נפש לכל מה שלא היה לו קשר עם האלים המקודשים עליה.
התקופה הרומאית
בעקבות מלחמות היהודים ביהודה, נוצר מתח רב בין הרומאים השליטים והתושבים היהודים. תוצאה של מתח זה הייתה סדרה של רציחות ופרעות ביהודים מהומות אלכסנדריה (66).בין השנים 115–117 לספירה, התרחש מרד התפוצות, מרד של היהודים מקינטיקה, מצרים, קפריסין, מסופוטמיה ואלכסנדריה כנגד הקיסר הרומי טראינוס. מרד עקוב מדם זה נמשך שנתיים ונסתיים בניצחון הרומאים ובמעשי טבח ביהודים. בעקבות מרד זה, קהילת אלכסנדריה, העשירה והמשגשגת ביותר בתפוצות - חרבה, ובית הכנסת המפואר שהיה בה הושמד. נגרם נזק רב לאלכסנדריה העיר.
המאה ה-19 עד מהפכת הקצינים החופשיים במאה ה-20
במאה ה-19 נמשכה ההגירה היהודית אל העיר.
בסוף המאה ה-19 ועוד יותר בראשית המאה העשרים, מסתמנים שינויים לא רק במספר היהודים באלכסנדריה, אלא גם בפיזור מגוריהם בכל שכונות העיר, כולל השכונות העשירות. רבים התבססו במקצועות חופשיים, בייחוד עורכי דין ורופאים, ובעסקי מסחר בקנה מידה גדול. עשירי היהודים ומיוחסיהם הפכו לחלק בלתי נפרד מן ה “חברה הגבוהה” באלכסנדריה, קשורים בפגישות החברתיות של החוגים הפיננסיים, הדיפלומטיים והפוליטיים. לצד החברה הגבוהה ובעלי המקצועות החופשיים, התפתחה בקרב יהודי אלכסנדריה, בייחוד מראשית המאה העשרים, שכבה של פקידים מכל הסוגים בבנקים, בחברות פרטיות, שעסקו בהנהלת חשבונות, גבייה, עמילות ועוד, ושהשתכרו עד 20 לירות מצריות לחודש, סכום נכבד באותם ימים. היו גם עניים רבים שנצרכו לשירותי הסעד והחינוך, המאורגנים יפה בקהילת אלכסנדריה.
הנוצרים באלכסנדריה
הנצרות השתלטה סופית על מצרים בסביבות שנת 450 לספירה. כתב ההירוגליפים נזנח ככל הנראה מוקדם יותר, והרוב המוחץ של מקדשי האלילים הוצאו מכלל שימוש. אחד מהסממנים היחידים שנותרו מתקופת מצרים העתיקה היא השפה הקופטית, שמדוברת עד היום בקרב הנוצרים הקופטים.
התקופה המודרנית
השיעורים והמזמורים מתנהלים בערבית, לעיתים מלווים בטקסטים המקוריים של הליטורגיות המסורתיות הכתובות בקופטית.
התקופות ההלניסטית והרומאית
הכיבוש הביא להגירה של יוונים ומוקדונים רבים למצרים. הם החזיקו ברוב המשרות המנהליות החשובות. החל מהמאה השנייה לספירה, יותר ויותר מצרים קיבלו משרות במנהל ונוצר מיזוג בין יוונים למצרים.
התקופה האסלאמית
אלכסנדריה ירדה פוליטית בצורה ניכרת עם הכיבוש המוסלמי ועם הזחת הבירה לאל-פוסטאט.
התקופות ההלניסטית והרומאית
מיסים עקיפים - על שיכר, על יין, על אריגים, על דגים, על מלח, על שמן ועוד.
אליפות העולם בהוקי קרח לצעירים
האליפות נערכת ברציפות מאז שנת 1977.
ישראל בן אריה
ישראל זיניוק בן-אריה (24 באוגוסט 1899 – 25 בפברואר 1964) היה איש חינוך ציוני, מורה, מנהל בית ספר ומפקח במשרד החינוך. הוא כתב מאמרים מקצועיים בנושאי חינוך וכן ספרים בנושאי יהדות ומסורת.
הלימודים בישיבה במסטיסלבל
תנאי החיים בישיבה היו קשים עד כדי עוני ודלות. המצב החמיר ביותר לאחר שפרצה מלחמת העולם הראשונה. משטר הלימודים בישיבה היה קשוח והדרישה הייתה לא לבזבז את הזמן היקר בדברי חולין אלא להתרכז בדברי תורה בלבד.
הלימודים בישיבת ראדין
תקופה זו במחיצת ה"חפץ חיים" השפיעה עליו במיוחד ועיצבה את אישיותו. במיוחד הרשימו אותו הדוגמה האישית ותכונותיו של רבו, שהצניעות והתרחקות מכל לשון הרע אפיינו אותו. השפעתו של החפץ חיים משתקפת בסיפור הקצר "העגלון ולשון הרע".
מחנך, מורה ומנהל בבית הספר המחוזי בכפר ילדים
עם עלייתו לארץ ישראל בשנת 1933 בחר לשמש כמורה בבלפוריה, שם שימש מספר שנים כמורה. בהמשך עבר ללמד בבית הספר המחוזי ב"כפר ילדים" שלרגלי גבעת המורה. תקופת עבודתו של בן אריה בכפר ילדים הייתה תחילת דרכו החינוכית בארץ. הוא הפך את בית הספר המחוזי לבית ספר תיכון, וב־1942 החליף את אליעזר שמאלי, וקיבל לידיו את ניהול בית הספר. בשנת 1946 סייע להקמת "בית הספר המחוזי לילדי עובדים בעפולה", שהחליף את מבני 'כפר ילדים' הישנים ושבו כיהן כמנהלו הראשון.
ציונות וגופניות
גוף ולאומיות
התנועות הלאומיות במאה ה-19, עסקו בהבניה של גבריות חדשה, המגולמת בגבר בריא, חזק, מאופק מינית, אשר מציית לכללי המהוגנות והמכובדות. על פי ג'ורג' מוסה, הלאומיות והמהוגנות נשזרו זו בזו, על ידי אימוץ של אידאולוגיה חדשה, אשר בה הגבריות הופכת לסמל לנורמליות ולמהוגנות. המהוגנות מתגלמת בתוך אידיאל של גבר בעל מידות טובות שמתבטאות בשליטה עצמית, איפוק, בריאות. הלאומיות אימצה סטראוטיפ של יופי גברי קלסי שהוא מעבר לתשוקה, סמל למוסריות ולטוהר. הגבריות החדשה שהובנתה על ידי הלאומיות, היא גבריות שיש בה גדלות רוח, תשוקה להנהיג והיא חופשית מיצר מיני. ערך נוסף שהודגש היה ערך הנעורים. הצעיר סימל את הדם החדש, הרענן, האופטימי, הדינמי. הלאום החדש העדיף את היופי הצעיר על פני כל מה שסימל את הזקנה והניוון.
שבר בעצם החישור המרוחקת
אבחון
בעת בחינת תצלום רנטגן של שבר מסוג זה חריגת העצם ממקומה היא התופעה החשובה ביותר שיש לשים אליה לב כיוון שהטיפול ישתנה מהותית עקב כך. תופעה חשובה נוספת היא התקצרות עצם החישור בעקבות השבר לעומת עצם הגומד. כיוון שגובהן זהה ביחס לעצמות שורש היד של כף היד נוצר עומס רב על עצם הגומד שעלול להוביל לשחיקה של הסחוס הסיבי המשולש במפרק.
פול ניקולס (שחקן)
ביוגרפיה
ניקולס נולד בשם פול גרינהלג (Paul Greenhalgh) בבולטון במנצ'סטר רבתי שבאנגליה. הופעת הבכורה שלו בטלוויזיה הייתה ב-1989 כשהיה בן 10 בסדרת הדרמה לילדים "Children's Ward". ב-1994 הופיע בדרמה "Earthfasts" של ה-BBC ובסדרה "The Biz" על בני נוער בבית ספר למשחק שצולמה בהמפטון קורט.
תפקידים נוספים של ניקולס הם בסרט "לו רק" ובתפקיד קמע בסרט "ברידג'ט ג'ונס: עובדות החיים". ב-1999 הופיע בתפקיד קטן בסרט הקצר "Love Story" של ניק לאב.
חיים אישיים
ב-2008 התחתן ניקולס עם חברתו שנטל בראון בהמפסטד שבצפון לונדון.
מרדכי אברהמוב
במקביל לעבודתו בקיבוץ הקדיש מחצית מזמנו לצילום. ב-1961 הקים יחד עם אבא קובנר מקיבוץ עין החורש ודב בן ארי מקיבוץ מסילות, את "מורשת - בית עדות ע"ש מרדכי אנילביץ'" והיה הצלם המתעד של הארגון. אברהמוב כיהן גם כמזכיר “ארגון צלמי הקבוץ הארצי”, צילם עבור השבועון “השבוע בקבוץ הארצי” והעיתון “בחטיבה” והיה בין מייסדי מוסף התרבות של על המשמר “חותם” וצלם המערכת. צילומיו פורסמו גם ברבעון הדים. משנת 1973 ובמשך כשלושה עשורים, פרסם מדי שבוע בחדר האוכל של יקום צילומים מחיי הקיבוץ.
