cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
שייח' אבריק
קבר השייח'
ליד האנדרטה נמצא מבנה דו-כיפתי ובו קבר שייח' אבריק הקדוש למוסלמים. לפי המסורת המקומית היה שייח' אבריק מוסלמי אדוק שהקפיד להתפלל חמש פעמים ביום ולרחוץ את ידיו ורגליו במים מכד שהיה צמוד אליו ("אבריק" בערבית פירושו כד). מסורת אחרת מייחסת את הקבר לברק בן אבינועם, שר צבאהּ של דבורה הנביאה. סיפורים רבים קשורים בשייח' אבריק. אחד מהם מספר שהיה עובד בשדה וכשראה אותו בעל השדה מפסיק את העבודה לתפילה, כעס עליו ושבר את הכד. במקום בו נשפכו המים מהכד נבע מעיין בעל סגולות מרפא.
המסך הקרוע
המסך הקרוע (שם הסרט באנגלית: Torn Curtain) הוא סרטו ה-45 של הבמאי אלפרד היצ'קוק. הסרט יצא לאקרנים בשנת 1966 והיה הסרט השני המצליח ביותר באותה השנה. הוא נחשב לאחת מהקלאסיקות המוערכות ביותר של סרטי המתח והאימה.
שלומית אברבוך
ביוגרפיה
אברבוך לקחה חלק בסימפוזיונים וביאנאלות רבים לאמנות הפיסול במעלות, רעננה, עין הוד ועוד. בנוסף לפסלי החוצות הציגה תערוכות במספר מוזיאונים כמו מוזיאון בית אורי ורמי נחושתן באשדות יעקב מאוחד, מוזיאון האדם והסביבה בפתח תקווה ועוד.
GhostNet
טכניקת הפריצה וההשתלטות
המייל נשלח כביכול על ידי אדם המוכר לנמען, אך למעשה נשלח על ידי מי שהשתלט על המחשב, תוך שהוא מנצל את ההיכרות בין המכותב המדומה לנמען, היכרות היוצרת מצג שווא של אמינות המייל והקובץ המצורף אליו. (דרך פעולה זו מכונה 'הנדסה חברתית') דרך נוספת שננקטה על מנת ליצור אמינות למייל המזויף הייתה ניסוח קפדני וזהיר של תוכן המייל, ומתן שם תמים ככל האפשר לקובץ המצורף.
מעבר יבוק
המאבק עם המלאך
בתחילת הסיפור המקראי נאמר: כלומר יעקב מדמה לעצמו שהוא נאבק עם אדם כמותו. בהמשך הסיפור יעקב גובר על יריבו, מעכב אותו ולא נותן לו לעזוב את המקום, אז מסתבר לו שמדובר במלאך החייב לחזור למקומו מיד עם עלות שחר, וכאשר המלאך מבקש ללכת, יעקב מתנה זאת בכך שהמלאך יברך אותו, ואכן המלאך מברך אותו, ואף משנה את שמו מיעקב לישראל. חז"ל מתארים את הקרב בין יעקב למלאך, כמאבק איתנים אשר בעקבותיו עלה אבק עד לשמים.
חוק הזהב
לחוק הזהב היו השפעות נוספות מלבד שחרורם של כל העבדים. בעלי המטעים שהיו זקוקים לידיים עובדות פעלו להגביר את ההגירה מאירופה לברזיל. בנוסף, חוסר הנחת בקרב בעלי העבדים בברזיל, בעיקר ברזילאים מהמעמד הגבוה, מהשלטון המלוכני ששחרר את עבדיהם, גרם להפלת האימפריה הברזילאית ולהקמת הרפובליקה ב-1889. למעשה, חוק הזהב נחשב לגורם המיידי (אך לא היחיד) לנפילת המונרכיה בברזיל.
מבחני הכווייה
עלילה
הקורחים נכנסים מחדש לשטח המשותף ומגלים שגופות מחלציהם נעלמו. מכיוון ששום דבר לא השתנה, הקורחים כמעט מתים מרעב. תומאס נח ואחרי שהתעורר, הוא מוצא את מינהו עם תפוח. הם מוצאים גם מדען מ - נתע"ב. הוא מתואר על ידי הנערים כאיש עכברוש בגלל המראה שלו כמו חולדה, והוא מסביר ש - נתע"ב בחן אותם כדי לנסות למצוא תרופה להתלקחות. הוא אמר להם שהם נדבקו בהתלקחות ושיש להם שבועיים לעבור את הכוויה, החלק השרוף ביותר של כדור הארץ לאחר שהשמש התלקחה ולהגיע למקלט הבטוח כדי לקבל את התרופה. כדי להיכנס לכוויה, הקורחים עוברים דרך שטח פתח, שהוא סוג של פורטל שנסגר חמש דקות לאחר השעה שנקבעה.