ב-1961 השתתף בתערוכה ע"ש קאפא-שים עם מספר עבודות, ביניהן הסדרה "שני חברים". ב-1966 זכה בציון לשבח בתערוכה ע"ש קאפא-שים על צילומו "ביס: קיבוצאי ינוקא נוגס בתפוח", והוצגה תערוכה מצילומיו בצוותא.
אייל נקוד
אייל נקוד (נהגה: אַיָּל נָקֹד) או אייל צ'יטאל (שם מדעי: Axis axis; בעבר Cervus axis), הוא סוג של אייל החי בדרום אסיה ומהווה מין יחיד בסוגו. בעבר היו שלושה איילים נוספים בסוג Axis: אייל חזירוני, אייל קוהל, ואייל קאלאמיאן, אך כיום הם מסווגים בסוג אייל זהוב (Hyelaphus) על סמך מבנה גוף נפרד.
רשתן העוזרר
תיאור
רשתן העוזרר בעל מוטת כנפיים של 51–70 מ"מ. בדרך כלל נקבות גדולות יותר מזכרים. החלק העליון של הכנפיים הקדמיות והאחוריות הוא לבן שקוף עם ורידים שחורים בולטים. הצד התחתון דומה אצל הזכר אך לנקבה יש ורידים חומים. יתר על כן, הנקבה מאבדת את רוב קשקשיה על ידי שפשוף כנפיה זו בזו, כתוצאה מכך היא נעשית כמעט שקופה.
סרטן שלפוחית השתן
אבחון
האבחון נעשה על ידי הסתכלות ישירה אל תוך שלפוחית השתן (ציסטוסקופיה), פעולה בה מוחדר סיב אופטי גמיש אל שלפוחית השתן דרך השופכה. באמצעות פעולה זו, ניתן לראות את פנים שלפוחית השתן ולזהות אם קיים בו גידול. ייתכן ויילקחו דגימות משלפוחית השתן (ביופסיה) במידת הצורך. אמצעי אבחנה נוספים, כוללים צילומי אולטרה סאונד וטומוגרפיה ממוחשבת המדגימים תהליכים תופסי מקום בשלפוחית השתן. בנוסף, ניתן לבצע בדיקת שתן כללית, לרוב תדגים הימצאות תאי דם אדומים בשתן. לעיתים, תבוצע בדיקת שתן ציטולוגית שתדגים נוכחות של תאים ממאירים בשתן. עם זאת, הדגמה של נוכחות גידול בציסטוסקופיה או בהדמיה, אינה מספקת כדי לקבוע את סוג הגידול, מידת האגרסיביות שלו והאם חודר לעומק שריר שלפוחית השתן או שטחי בלבד. יש להמשיך לבצע, בהרדמה כללית או אזורית, בדיקה בי-מנואלית (בשתי ידיים) שתגדיר האם מורגש גוש והאם הוא נייד. בהמשך, באמצעות מכשור אנדוסקופי מיוחד, מבצעים כריתה של הגידול דרך השופכה.
פתולוגיה
הגידול שמוסר בדרך זו, יעבור הערכה פתולוגית שתגדיר את סוגו, מידת האגרסיביות שלו ומידת החדירה לדופן שלפוחית השתן. הערכה פתולוגית זו מורכבת משלושה מדדים:
רונן איציק
ביוגרפיה
בתפקידו האחרון בשירות הקבע שימש ראש מטה עוצבת עמוד האש, אוגדה בפיקוד הצפון, ובמהלך מבצע צוק איתן שירת במילואים במסגרת חטיבה 7.
באזרחות
לאחר שחרורו מצה"ל היה עמית מחקר במרכז מורשת מנחם בגין, וכן עבד כמרצה למקצועות הניהול, ומורה לאזרחות והיסטוריה בבית-ספר תיכון, וכן מוביל תוכנית להעצמת מנהיגות בחינוך. לאיציק תואר ראשון בכלכלה בהצטיינות מהמכללה למינהל, ותואר שני מטעם אוניברסיטת חיפה במדעי המדינה בתחום הביטחון הלאומי, בהמשך סיים עבודת דוקטורט בתחום זה.
בשנת 2020 הצטרף לתנועת "הביטחוניסטים", שקוראת לסיפוח בקעת הירדן. פעילותו של רונן במסגרת ה"ביטחוניסטים" מתמקדת בתחומי ביטחון, חינוך וחברה, תוך גיבוש מערך לימוד הממוקד בתלמידי התיכון העוסק באתגרי הביטחון הלאומי של ישראל.
לצבי יש בעיה
קישורים חיצוניים
ביקורות:
הטלת שתן לילית
הטלת שתן לילית (Nocturia), הוא תסמין נפוץ של דרכי השתן. הוא מוגדר על ידי ארגון International Continence Society-ICS כצורך של הפרט להתעורר פעם אחת או יותר במהלך הלילה על מנת להטיל שתן. התסמין עלול להשפיע על איכות חייהם של אנשים מתבגרים. תסמין זה קשור לתחלואה נלווית, הנוגעת למחלות נוספות ולא רק לדרכי השתן, במיוחד אצל קשישים.
טיפול תרופתי
בקבוצה של הסובלים מהשתנה לילית עקב השתנה מוגברת כוללת, הטיפול התרופתי ייגזר מהגורם האטיולוגי. הטיפול התרופתי יהיה מתן מרדימים להפרעות שינה, משתנים להפרעות לבביות, נוגדי שתינה להשתנה מוגזמת לילית ואנטי-מוסקרינים לפעילות יתר של השלפוחית.
קומודוס
מַרְקוּס קוֹמוֹדוּס אַנְטוֹנִינוּס, הידוע גם כלוּקְיוּס אוֹרֶלְיוּס קוֹמוֹדוּס, ובשמו הקיסרי המלא, אִימְפֶּרָטוֹר קֵיסָר מַרְקוּס אוֹרֶלְיוּס קוֹמוֹדוּס אַנְטוֹנִינוּס אוֹגוּסְטוּס (בלטינית: Imperator Caesar Marcus Aurelius Commodus Antoninus Augustus; 31 באוגוסט 161 - 31 בדצמבר 192) היה קיסר רומא משנת 180 לספירה ועד שנת 192.
פרופסור משה עמית כותב בספרו על תולדות הקיסרות הרומית: "קשה להעלות על הדעת שוני גדול מזה שבין אישיותו ודרכי שלטונו של מרקוס אורליוס ובין אישיותו ושלטונו של בנו קומודוס. שלוש עשרה השנים של שלטון קומודוס... כאילו שייכות להיסטוריה של מדינה אחרת מזו של מרקוס אורליוס". ומוסיף: "קשה למצוא צד זכות כלשהו אצל קומודוס. גם לא קל להסביר כיצד הצליח לשמור על שלטונו כמעט 13 שנה".
ילדותו
באפריל 175 הכריז אווידיוס קסיוס, אחד מהמושלים על הפרובינציות המזרחיות ומפקד בכיר בצבא האימפריה על עצמו כקיסר. המקורות הרומאיים הכתובים ממעטים במתן פרטים על המרד שפרץ כאשר שמועה על מותו של מרקוס אורליוס התפשטה בכל האימפריה. על פי כתבי קסיוס דיו וההיסטוריה אוגוסטה היוזמה למרידה הייתה של פאוסטינה, אשתו של מרקוס אורליוס שחשה כי בריאותו הרופפת של מרקוס אורליוס משמעותה שמותו קרב ורצתה להבטיח את עתידו של בנה-קומודוס. על פי המקורות הרומאיים היא הבטיחה לקסיוס את תמיכתה ואף ניאותה להינשא לו דבר שהיה מבטיח לו לגיטימציה לעלייתו לשלטון. השמועה על מותו של אורליוס התבררה כשקר אבל בשלב זה לא הייתה דרך חזרה עבור קסיוס והוא מינה לעצמו משמר פרטוריאני והבטיח את תמיכת הלגיונות במצרים וייתכן שגם בפרובינקיית יהודה, ובפרובנקיות אחרות במזרח. פרופסור משה עמית קובע כי המרד היה מאורגן היטב. הוא מעלה השערה כי השמועה על מותו של מרקוס אורליוס לא הייתה אירוע מקרי שהצית את המרד אלא חלק מתכנון מדוקדק על ידי קסיוס מתוך כוונה להקל על תפיסת השלטון. לפי השערה זו קסיוס קיווה כי הבלבול יאפשר לו לתפוס עמדות כוח ולרכוש תומכים אך העובדה שהשמועה הופרכה מהר מהמקווה, טרפה את הקלפים.