מאוחר יותר, כשהם נחים, תרזה מתקשרת טלפתית עם תומאס, שמתעורר מופרד מחבריו בחדר לבן רגיל ואחרי שהוא נותר בבידוד זמן רב, בערך שבוע. תרזה אומרת לו טלפתית כי לאחרים נאמר שהוא בשלב מאוחר מידי בהתלקחות. עדיין לא סומך עליה, תומאס אומר לתרזה שתשאיר אותו לבד. היא אומרת לו "נתע"ב זה טוב" לפני שהיא מנתקת את התקשורת.
והזהיר
הוצאת הספר לאור
ספר והזהיר יצא לאור בסוף המאה ה-19 על ידי הרב ישראל מאיר פריימן (חתנו של הרב יעקב אטלינגר), שההדיר את הספר מתוך כתב יד שמצא בספריית מינכן. הכרך על ספר שמות יצא לאור בשנת 1873 בעיר לייפציג והכרך על ספרים ויקרא ובמדבר יצא לאור בשנת 1880 בעיר ורשה.
עפרונן גמדי
בישראל הוא יציב ומקייץ נדיר למדי בנגב המערבי, בעיקר בחולות חלוצה, חולות עגור ופתחת ניצנה. לאחר אירועי גשם מדבריים ניתן למצוא קינונים גם באזורים שונים במרכז הנגב ובדרומו. בנדידה ובחורף הוא מזדמן נדיר בכל חלקי הארץ, במספרים גדולים יותר בערבה ובנגב.
טקסונומיה ואטימולוגיה
העפרונן הגמדי תואר במקור כשייך לסוג זרעית (Alauda). שם הסוג Alaudala הוא צורת הקטנה של Alauda, ושם המין הספציפי rufescens הוא מלטינית ומשמעותו "אדמדם", מ- rufus "אדום".
חלק מהרשימות בעבר (חלקן עודן) ראו את העפרונן הקנייתי (A. athensis), העפרונן האסייאתי (A.cheleensis), או העפרונן הסומלי (A. somalica) כתת-מין של העפרונן הגמדי.
תפוצה ובית גידול
הוא מקנן על הקרקע והתטולה היא 2–3 ביצים. תזונתו מורכבת מזרעים וחרקים, עם נטייה חזקה יותר לחרקים, במיוחד בעונת הקינון.
קאבי לאמה
ראשית חייו
הוא עסק באתלטיקה כגון כדורגל וכדורסל; בתיכון, הוא שיחק באליפות הכדורסל לצעירים.
קריירה
במרץ 2020 החל לאמה לפרסם סרטונים באפליקציית טיקטוק במהלך הסגר שנערך במגפת הקורונה באיטליה.
אשתורי הפרחי
תולדות חייו
ר' אשתורי בחר לשבת בבית שאן, שהייתה "יושבת על מים רבים, ארץ חמדה מבורכת". משם יצא למסע ממושך בארץ שנמשך שבע שנים, תחילה שנתיים בגליל ולאחר מכן חמש שנים בשאר אזורי הארץ.
היאכטה המלכותית בריטניה
תולדות היאכטה
ב-1981 יצאו הנסיך צ'ארלס והנסיכה דיאנה לירח דבש על סיפון האונייה. לעומת זאת, ב-1986 פינתה האונייה מעדן 1,000 פליטים של מלחמת האזרחים שם.
בינואר 2012 אמר ראש ממשלת בריטניה דייוויד קמרון כי הוא תומך ברעיון שלמלכה תהיה יאכטה מלכותית חדשה לרגל יובל היהלום למלכותה – כל עוד לא הציבור יישא בעלות שלה.
לאחר ההוצאה משירות
בין השאר פתוחים לביקור באונייה חדר האירוח המלכותי, חדר האוכל המלכותי וחדר השינה של המלכה (המוגן בקיר זכוכית). ב-2009 נפתח לציבור גם סיפון התה המלכותי. עוד נמצאת לתצוגה על סיפון האונייה מכונית רולס-רויס פנטום V, ששימשה את המשפחה המלכותית בשנות השישים.