שליט שותף עם מרקוס אורליוס
בשנת 177 חזרו השבטים הגרמאניים ללחוץ על גבולות האימפריה. ההסכמים של שנת 175 הופרו וגדודי פושטים חצו את הדנובה והטילו חיתתם על הפרובינציות של הגבול. מרקוס אורליוס החליט לערוך מסע מלחמה משמעותי, מאמץ גדול להשליט חוק וסדר על גבול הדנובה. מרקוס אורליוס וקומודוס יצאו בראש הכוחות וקבעו את מפקדתם בווינדובונה שבפנוניה. במשך שנתיים רצופות ניהל מרקוס אורליוס סדרת קרבות מול השבטים הגרמאניים בו זמנית בחזית מערבית מול המרקומנים והקוואדים ונגד היזיגים בחזית ממזרח עם התקדמות הלחימה. מוקדם יותר הוחזר קומודוס לרומא והותיר את אביו לנהל לבדו את המלחמה.
שליט יחיד של האימפריה הרומית
עם עלייתו לשלטון היה קומודוס הקיסר הראשון שנולד כיורש עצר, נצר לשושלת מפוארת של שליטי האיפריה הרומאית גם אם דרך אימוץ. ייחוס זה איפשר לו להתפאר כי הוא צאצא של הקיסר האלוהי נרווה. על סמך זאת הוא זכה לתואר "האציל ביותר מכל הקיסרים" וההיסטוריון הרודיאנוס שם בפיו נאום הכתרה אותו נשא לכאורה בפני חיילי הלגיונות:
עלייתו ונפילתו של פרניס
אירועים אלו קשורים בדרך זו או אחרת לשני אירועים בפרובינציות שהכריחו את התערבות השלטון המרכזי. אירוע ראשון היה פלישה של שבטים ברבריים מעבר לחומת אדריאנוס או חומת אנטונינוס, קסיוס דיו טוען שהיה האירוע החמור ביותר בתקופת שלטונו של קומודוס. הגנרל הרומאי אולפינוס מרצלוס מונה לטפל במשבר והצליח בזמן קצר להדוף את הפולשים להחזיר את השקט על כנו ולהעניק לקומודוס את ההזדמנות להצמיד לשמו את התואר "בריטניקוס" בשנת 184. מצד שני נראה ששיטות הפיקוד הקשות ויוצאות הדופן של מרצלוס המרידו את הלגיונות הבריטים ודיו מציין כי אף על פי שקומודוס הכתיר עצמו כבריטניקוס הבריטונים בחרו להעניק את גלימת השלטון לאדם אחר, ייתכן שעל רקע זה שפרניס החליט להחליף מפקדים ממוצא סנטורי במפקדים ממעמד הפרשים ללגיונות.
על פי ההיסטוריה אוגוסטה, פרניס ניצל את הניצחונות על הדנובה על מנת לקדם את בנו שהיה קצין בלגיונות אבל קיבל את העיטורים על ניצחונות של קצינים אחרים. המקורות הרומאיים מוסרים תיאורים שונים של ההתרחשויות הקשורות לנפילתו של פרניס, יש סימני שאלה לגבי ההופעה של כח גדול של חיילים מבריטניה הופיעו ברומא והמחקר של אוניברסיטת קיימברידג' מעלה השערה כי כוחות אלו היו לגיונות שהופקדו על לחימה בכנופיות של שודדים - עריקים של הלגיונות הגרמניה שהטילו את חיתתם על הפרובינקיות הצפוניות וכנגדם ניהלו מושלי הפרובינקיות מלחמה ארוכה בשנת 186. המחקר מעלה השערה כי במהלך מלחמה זו הוקם השלב העיקרי בשרשרת ביצורים של הדריאנוס בחלק העליון של הלימס הדנובה.
שלומי בינדר
ביוגרפיה
בינדר נולד וגדל בחיפה. למד בתיכון ליאו בק בעיר מגוריו. היה חניך בתנועת הצופים. לאחר שנת שירות ברמת הגולן, התגייס לצה"ל בנובמבר 1993, והתנדב לסיירת מטכ"ל. לאחר טירונות צנחנים עבר מסלול הכשרה כלוחם ביחידה, ויצא לקורס קציני חי"ר. בסיום הקורס שב ליחידה ומונה למפקד צוות, והשתתף בלחימה בדרום לבנון. בשנת 1999 נפצע באורח קשה מפיצוץ מטען במהלך תרגיל. לאחר מספר חודשי החלמה חזר לשירות ביחידה. בהמשך שירת כמפקד פלגה, והוביל מספר מבצעים במהלך מלחמת לבנון השנייה. לאחר מכן מונה לסגן מפקד היחידה. בשנת 2010 הועלה לדרגת סא"ל ומונה למפקד יחידת אגוז, ושימש בתפקיד עד 15 ביולי 2012. לאחר מכן שירת בתפקיד מטה במטכ"ל בין השנים 2012–2013.
תאוריות הקשר על הכוזרים והיהודים
רקע ושימושים
במהלך שנות השבעים לאור אימוץ תאוריית "מוצא יהודי ברית המועצות ככוזרים" וסופרים שהחלו לתמוך בטיעון כי "יהודי רוסיה ילדים לרוסיה ככוזרים שהיו שם לפני רוסיה", לאומנים אורתודוקסים רוסים וגם המדיה הציבורית החלו לחששו מתאוריה זו ולהכחיש את קיומה של ממלכת כוזר, שכן בבסיס טיעון זה יכולה לעמוד תביעה יהודית לחלקיה הדרומיים של רוסיה.
תאוריית קשר אנטישמית הטוענת למעורבות קואליציה חשאית לכאורה בין היהודים לכוזרים, לבונים החופשיים ולציונים. תאוריות אלו היו פופולריות ברוסיה ומזרח אירופה והניחו את היסודות לשילוב ה"אנטישמיות מדעית" ברוסיה העכשווית ולעליית הנאו-נאציזם. כשלתאוריה זו הייתה השפעה גם על התפתחות הלאומיות האוקראינית ועל האנטי-ציונות המוסלמית והערבית. טענות דומות עודן מתפרסמות ונפוצות כיום בעולם, בעיקר בימין הקיצוני ובחוגים דתיים נוצרים ואסלאמיים ומהוות חלק מהאנטישמיות החדשה.
תפוצה בעולם
בשנות השבעים ולרי ימליאנוב הפיץ את תאורית הכוזרים המשולבת עם תאוריית "הציונות העולמית" והקונספירציה היהודית - הבונים החופשיים בערבית וזכה לפופולריות רבה בארצות אסלאם והשפיע רבות על האנטי-ציונות במדינות אלו.
תאוריות בקרב הנאו פגנים
הנאו-פגנים טוענים לכך שכל הנקלע למסורת היהודית-כוזרית והנוצרית סופו שמורשתו ותרבותו תיכחד. חלקים מיחסים את האויב הפוגעני ל"נשים מבטלות לאומיות", כלומר רעיות יהודיות שבגללן עזבו מנהיגים רוסים את השפה והתרבות הרוסית. יש כאלו הטוענים כי כעת, לאור הריסת הממלכה הכוזרית על ידי הרוסים, קיימת סלידה יהודית ורצון לנקמה, מצד האשכנזים והכוזרים, וכי "כל תקופות הבעייתיות בהיסטוריה של רוסיה היו בגלל ה"יוונים הביזנטיים", בגלל ה"כוזרים" או כעת בגלל היהודים והציונים, ששניהם אותו הדבר."
פומת פלורידה
סיווג טקסונומי
ניתוח גנטי של הדנ"א המיטוכונדריאלי גילה כי ההבדלים בין תת-מין זה לתת-מינים אחרים של הפומה קטנים ביותר. בהתבסס על ניתוח זה נראה כי יש לסווג את פומת פלורידה ותת מינים נוספים כמשתייכים לתת-מין אחד של פומה צפון אמריקאית Puma concolor couguar.
חיים מוקדמים
גורי הפומה נולדים בדרך כלל במחילות הנחפרות על ידי אימהותיהם, בדרך כלל בסבך שיחים. מיקומן של המחילות מושפע ממגוון גורמים הכוללים את זמינות הטרף ונצפו בסביבות מגוונות בהתאם לכך.
דלדול גנטי
מכל תת-המינים של הפומה, לפומת פלורידה יש את השונות הגנטית הנמוכה ביותר. האוכלוסייה הקטנה של הפומה גורמת לשיעורים גבוהים של רביית קרובים הגורמת לפגמים גנטיים הכוללים טמירות אשכים, בעיות קרדיולוגיות ומערכת חיסונית מוחלשת.