בלי (ראפר)
ביוגרפיה
בלשה נולד בעיר ג'נין שביהודה ושומרון, וגדל באוטווה. הוא החל את הקריירה המוזיקלית שלו בגיל 16, תוך ניגון תופים בלהקות פאנק שונות באוטווה. בגיל 21, החל להתמקד במוזיקת היפ הופ והוציא את המיקסטייפ הראשון שלו, Death Before Dishonor: Vol. 1. לאחר מכן, הוציא שמונה פרויקטים נוספים בטווח של שש שנים, בהם אלבום הבכורה שלו, The Revolution, שיצא בשנת 2007, כמו גם שני מיקסטייפים משותפים, The Lost Tapes ו-The Greatest Dream I Never Had, עם קורופט ודי ג'יי דרמה בהתאמה.
בשנת 2016, בלי זכה בפרס פזמונאי השנה בטקס פרסי SOCAN (האגודה הקנדית למלחינים, מחברים ומו"ל) על "תרומתו המשמעותית והמצטיינת למוזיקה פופולרית בשנה האחרונה". לצד פרס ה-SOCAN שלו, זכה בלי בפרס ג'ונו, שלושה פרסי MuchMusic, וזכה פעמיין במצעד הלאומי של Much Music Countdown.
בעז שרעבי
ביוגרפיה
בשנת 1992 הוציא שרעבי את האלבום "בדרך כלל רומנטי" בחברת התקליטים של "האחים בן-מוש" עם עיבודים של ננסי ברנדס. בין להיטיו הגדולים היו "היה חזק" שכתב שרעבי עם חמוטל בן זאב, "אל תעזבי" שכתבה רחל שפירא, "ואם אהבה יש בעולם", שכתב אהוד מנור.
באביב 2000 יצא אלבומו של שרעבי "ריגושים", שבו מנגנת סימפונט רעננה. באלבום ביצע שרעבי בעיבודיו של בני נגרי שירים עבריים ישנים, כ"הרעות" ו"מישהו". באלבום נכללו לחניו של שרעבי לשירים "את תלכי בשדה" של לאה גולדברג ו"הוי ארצי הורתי" של רחל המשוררת.
לנה שילוני
הרומן הסותר את עצמו
כך קראה לנה שילוני לספר שכתבה בצרפתית על הרומן פרי עטו של מוריאק "פקעת הצפעונים", הנחשב כרומן הטוב ביותר של הסופר. מוריאק (1970-1885) זכה בפרס נובל לספרות ב-1952. רוב החוקרים הצרפתים התייחסו אליו כאל סופר דתי נוצרי ובחנו את יצירותיו בהקשר של הדת, או בהקשר פוליטי. מוריאק היה ידוע כמעריץ גדול של דה גול. השיפוט הספרותי הושפע אפוא מאמונתם ומדעותיהם של המבקרים. שילוני, לעומת זאת, התייחסה אל מוריאק קודם כל כאל סופר ואמן.
Until Dawn
Until Dawn (בתרגום מילולי לעברית: עד השחר) הוא משחק אימה הישרדותית משנת 2015. הוא פותח על ידי Supermassive Games והוצא לאור על ידי Sony Computer Entertainment עבור פלייסטיישן 4.
ציר הזמן הנוכחי
עם הגילוי, כריס והזר מחליטים להציל את ג'וש אך מגלים שהוא נעלם מהבקתה. זמן קצר לאחר מכן, הזר מת על ידי יצור וונדיגו. כריס חוזר בחזרה לבקתה הראשית או נהרג על ידי הוונדיגו (על פי בחירות השחקן). סם, מייק, אשלי ושאר השורדים בורחים למרתף הבקתה. מייק חוזר לסנטוריום בתקווה למצוא את ג'וש או את המפתחות לרכבל אך הוא נתקל בעשרות יצורי וונדיגו (הזר כלא אותם שם), מה שגורם לו להרוס את הסנטוריום כדי לברוח. בינתיים, סם מגלה מידע נוסף על יצורי הוונדיגו מתוך המחברת של הזר. בסופו של דבר, הם מוצאים את ג'וש במכרות, סובל מהזיות קשות. ג'וש נותן להם את המפתחות לרכבל והם מנסים למצוא דרך מוצא אך יצור וונדיגו עוצר בעדם. יצור הוונדיגו מתגלה כהאנה שנאלצה לאכול את גופתה של אחותה בת' על מנת לשרוד. בפני השחקן עומדות שני בחירות שמשפיעות על המשחק - אם ג'וש יזהה את האנה, היא תגרור אותו משם ותשאיר אותו חי, אם ג'וש לא יזהה את האנה, היא תהרוג אותו במקום.