הג'קה
יהודי הג'קה
בהג'קה חיו מעט יהודים בתקופות זמן שונות:
פליקס קרליבך
ביוגרפיה
למד בגימנסיה כללית בליבק. לאחר שסיים את לימודיו בשנת 1929 למד בקלן תאולוגיה בסמינר היהודי למורים, ומוזיקה בבית הספר הגבוה למוזיקה. מ־1934 ועד הגירתו ב־1939 לימד מוזיקה ב"תיכון היהודי" (Höhere Israelitische Schule) שהקים דודו, הרב אפרים קרליבך, בלייפציג. הוא היה סגן מנהל בית הספר, ולאחר עלייתו של דודו לארץ ישראל בתחילת שנת 1936 היה למנהלו.
נפש החיים
הספר נדפס במהדורות רבות. בשנת תשמ"ט נדפס הספר מחדש, תוך תרגום מאמרי הזוהר ועוד תוספות חשובות על ידי הרב יששכר דוב רובין.
תוכן הספר
הספר מתחלק לארבעה שערים:
אפונסו הרביעי, מלך פורטוגל
ביוגרפיה
בשנת 1325 מת אביו דיניש, מלך פורטוגל, ואפונסו עלה במקומו לשלטון. בשנת 1328 התחתנה בתו של אפונסו - מריה מפורטוגל, מלכת קסטיליה עם אלפונסו האחד עשר, מלך קסטיליה, אולם אלפונסו חי בעיקר עם פילגשו לאונור דה גוסמאן. עקב השפלת בתו פתח אפונסו בשנת 1336 במלחמה כנגד ממלכת קסטיליה, שנמשכה עד לשנת 1340.
ההגמוניה הספרטנית
רקע
לאחר ניצחונן של ערי המדינה היווניות על הממלכה האחמנית במלחמת פרס–יוון, התהוו ביוון שתי ליגות עוינות של ערי מדינה שהתחרו זו בזו על השלטון: הליגה הפלופונסית בהנהגת ספרטה, והליגה האטית-דלית בהנהגת אתונה. החיכוך הראשון בין שתי המעצמות הגיע בשנת 460 לפנה"ס, בדמותה של המלחמה הפלופונסית הראשונה. בשנת 446 לפנה"ס חתמו שני הצדדים על שלום שלושים השנים, ששם קץ למעשי האיבה. במהלך המלחמה, הכירה למעשה אתונה כי הספרטנים הם השולטים ביבשה, בעוד ספרטה הכירה בכך שאתונה שולטת בים. מצב עניינים זה היה נוח מאוד לשני הצדדים. אתונה מצדה ניצלה את הסכם השלום במלואו, ועד מהרה, בהנהגתו של פריקלס, הפכה למעצמה קולוניאלית בעלת צי חזק ועתודות כסף בלתי נדלות. בשנת 431 לפנה"ס הכריזה ספרטה מלחמה על אתונה, ופתחה בכך את המלחמה הפלופונסית השנייה.
מלחמת האזרחים באתונה
הפעולה הצבאית הראשונה שנקטה ספרטה לאחר המלחמה הפלופונסית הייתה פלישה לאליס (חבל ארץ בצפון מערב חצי האי פלופונסוס), בשנת 401 לפנה"ס. הסיבות לפלישה נעוצות בהסתלקותה של אליס מהליגה הפלופונסית לאחר שלום ניקיאס, אם כי ייתכן אפילו שהסיבות היו אימפריאליסטיות גרידא ונגעו לרצון הספרטני לספח חלק משטחי חבל ארץ זה. המלחמה עצמה הייתה חסרת מאורעות. אליס לא יכולה להתנגד לעצמה הספרטנית ולאחר הפלישה הסכימה לדרישות הספרטניות.
פרנסיס הופקינסון
ביוגרפיה
פרנסיס הופקינסון נולד בפילדלפיה ב-1737, לתומאס הופקינסון ולמרי ג'ונסון. ב-1751 התחיל ללמוד בכיתה הראשונה שנפתחה במכללת פילדלפיה (כיום אוניברסיטת פנסילבניה) וסיים את לימודיו ב-1757, סיים את התואר השני שלו ב-1760, ודוקטורט למשפטים (כבוד) ב-1790. ב-1761 הוא היה מזכיר במשלחת של המועצה המחוזית של פנסילבניה אל האינדיאניים, שעשתה הסכם עם הלנאפי וכמה שבטים אינדיאניים אחרים. ב-1763, התמנה לפקיד מכס בסיילם שבניו ג'רזי. הופקינסון בילה באנגליה ממאי 1766 עד אוגוסט 1767 בתקווה להפוך לנציב המכס של צפון אמריקה. אף על פי שלא הצליח, הוא בילה את זמנו שם עם ראש ממשלת הממלכה המאוחדת לעתיד פרדריק נורת' ואחיו למחצה, הבישוף של וסטר ראונלו נורת', ועם הצייר בנימין וסט.
ספרים
Judgments in the Admiralty of Pennsylvania in four suits Printed at T. Dobson and T. Lang, 1789. Google Books
תאונת מלתחה
תאונת מלתחה (באנגלית: Wardrobe malfunction) היא חשיפה מקרית של איברים מוצנעים. היא שונה מחשיפה מכוונת או מאקסהיביציוניזם. יש היסטוריה ארוכה של תקריות כאלה, אם כי המושג עצמו הוטבע בשנת 2004 והפך להיות אחד ה-Faux pas האופנתיים הנפוצים ביותר. ג'סטין טימברלייק לראשונה השתמש במונח בהתייחסו להופעת המחצית השנויה במחלוקת בסופרבול XXXVIII, עת נשא התנצלות בטקס פרסי גראמי ב-2004. מאז, הביטוי "תאונת מלתחה" נכנס לשימוש על ידי התקשורת בהתייחסותה לאירוע. בגדים חושפניים, כגון ביקיני, מעמידים את לובשיהם בסכנה גדולה יותר של תאונת מלתחה. צלמי פפראצי ששים להציג תצלומי תאונות מלתחה של ידוענים.
יונתן דייויד
ביוגרפיה
באירועי ספטמבר השחור, ב-6 בספטמבר 1970 נחטף המטוס בו שהו דייוויד ורעייתו ברוריה יחד עם הוריה בדרכם לישראל, על ידי החזית העממית לשחרור פלסטין. המחבלים שחררו את החטופים שאינם יהודים, והחזיקו בחטופים היהודים למשך שבוע. לאחר שבוע שוחררו הנשים והילדים, ביניהם ברוריה ואימה, ונשלחו לקפריסין. הגברים החטופים הוחזקו בעמאן בירת ירדן, ולבסוף שוחררו בניקוסיה וחזרו לניו יורק ללילה הראשון של ראש השנה תשל"א.
רוברט לורנס סטיין
ביוגרפיה
סטיין נולד בקולומבוס (אוהיו) ב-8 באוקטובר 1943 להורים יהודים, אן פיינשטיין, עקרת בית ולואיס סטיין פקיד שילוח. הוא התחיל לכתוב בגיל 9 כאשר מצא מכונת כתיבה בעליית הגג. הוא התחיל להקליד סיפורים וספרי בדיחות. הוא סיים את לימודיו באוניברסיטת המדינה של אוהיו ב-1965 עם תואר באנגלית. בזמן שלמד באוניברסיטה ערך סטיין את כתב העת להומור של אוניברסיטת אוהיו שעון השמש במשך שלוש מתוך ארבע השנים שלמד שם. לאחר מכן עבר לניו יורק כדי להמשיך בקריירה של סופר. הוא כתב עשרות ספרי הומור לילדים בשם העט בוב סטיין השמח (Jovial Bob Stine) ויצר את כתב העת ההומוריסטי בננות.
פרסים
ב-2002 קיבל פרס אלוף הקריאה (Champion of Reading) מהספרייה הציבורית של פילדלפיה, פרס בחירת הילדים לספרי מסתורין/אימה מאת Disney Adventures (שלוש פעמים) ופרס בלימפ בטקס Kids' Choice Awards (גם שלוש פעמים).
חנו (בן בומילקר)
ביוגרפיה
ידוע שלקח חלק בקרב קאנאי בשנת 216 לפנה"ס. שנתיים לאחר מכן הוא קיבל הוראה להעביר לצד קרתגו את ערי יוון הגדולה. הוא ניסה את מזלו ברגיום אולם נכשל, לוקרי נכנעה בפניו בתנאי שלא יבזוז אותה. אולם הברוטים (שבט גאלי) שמלכתחילה הצטרפו אל חניבעל במטרה לשדוד ולבזוז, התאכזבו מכך ותקפו את נמל קרוטון בלי לבקש אישור מהמפקדים הקרתגיים, וזאת במטרה שהשלל יהיה שלהם בלבד. קרוטון הייתה עיר עשירה ששכן בה מקדש מפורסם של יונו. חניבעל ידע שביזת עיר כזו תבאיש את ריחו בעיני שאר הערים, ועל כן הורה לחנו לפנות את נכבדי התושבים ובראשם אדם בשם אריסטומאכוס, אל לוקרי, ולהתיר לברוטים לשדוד באופן מפוקח את האחוזות הריקות. בשנת 212 לפנה"ס הטילו הקונסולים הרומים אפיוס קלאודיוס פולכר, וקווינטוס פולביוס פלאקוס מצור על קאפואה, ובזזו את השדות באזור. חניבעל שלח את חנו כדי לדאוג להגנת השדות. חנו הגיע מברוטיום, אולם הקונסולים התקיפו אותו והסבו לו אבדות כבדות.