על שיווי משקל של שטחים מישוריים
טענות בולטות
טענה 10 (חלק שני) - יהי  PP'B'B  חלק הפרבולה המוקצה על ידי שני מיתרים מקבילים PP'  ו-BB' , אשר נחצים לקטעים שווים בנקודות N ו-O בהתאמה על ידי קוטר המקטע ANO (כאשר N קרוב יותר מ-O ל-A, קודקוד המקטע), ואם NO מחולק לחמישה קטעים שווים כך ש-LM הוא הקטע האמצעי (כאשר L קרוב יותר מ-M ל-N), אז, אם G היא נקודה על LM כך ש-:, אז G היא מרכז הכובד של השטח המישורי  PP'B'B .
קרול לינלי
קרול לינלי (אנגלית: Carol Lynley; 13 בפברואר 1942 – 3 בספטמבר 2019) הייתה שחקנית קולנוע וטלוויזיה אמריקאית.
קורות חיים
ב-1965 שיחקה בסרט "הארלו", באותה שנה הופק סרט דומה שהצליח יותר בכיכובה של קרול בייקר. באותה שנה שיחקה במותחן "באני לייק נעדרת" לצידו של לורנס אוליבייה.
דינה פלדמן
ביוגרפיה
לאחר שחרורה מצה"ל, ב-1993, פעלה עד 1999 במסגרת הצוות שהוביל את תכנון וקידום הרפורמה בבריאות הנפש במשרד הבריאות, שעיקרה שילוב הטיפול הפסיכיאטרי ברפואה כללית, העברת מרכז הכובד של הטיפול והשיקום הפסיכיאטרי והחברתי בנפגעי נפש ממוסדות ובתי חולים אל הקהילה ("אל מיסוד"), ושיתוף צרכני שירותי בריאות הנפש ובני משפחותיהם בתהליכי קבלת ההחלטות.
אלכסנדר ליפמן
ביוגרפיה
באולימפיאדת אנטוורפן (1920) זכה ליפמן בשתי מדליות, מדליית כסף בתחרות בדקר אישי, במדליית זהב זכה ארמנד מסרד ובמדליית ארד זכה גוסטב בושרד שניהם מצרפת ומדליית ארד בתחרות בדקר קבוצתי, במדליית זהב זכתה נבחרת איטליה ובמדליית כסף זכתה נבחרת בלגיה בשורותיה סייף אנספך.
בשנת 1960 נפטר ליפמן בפריז.
יעקב זיו (מדען)
ביוגרפיה
נולד בטבריה למשפחה שעלתה ממוסקבה בירת ברית המועצות. אביו בן-ציון זיו (זלצין) היה מורה ומנהל, תחילה בטבריה ואחר כך ברעננה (על שמו נקרא בית ספר "זיו" ברעננה). אמו חנה הייתה צאצאית של הבעל שם טוב. אחיו הבכור של זיו, יהודה זיו, היה גאוגרף ובלשן.
אטול אליף אליף
אטול אליף אליף (בדיבהי އއ) או בשמו הרשמי אטול ארי הצפוני (Ari Atholhu Uthuruburi), הוא אטול מנהלי, אחד ממחוזות האיים המלדיביים, במערב האיים המלדיביים. הוא כולל את החלק הצפוני של אטול ארי, את אטול רסדהו ואת אטול תודו. האוכלוסייה היא מעט פחות מ-5,800 תושבים (נכון לשנת 2006).
בדרום מצטרף ישירות מחוז אטול אליף דאל, שכולל רק את החלק הדרומי של אטול ארי.
רומן ג'ינג'יחאשווילי
ציוני דרך בולטים בקריירה
1978 - זכה באליפות ישראל.
טלקום איטליה
1994–2005: טלקום איטליה
בשנת 1995, פוצלה חטיבת הסלולר מהחברה והוקמה חברה נפרדת בשם TIM (Telecom Italia Mobile). במקביל טלקום איטליה הוקמה רשת האינטרנט הגדולה באיטליה באמצעות TIN (Telecom Italia Net). בשנת 1997 הופרטה טלקום איטליה.
הסנהדרין החדשה
חידוש הסמיכה
הרמב"ם בפירוש המשניות כתב שלדעתו אם ייאספו כל חכמי ארץ ישראל ויסכימו שאחד מהם יעמוד בראש הישיבה, הוא יחשב לסמוך ויוכל לסמוך אחרים, אך "הדבר צריך הכרע".