יוז'ף רבינוביץ'
ביוגרפיה
רבינוביץ' עבר בילדותו עם הוריו להונגריה מהקהילה היהודית באודיסה. בשנת 1901 הצטרף לאיגוד המקצועי של השענים והצורפים, והפך לחבר ב- MSZDP (המפלגה הסוציאל-דמוקרטית ההונגרית). משנת 1906 שימש כמזכיר האיגוד המקצועי של השענים והצורפים ומשנת 1911 כסגן נשיא האיגוד. במלחמת העולם הראשונה, באוקטובר 1914, נפל בשבי ברוסיה והשתתף בארגון שבויי המלחמה ההונגרים, תחילה בצ'יטה ואחר כך באומסק ובטומסק. בשנת 1917 התמנה לחבר במפלגה הקומוניסטית של ברית המועצות, ובשנת 1918 היה מזכיר המפלגה הבינלאומית הסוציאל-דמוקרטית של פרולטרי החוץ (אומסק). באפריל אותה השנה הוא נשלח כציר על ידי ארגון שבויי המלחמה באומסק לקונגרס שבויי מלחמה במוסקבה. במהלך הקיץ הוביל את הארגונים הצבאיים והפוליטיים של שבויי המלחמה הבינלאומיים בסראטוב. הוא שב להונגריה בנובמבר 1918. ב-24 בנובמבר השתתף בישיבה המכרעת, בדירתו של המהנדס יוז'ף קלן (קליין), בה הוחלט על הקמת ה- KMP והפך למזכיר הוועד המרכזי הראשון של ה- KMP. הוא נעצר ב־20 בפברואר 1919 בשל חברותו בהנהגת המפלגה הקומוניסטית ההונגרית. ב-21 במרץ רבינוביץ' היה אחד מחותמי ההכרזה על איחוד שתי המפלגות הסוציאליסטיות והקמת המשטר של הדיקטטורה של הפרולטריון. תחת הרפובליקה הסובייטית ההונגרית היה מזכיר המפלגה המאוחדת (המפלגה הסוציאליסטית ההונגרית) והיה סגן קומיסר העם לענייני פנים. הוא היה חבר גם במועצה הצבאית של פועלי בודפשט ובוועד המנהל המרכזי של הברית. לאחר נפילת הרפובליקה נדון ל-15 שנות מאסר. בשנת 1922 הועבר לרוסיה הסובייטית במהלך חילופי השבויים הסובייטים-הונגריים. שם עבד, כמו עמיתו דז'ה שומלו (זילברשטיין), באיגוד המקצועי הבינלאומי האדום. בהמשך עבד בארגון הסיוע האדום הבינלאומי (הסיוע האדום ההונגרי (VS) הוקם בשנת 1923 ביוזמת הקומינטרן כחלק של הסיוע האדום הבינלאומי לסייע למשפחות קומוניסטים שנרצחו ולקומוניסטים שנרדפו בהונגריה. הוא נעצר בברית המועצות בשנת 1938. בראיון שנערכה כמה עשורים לאחר מכן אמרה בתו:
ל"ג בעומר
בספרות הרבנית
חישוב זה לוקה בחסר לכאורה, שכן מחצית החודש קודם לחג השבועות הוא כ' באייר. ר' יהושע אבן שועיב (תחילת המאה ה-14) מתייחס לכך בדרשותיו וסובר כי יש להפחית חמישה עשר יום מארבעים ותשעת ימי ספירת העומר ולא מחג השבועות, כך שמנהגי האבלות צריכים להסתיים ביום י"ט באייר. לפי סברה זאת, ל"ג בעומר (י"ח באייר) מסמן למעשה את יום האבלות האחרון.
מים ופרוס העצרת
על פי התלמוד, בימי בית שני וייתכן שמתקופה קדומה יותר, פרוס העצרת היה הזמן שעד אליו יש להתריע על מחסור במי שתייה בבורות המים. לאחר פרוס העצרת, נקבע שאין לקוות יותר למי גשמים שימלאו את הבורות, ומים היורדים לאחר ציון זמן זה היו מיוחסים לנס כמו כן, על פי המשנה פרוס העצרת היה אחד משלושה זמנים שבהם תרמו את הלשכה והעלו מעשר בהמה לקראת שלוש הרגלים.
הדלקת אש
הדלקה בל"ג בעומר במירון מוכרת מהמאה ה-19 לכל המאוחר. רבי ישראל פרידמן מרוז'ין קנה מאנשי צפת את זכות ההדלקה ונהג לשלוח מטפחת משי מדי שנה עבור ההדלקה. בהמשך עברה הזכות לצאצאיו, אדמו"רי חסידות בויאן.
לימוד, תפילה ושירה
ּאין אומרים תחנון בל"ג בעומר, אולם אין תוספת מיוחדת לתפילת היום. רבים נוהגים לומר את "תיקון ל"ג בעומר", כגון זה המובא בספר הלולא רבא, והחבי"ף כתב שעל תלמידי חכמים ללמוד ספרי בל"ג בעומר, שכן רשב"י הוא מחברהּ . ישנם שלומדים בל"ג בעומר בספר הזוהר, המיוחס לרבי שמעון בר יוחאי.
בית כנסת אלגריבה
מסורת ההילולה והתהלוכה המתקיימת בבית הכנסת אלגריבה שבטוניס הועתקה בשלמותה לישראל והיא נהוגה בבית כנסת "אלגריבה" באופקים, שנבנה במתכונת בית הכנסת המקורי.
הילולת יוצאי לוב
בל"ג בעומר מתקיימת הילולה דתית של יוצאי לוב בבית הכנסת בושאייף שבמושב זיתן. בבית הכנסת בושאייף יש במה עם תזמורת נגני העדה הלובית אליה מגיעים ח"כים, שרים, רבנים ואישי ציבור, דוכני מזון של העדה הלובית, חדר הדלקת נרות ושמן. מנהג ההילולה התחיל כבר בבית הכנסת בושאייף בזליתן שבלוב ומתקיימות עד היום בבניין שהוקם בישראל עם קום המדינה.
ההילולה בג'רבה
הילולה לכבודו של רשב"י נערכת בימים ל"ג ול"ד בעומר בבית הכנסת אלגריבה בג'רבה שבתוניסיה, ומעמדה בולט במיוחד. בימים אלה נאספים אל בית הכנסת יהודים מכל רחבי תוניסיה ואף מלוב השכנה וממקומות נוספים בצפון אפריקה. גם כיום, לאחר שרוב היהודים עזבו את האי, מגיעים אליו מבקרים רבים, בעיקר מישראל ומצרפת, שאליהן הגרו מרבית יהודי תוניסיה. כל מי שנדר לשמם במשך השנה, מקיים את נדרו ומגיע להילולה. לא רק יהודים מגיעים באופן מסורתי לאירוע זה אלא גם בני עמים אחרים, כולל ערבים תוניסאים, מלטזים ואחרים.
דחיית אירועי ל"ג בעומר כשחל במוצאי שבת
לקראת ל"ג בעומר ה'תשע"ג (2013) שחל במוצאי שבת, פנתה הרבנות הראשית לישראל למשרד החינוך לאפשר יום חופשה ביום שני, י"ט באייר, וזה נאות לבקשה. משרד החינוך קבע כי בשנים כגון זו, לא יתקיימו לימודים בבתי הספר הן ביום ראשון, ל"ג בעומר, והן ביום שני, ל"ד בעומר.
קישורים חיצוניים
מקורות היסטוריים
יחסי מלטה–שווייץ
היסטוריה
בין רפובליקת מלטה לבין הקונפדרציה השווייצרית מתקיימים יחסים דיפלומטיים רשמיים. על פי משרד החוץ של שווייץ, היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין רפובליקת מלטה לבין הקונפדרציה השווייצרית הם יחסים דיפלומטיים חמים וידידותיים והם נעשים קרובים יותר ויותר במהלך השנים אודות להיותה של מלטה גשר בין אירופה לאפריקה והמזרח התיכון ומיקומה האסטרטגי באמצע הים התיכון.
אשר גליברמן
ביוגרפיה
גליברמן נולד בפינסק שברוסיה הלבנה (בלארוס) למשפחה ציונית, בנם של תמר לבית פידלמן וחיים גלייברמן, בעל בית חרושת גדול לחומרי בניין. בשנת 1913 נשלח לארץ ישראל עם שני אחיו, אריה ואהרון, ולמד בגימנסיה הרצליה בתל אביב. בתל אביב התגורר בפנימיה מיוחדת לילדי הגימנסיה שנוהלה על ידי הוריה של פולה רכטר, אשתו של האדריכל זאב רכטר.
דיווח ומערכת נתונים על דימות כבד
דיווח ומערכת נתונים על דימות כבד (באנגלית:  LI-RADS) היא כלי לבקרת איכות, אשר המכללה האמריקאית לרדיולוגיה (ACR) פיתחה וסימנה מסחרית בשנת 2011, על מנת לקבוע תקן עבור הדיווח ואיסוף הנתונים של מטופלים בהדמיות CT ו-MRI, אשר נמצאים בסיכון לסרטן כבד ראשוני. ה-LI-RADS מספק לרדיולוג מסגרת סטנדרטית עבור סיווג נגעי כבד, המיושם רק על מטופלי מחלות כבד כרוניות, הגורם העיקרי לסרטן הכבד. הסיווג המדרגי, מ-LR1 ל-LR5, מבוסס על תכונות הדמיה מסוימות עבור הנגע הנדון, ותואם למידת החשד לממאירות הגידול. סיווג הLI-RADS : אם הגידול הוא "בהחלט" שפיר הוא יסווג כ-LR1, גידול שהוא "כנראה" שפיר יסווג כ-LR2, גידול עם סבירות ביניים לממאירות יסווג כ-LR3, גידול שהוא "כנראה" HCC יסווג כ-LR4, וגידול שהוא "בהחלט" HCC יסווג כ-LR5.
אבחון HCC אצל חולי שחמת בעזרת למידת-מכונה Radiomics
מטרת השיטה היא לשפר את קבלת ההחלטות של הצוות הרפואי על ידי אבחון HCC בקרב חולי שחמת בעלי נגעי כבד שאינם מוגדרים בעזרת מאפייני הדמיה כמותיים המופקים מסריקות CT תלת-פאזיות.
נמצא כי חתימה המשתמשת במאפיין יחיד קיבלה תוקף בקבוצת מבחן לאבחון HCC בקרב חולי שחמת בעלי נגעים לא מוגדרים בכבד. מכאן שבינה מלאכותית יכולה לשפר את החלטת הקלינאים על ידי זיהוי תת-קבוצה של החולים עם סיכון גבוה ל-HCC.
בקלאים
סדרה זו מכילה מספר דגי מאכל מבוקשים כמו הבקלה ממנו מכינים את הבקליאו. הגדול שבין דגים אלה הוא המין בקלה אטלנטית שיכול להגיע לאורך 2 מ' ולמשקל של 96 ק"ג.
משל יותם
סמליות עצי הפרי
לפי פרשן התנ"ך רש"י, עץ הזית מסמל את השופט עתניאל בן קנז, התאנה מסמלת את דבורה הנביאה והגפן מסמלת את אביו של יותם, גדעון.
על פי המלבי"ם עצי הפרי הם בניו האחרים של גדעון, שנרצחו בידי אבימלך, שבהם היו "חכמים דורשים הטוב כשתילי זיתים. ועשירים דורשים הערב כתאנה חנטה פגיה, וחכמים במדיניות אל המועיל, כרם חמד ענו להם, ואלה לא אבו במלוכה ולא שחרוה, ואתם המוני עם הפחותים, הלכתם אל האטד שלא נמצא בו לא טוב ולא ערב ולא מועיל רק מה שהיה כקוץ ודרדר להשחית את אחיו."
נכסי ידע
המושג
במאי 2012 הוחלף המושג הרשמי שם ל"הון מבוסס ידע – מקור חדש לצמיחה". כמו כן, דיסציפלינות שונות, כגון חשבונאות ומשפט, משתמשות במושגים נוספים (ראה המשך).
אוגרית
היסטוריה
אוגרית שילמה את מיסיה למצרים וניהלה קשרי תרבות ומסחר עם אלשיה (המזוהה עם קפריסין), כפי שמתועד בגנזכים שנמצאו באתר ותאמו לחרסים מיקניים וקפריסיים שנמצאו במקום.
הכתב והארכיונים
לוחות השירה הם המשמעותיים ביותר שנמצאו באוגרית, ובין היצירות המרכזיות בהן ניתן למנות את "אגדת כרת", "עלילות בעל וענת", "אגדת אקהת" (שגם נקראה עלילת דנאל ואקהת), "שיר האלים הנעימים והיפים", "נישואי ניכל-ואיב", "האלים הראשיים זוללים וסובאים", תפילות לאלים וקטעים אחרים. בשירה האוגריתית אלמנטים רבים שהופיעו לאחר-מכן בשירה עברית: הקבלות, מקצבים וחרוזים. התגליות באוגרית הובילו להערכה מחודשת של התנ"ך כיצירה ספרותית. כמה התייחסויות למאורעות היסטוריים ואף לרעיונות מיתולוגיים המופיעים בתנ"ך מופיעים גם בטבלאות החרס מאוגרית.
הדת האוגריתית
שמות רבים משמות האלים כמו "אל", "בעל", "אדון", "ים", "מות", "שחר", "שלם", "רשף", "כושר", "טלי" ו"ארצי" קשורים, ללא ספק, למילים העבריות המקבילות להם.
הצופה לילדים
מדורי העיתון
במשך כל שנותיו כלל העיתון שירים, סיפורים, אקטואליה, דברי תורה וסיפורי חז"ל, ומדורים שונים בהם: המדור "ילדים להצופה לילדים" שבו פורסמו מכתבים ושירים של ילדים, המדור "מה דעתך" שבו התבקשו הילדים לכתוב כיצד היו נוהגים בדילמות שונות, המדור "אשנב למערכת" שכתב העורך לקוראי העיתון, דיווחים על הנעשה במסגרות של "המזרחי" ו"הפועל המזרחי", בולים, אישים, קולנוע, חידות, בדיחות, סיפור בתמונות (קומיקס) ועוד. משנת 1953 בחר העיתון כתבים צעירים מדי שנה, וכתבות שלהם פורסמו בעיתון.
יהדות ארצות הברית
התקופה הקולוניאלית וראשית ארצות הברית
מבחינה חוקית וחברתית לא התעוררו כמעט בעיות. בעקבות the British Naturalization Act of 1740 יהודים שהתגוררו לפחות 7 שנים במושבה יכלו לקבל אזרחות וקיבלו זכויות מלאות וקיימו קשרים חברתיים עם שכניהם. היהודים התערו בחיים הכלכליים והמדיניים ואיישו משרות אזרחיות וצבאיות (עוד במלחמת העצמאות חלקם השתתפו כקצינים וחיילים). ההשתלבות הביאה לנישואי תערובת רבים כך שילדי המהגרים חונכו ליהדות באופן מצומצם ביותר (רק בבית הכנסת ולא במוסדות חינוך). בנוסף לכך דלילות אוכלוסיית היישוב – הפיזור בשטח ומספר היהודים המועט – הביאו להיטמעות רבים מהיהודים.
תהליך האמריקניזציה וההשתלבות
היהדות הרפורמית הובאה לארצות הברית על ידי יהודים יוצאי גרמניה במאה ה-19. תנועה זו גרסה כי יש לערוך תיקונים נרחבים בדת היהודית כדי להתאים אותה לתקופתם. כך צומצמו המצוות המעשיות בענייני כשרות, שבת, ושאר נוהגים דתיים, בבית הכנסת ("היכל") הוסרו המחיצות בין גברים ונשים, הוכנסו אורגן ומקהלה, ובוטלה חובת כיסוי הראש. בתחילה נטה הזרם לכיוון אנטי-לאומי ומכאן, אנטי-ציוני. לדוגמה, לאחר הצהרת בלפור, עת "סכנת הציונות" נתפסה כממשית יותר, עמדה "הוועידה המרכזית של הרבנים האמריקנים" (הרפורמים) (CCAR - Central Conference of American Rabbis) בראש המתנגדים לציונות. נראה שהרפורמים היוו כ-30% מן היהודים.
הזרמים הדתיים
בשלושת הזרמים חלו שינויים רבים. הפילוג לזרמים גרם להחלשת כוחה של הדת בחיי יהודי ארצות הברית ולכן ייסדו 3 הזרמים את "מועצת בתי הכנסת של אמריקה" לשם קידום היהדות וחיזוק השפעת בית הכנסת. ארגון זה משמש לעיתים כדובר יהדות ארצות הברית.
מלחמת העולם השנייה והשואה
למרות כל זאת, היו מי שניסו להמריץ את הממשל האמריקאי לסייע לקורבנות רצח העם הנאצי. בשנת 1943, ממש לפני יום כיפור, 400 רבנים צעדו בוושינגטון כדי למשוך תשומת לב למצוקתם של קורבנות השואה ("היום הרבנים יצעדו"), בין היתר ביוזמתו של הלל קוק. שבוע לאחר מכן, הסנטור וורן ברבור ויליאם, שהיה מקומץ הפוליטיקאים שנפגשו עם הרבנים על מדרגות הקפיטול בארצות הברית, הגיש הצעת חוק שהייתה מאפשרת לכ-100,000 קורבנות השואה להגר באופן זמני לארצות הברית. ברבור מת שישה שבועות לאחר העלאת הצעת החוק, והוא לא עבר. הצעת חוק מקבילה הוצגה בבית הנבחרים על ידי חבר קונגרס אחר, שגם לא הצליחה לעבור.
לאחר המלחמה
מדינת ישראל עם הקמתה בשנת 1948, הפכה לנקודת המוקד של יהודים באמריקה, בעיקר בפילנתרופיה, והיוותה את הסמל שסביבו יהודי אמריקה התאחדו. עם זאת, יהודי ארצות הברית העדיפו להגשים את הציונות שלהם באמצעות תרומה כספית ותמיכה כלכלית במדינה הצעירה ולא באמצעות עלייה בפועל. עמדה זו זכתה לגינוי חריף מפיו של דוד בן-גוריון ולהצגתה של גלות ארצות הברית כסוג של גלות בבל מודרנית, כלומר מצב גלות-של-קבע התומך במדינת ישראל "מבחוץ" מבלי להגשים. לגישה זו ניתן ביטוי פובליציסטי-אמנותי על ידי המשורר נתן אלתרמן בשירי הטור השביעי, ובפרט בשיר "ניו פומבדיתא".
כלכלה והשכלה
כקבוצה, יהודים אמריקאים נוטים להיות משכילים יותר ולהרוויח יותר מאשר אמריקאים בכללותם. סקר רחב יריעה על מצב הדתות בארצות הברית שערך ארגון "פיו" מצא, כי 46% מהיהודים תושבי ארצות הברית הם בעלי הכנסה שנתית של למעלה מ-100 אלף דולר לשנה, מה שהופך את היהודים לבעלי ההכנסה הגבוהה ביותר בארצות הברית לפי דת. לשם השוואה, מתוך כלל האוכלוסייה בארצות הברית רק כ-18% הם בעלי הכנסה של למעלה מ-100 אלף דולר לשנה. הסקר מצא כי רק 14% מהיהודים בארצות הברית משתכרים פחות מ-30 אלף דולר לשנה – בארצות הברית כולה שיעור זה עומד על 31%. בעוד 27% מהאמריקנים הם בוגרי מכללות או תואר שני, באוכלוסייה היהודית הם מונים 59% (66% מהיהודים הרפורמים). בעוד 46% מהאמריקנים עובדים בעבודות מקצועיות וניהוליות, 61% מהיהודים האמריקאים עובדים כאנשי מקצוע, רובם במקצועות הדורשות השכלה גבוהה כגון הנדסה, מדע, רפואה, בנקאות, פיננסים, משפטים ואקדמיה.
היהודים והפוליטיקה האמריקאית
בשנות השלושים היהודים היו גורם פוליטי מרכזי בעיר ניו יורק, עם תמיכה חזקה בתוכניות הליברליות ביותר של הניו דיל. מאחר שרוב היהודים ממזרח אירופה לא נכללו במפלגה הדמוקרטית, בניו יורק הם פעלו דרך צד שלישי, מפלגת העבודה האמריקנית והמפלגה הליברלית של ניו יורק. בשנות הארבעים הם כבר היו בתוך המפלגה הדמוקרטית. הם המשיכו כמרכיב מרכזי בקואליציה הניו דיל, ונתנו תמיכה מיוחדת לתנועה לזכויות האזרח. באמצע שנות ה-60 לעומת זאת, תנועת הכוח השחור גרמה להפרדה גוברת בין שחורים ויהודים, אף על פי ששתי הקבוצות נותרו איתן במחנה הדמוקרטי.
90% מיהודי ארצות הברית תמכו בדמוקרטים פרנקלין רוזוולט והארי טרומן בבחירות של 1940, 1944 ו-1948, במהלך הבחירות של 1952 ו-1956, 60% ויותר הצביע לדמוקרט עדלי סטיבנסון ואילו גנרל אייזנהאואר צבר 40% מקולות היהודים לבחירתו מחדש; בשנת 1960, 83% מהיהודים הצביעו בעד הדמוקרט ג'ון קנדי כנגד ריצ'רד ניקסון, ובשנת 1964, 90% מיהודים הצביעו ללינדון ג'ונסון לעומת יריבו הרפובליקני השמרן בארי גולדווטר, אף על פי שסבו היה יהודי. יוברט האמפרי זכה ל-81% מקולות היהודים בבחירות 1968, אך איבד את הנשיאות לריצ'רד ניקסון, רמה גבוהה כזו של תמיכה יהודית לא נראתה מאז.
ארגונים ציוניים ותנועות נוער
יתרה מזו, אצל רבים מן הציונים-המגשימים שעלו לא"י, שמשה ארצות הברית כתחרות חזקה מתמדת, כאשר קיימת תמיד האופציה לחזור, וכאשר מורגלים העולים יותר למנטאליות הרווחת בארצות הברית. ואכן, רבים מהם חזרו. למשל, מבין כ-200 חברים בתנועות נוער חלוציות שעלו לא"י, כמעט מחציתם לא הסתגלו ושבו לארץ מוצאם.
בשנות ה-30 ועד מלחמת העולם השנייה
התמיכה בציונות חזרה והתגברה בהדרגה עם עליית הנאצים בגרמניה, הידיעות אודות מצוקת היהודים באירופה, הביאה להכרה, שזכתה גם לתמיכת יהודים שאינם ציונים, כי א"י היא המענה המעשי ביותר לאותה מצוקה. בנוסף, התחלפות הדורות הביאה להגברת ההשפעה של יהודים ממזרח-אירופה בקהילות היהודים. גם ההתאוששות הכלכלית האיטית סייעה, וייתכן שגם התדלדלות זרם המהגרים שהטיפול בהם עמד עד אז במרכז חיי הציבור היהודיים. גל האנטישמיות, שפרחה בשנות השלושים, אף הוא גרם לחלקים בציבור היהודי לתמוך בציונות, הן כיוון שהחלו לשקול את מידת היעילות של התערותם בחברה לנוכח תופעות הסתה ואפליה, והן כיוון שתפסו את הציונות כסוג של גאווה לאומית כמשקל-נגד.
קישורים חיצוניים
תפיסות פוליטיות בקרב יהודי ארצות הברית:
גביע אלדאו
היסטוריה
בתחילת המאה העשרים החלו להתארגן על ידי ההתאחדויות של ארגנטינה ואורוגוואי "האליפויות הריופלטנסיות" ("campeonatos rioplatenses"), טורנירים שונים שהפגישו בין קבוצות משתי המדינות. קונפדרציית CONMEBOL מתייחסת למשחקים אלו כמשחקים הבינלאומיים-רשמיים הראשונים בין קבוצות בדרום אמריקה.
ב-1905 נוסדו הטורנירים הראשונים, הקאפ טיי קומפטישן (בספרדית: Cup Tie Competition; נקרא גם "קופה דה קומפטנסייה שבלייה-בוטל", Copa de Competencia Chevallier Boutell) והקופה דה אונור קוסנייר (Copa de Honor Cousenier), שהפגישו את מחזיקות הגביעים הלאומיים הארנטינאיים "קומפטנסייה" ו"אונור", בהתאמה, עם מקבילותיהן האורוגוואיות. בעשור הבא נוסד גביע אלדאו, שהיה לחשוב מבין הטורנירים הללו מאחר שהפגיש בין אלופות ליגות העל של שתי המדינות, ומכיוון ששרד לאורך זמן - הגביע המשיך להיות משוחק גם עם בוא עידן המקצוענות, בשנות השלושים, ועד לאמצע שנות החמישים של המאה העשרים, לסירוגין.
כורוגרפיה
תחיית הרנסאנס
בריטניה של קמדן עסקה בעיקר בהיסטוריה ובעתיקותיה של בריטניה, ונראה שכתוצאה מכך המונח כורוגרפיה באנגלית נקשר במיוחד לטקסטים עתיקים. ויליאם למברד, ג'ון סטאו, ג'ון הוקר, מייקל דרייטון, טריסטראם ריזדון, ג'ון אוברי ורבים אחרים השתמשו במושג בדרך זו. תיאוריהם נובעים מטופופיליה חזקה ותחושת קרבה למקום או לעיר, עד שלבסוף הוחל לעיתים קרובות להשתמש בז'אנר כתולדות המחוז. דוגמה מאוחרת הייתה הכורוגרפיה של ויליאם גריי (1649), סקר העתיקות בעיר ניוקאסל על נהר הטיין. עוד לפני שהופיעה עבודתו של קמדן, אנדרו מלוויל ב-1574 התייחס לכורוגרפיה וכרונולוגיה [שני אורות] של ההיסטוריה.
עם זאת, המונח המשיך לשמש גם במפות וייצור מפות, במיוחד באזורים תת-לאומיים או מחוזיים. ויליאם קמדן שיבח את יוצרי המפות האנגליים כריסטופר סקסון וג'ון נורדן כ"כורורוגרפים המוכשרים ביותר". רוברט פלוט ב-1677 וכריסטופר פאק ב-1743 התייחסו למפות המחוז שלהם ככורוגרפיות.
אסטרטגיית צה"ל
עם פרסום אסטרטגיית צה"ל התגבשה ההבנה כי יש לבחון בחינה מתמדת את תוקפו של המסמך, ולעדכן אותו לפי ההתפתחויות האסטרטגיות במרחב, ולאור הידע שהתפתח בשיח עם הדרג המדיני ובצה"ל פנימה בהקשרי הפעלת הכוח ובניינו. באפריל 2018 פורסם מסמך המעדכן את אסטרטגיית צה"ל משנת 2015 ,לאור השינויים שחלו בה בכמה היבטים: האחד, נוגע לדרך שבה צה"ל מנתח את הסביבה האסטרטגית ואת גורמי האיום. השני, עוסק בהפעלת הכוח, ובו אופיינו שתי גישות מענה מרכזיות – גישת ההכרעה וגישת המניעה וההשפעה. השלישי, המסמך מביא לידי ביטוי גם את החשיבות המתגברת של המערכות שבין המלחמות (מב"ם), ושל מאמצים אחרים כגון מאמץ הסב"ר ומאמץ התודעה, לצד המשך מגמת חיזוק התמרון היבשתי הרב-זרועי.
יצאתי לחפש מחסה
הפרשנות
"לא מחסה הוא שמעניקה יעל ישראל לגיבוריה, אלא מראה מלוטשת היטב, שהיא בבחינת מלכודת למערומיו הבלתי מחמיאים של הפרט," כותבת אסנת בלייר בביקורתה במוסף הספרותי של מעריב ב-12.3.1993. והיא מוסיפה: "ישראל בוחרת להכות בקורא ישירות בפניו ואין בה רחמים. הנוקאאוט הוא מיידי, מפיל דמויות וקוראים כאחד ולא מותיר פתח להתאוששות מהירה. התייפייפות לשונית אינה נמנית עם מאפייניו של קובץ זה, וההתבוססות הגיבורים בשתיקתם, בשיגעונם, במיניותם המיוסרת ובמלחמתם התמידית בבני זוגם זוכים לתיאורים דקדקניים נטולי עידון לשוני. אבל לא רוע לב הוא שמנחה את עטה של הסופרת, אלא כאב וכעס על מציאות מסרסת. הקצב והדינמיות אשר היא מקנה לספרה באמצעות משפטים קצרים, הומור ציני ומתח, כמו היו סרטים קצרים וממוקדים, אינם משלים את הקורא בדבר ניסיונות ההיחלצות של הגיבורים".
גליאנוס
מותו של הקיסר ולריאנוס
את הוואקום האימפריאלי השלטוני במזרח תפס הפקיד הרומאי ששימש כשר האוצר של ולריאנוס פלאביוס מקריאנוס (Fulvius Macrianus), הוא גייס את הלגיונות הזמינים של הצבא הרומי במזרח תוך שהוא ממנה את שני בניו קווינטוס ומקריאנוס לקיסרים. את עיקר העומס של העימות עם הסאססאנים נשא הצבא העצמאי-למחצה של הפרובינציה והעיר תדמור, תחת פיקודו של ספטימיוס אודינטוס, מי שהיה נציב עליון לפרובינקיה הרומית סוריה-פיניקיה. הוא ניצל את הכאוס על מנת לבסס את מעמדו כשליט עצמאי תחת חסות הקיסר. פרשיו הצליחו להנחיל לצבא הסאססאני מפלות שהביאו לנסיגתו מהשטחים שנכבשו כתוצאה מכך זכה הלה לתואר "מגן כל המזרח", שנשמר לקיסרים עד אז.
מרד אאורלוס ומותו של גליאנוס
בשלב זה החליטו הקצינים הבכירים בצבאו של גליאנוס למרוד כנגדו, המקורות ההיסטוריים אינם מסבירים את הסיבה אך ככל הנראה מדובר במאבקי כוח על כס השלטון שגליאנוס לא הצליח, למרות מאמציו, להבטיח. הם הצליחו בתואנת שווא לפגוש בו ללא ההגנה של שומרי ראשו ורצחו אותו. המקורות חלוקים על זהות הרוצחים ועל חלקו של הקיסר החדש קלאודיוס השני גותיקוס ברצח עצמו. ונראה שהמקורות מנסים להרחיק אותו מההפיכה והרצח, סיבה אפשרית לכך היא העובדה שהקיסר הרומאי קונסטנטינוס, בחר בקלאודיוס השני כדמות האב הקדמון של משפחתו. קלאודיוס היה קצין בכיר בצבאו של גליאנוס, איש אמונו ויד ימינו אך בבוא הרגע ניצל קלודיוס את ההזדמנות לסלק את גליאנוס בין עם במו ידיו או על ידי שליחים ועם מותו של גליאנוס הוא נבחר על ידי חיילי הלגיונות להיות הקיסר של האימפריה הרומית. על פי ההיסטוריונים הרומאיים על פי מצוות הסנאט רומי הוצאו בני משפחתו של גליאנוס להורג, למרות בקשתו לכאורה של קלאודיוס השני.
קשת גליאנוס
קשת גליאנוס הוא שם שניתן לפורטה אסקווילינה (Porta Esquilina) – שער בחומת סרוויוס על גבעת אסקווילינו שנותר עד ימינו. בתקופה מאוחרת יותר ככל הנראה ימי אוגוסטוס קיסר נבנה השער מחדש בסגנון מונומנטלי ובשנת 262 שולב השער בקשת שעליו נקבעה כתובת הקדשה לגליאנוס ולאשתו. שער זה הוביל לויה לביקנה ולויה פראנסטינה.
משרד החינוך של סוריה
החוקה הסורית מבטיחה את הזכות לחינוך לכל אזרח, החינוך הוא בחינם וחובה בבתי הספר היסודיים אך אינו חובה בשלב העל-יסודי ובתשלום מצומצם עבור השכלה באוניברסיטה.
גני ילדים
תקופת חינוך שאינה חובה של שנתיים עד שלוש, בהתאם לתוכנית הלימודים הנהוגה בכל גן ילדים. מרבית גני הילדים הם בבעלות המגזר הפרטי או מופעלים על ידי עמותות פרטיות או איגוד הנשים הכללי בסוריה.
כאב גב
התקפי כאב גב יכולים להיות חריפים, תת-חריפים או כרוניים בהתאם למשך הכאב. תחושת הכאב יכולה להיות תחושת שרפה או דקירה, חדה או עמומה, ועוצמת הכאב יכולה להיות בעוצמה קלה עד קשה.
טיפולים שנויים במחלוקת
מנוחה כזו איננה מומלצת כיוון שהיא יכולה להחמיר את התסמינים. גם כאשר המנוחה הכרחית, יש להגביל אותה ליום או יומיים. הקשיות בעמוד השדרה שנובעת מהמנוחה הממושכת עלולה להחמיר את הכאב. תוצאות מחקרים שנעשו בעניין זה נמצאו סותרות. לפיכך אין עדות חד משמעית שתומכת בשימוש בסוג טיפול זה. באופן זה ניתן להקל את הלחץ על החוליות. את האפקט של הפחתת המשקל ניתן להשיג גם בזוויות אחרות. בדיקות שנעשו באמצעות על שמע לא הראו תועלת בכך.
גורמים
בין הגורמים לכאב הגב בהריון ניתן למנות: במהלך הריון בריא מתרחשת עלייה במשקל של כ-11 עד כ-16 קילוגרם. מעבר ללחץ על עמוד השדרה שצריך לתמוך במשקל, קיים גם לחץ שהעובר והרחם מפעילים על כלי דם ועל עצבים באזור האגן והגב.
טיפולים
במקרים בהם הכאבים חזקים מאוד, מתגברים ואינם חולפים, נגרמו עקב טראומה, מופיעים בנוסף לשפעת ובמקרים בהם ישנה תחושת נימול, עקצוץ, חוסר תחושה או חולשת שרירים, מומלץ לפנות לאורתופד. כמו כן, במקרה של אובדן תחושה באזור האגן והמפשעה ואובדן יכולת איפוק, במיוחד כזה המופיע בשליש או בחצי השני של ההריון, מומלץ גם כן לפנות לגורם רפואי. ייתכן ששינויים אלו נובעים מלידה מוקדמת.
אבו מהדי אל-מוהנדס
ביוגרפיה
ב־3 בינואר 2020 חוסל אל-מוהנדס, יחד עם קאסם סולימאני, בהתקפה אווירית אמריקנית על השיירה שבה נסעו, בסמוך לנמל התעופה הבינלאומי של בגדאד.