תחומי עיסוק
הלל ויס, דובר הסנהדרין, סבר כי על התנועה לעסוק בנושאים פוליטיים ולהוות אלטרנטיבה לבג"ץ:
אוסטין מאהון
חייו האישיים
מאהון נולד ב-4 באפריל 1996, בסן אנטוניו, שבטקסס. אביו נפטר כשהיה בן 16 חודשים בגלל שהיה חולה בסרטן, והוא גדל בטקסס עם אימו, וגר בערים סגויין, סן אנטוניו ובלה ורניאה. אחרי שאימו התגרשה מבעלה השני, מאהון חזר לסן אנטוניו וזמן קצר למד בבית הספר התיכון "לדי בירד ג'ונסון", עד שנאלץ לנשור וללמוד בבית בשל תהילתו הגדלה. כיום, מאהון מתגורר במיאמי, פלורידה.
אופרה איטלקית
תקופת הבארוק
בשנת 1613 התמנה מונטוורדי למאסטרו די קאפלה בבזיליקת סן מרקו בוונציה. הוא לא כתב עוד אופרות בתקופת כהונתו שם, אך חיבר מדריגלים משוכללים, שהיוו את הבסיס לאריות שלו.
התקופה הרומנטית
ממשיכיו של רוסיני בבל קאנטו האיטלקי היו וינצ'נצו בליני (1801–1835), גאטנו דוניצטי (1797–1849) וג'וזפה ורדי (1813–1901). ורדי הוא ששינה כליל את פני הכתיבה האופראית במהלך הקריירה הארוכה שלו. האופרה הגדולה הראשונה שלו שנחלה הצלחה, "נבוקו" (1842) מצאה חן בעיני הקהל בזכות עוצמתה וקטעי המקהלה שבה. Va, pensiero, מקהלת השבויים העברים המתגעגעים לציון, אומצה על ידי הלוחמים לשחרור איטליה ולאיחודה וחיזקה אותם במאבקם. "נבוקו" שייכת לסוגת האופרות בנושאי דת, שהוצגו בתקופה שלפני חג הפסחא, שהיא זמן אבלות בנצרות, "התענית". ורדי ראה לנגד עיניו את "משה במצרים" של רוסיני, ולהדגשת ההיבט הדתי של האופרה הבליט את מקהלת העברים והרבה בתפילות, הנכללות באופרה, כשבדרך כלל אין אופרה סריה כוללת אלא תפילה אחת.
מחלקת העתיקות של ממשלת המנדט הבריטי
הקמת המחלקה
לאחר כינון הממשל הבריטי בחודש יולי 1920, מינה הממשל הבריטי האזרחי על ארץ-ישראל את פרופ' ג'ון גרסטנג, מאוניברסיטת ליברפול להקים את מחלקת העתיקות. פעולתו בארץ הייתה כפולה. מצד אחד פעל להקמתו של בית הספר הבריטי לארכאולוגיה בירושלים (לקרן הבריטית לחקר ארץ-ישראל לא היה בסיס פעולה מקומי); ומצד שני, לסייע לשלטונות המנדט להקים את מחלקת העתיקות. ואמנם ב־14 ביולי 1920 אישר הנציב העליון את הקמתה של מחלקת העתיקות. המחלקה סונפה למחלקת העבודות הציבוריות (Public Works Department).
ג'ון הייגי
רבות מהתבטאויות אלה נחשפו כאשר בפברואר 2008 הוא הודיע על תמיכתו בג'ון מקיין במרוץ לנשיאות ארצות הברית. הדבר גרם למבוכה למקיין עד שבמאי נאלץ מקיין לוותר על תמיכתו של הייגי בו.
הבריגדה הצ'כית
הקמת מושב כרם מהר"ל
רבים ממשתתפי האימונים בבריגדה עלו לישראל, ובהם קבוצה של חברים, אשר עוד בהיותם בפעילות צבאית במחנה האימונים, חלמו להקים קומונה שתתבסס על עקרונות שיתופיים. הקבוצה, שמנתה כ-50 איש, היוותה את הגרעין אשר חבריו הקימו את המושב כרם מהר"ל, במורדות הדרומיים של הכרמל.
יצחק צפל ישורון
קובי ומלי
ישורון ביים וכתב את התסריט לסרט שהופק בערוץ הראשון וזכה בפרס הטלוויזיה לסרט הדרמטי הטוב ביותר בשנת 1978. סיפור אהבה משולש בין בחורה ושני בחורים, על רקע כנופיית נוער המתחככת עם עולם הפשע בשכונת מוסררה שבירושלים. זוהי דרמה עלילתית באורך מלא שמרבית שחקניה לא היו מקצועיים וחלקם נהפך לימים לשחקנים. ישורון השתמש בתיקים אמיתיים של חבורות נוער. הסרט היה על סיפור אהבה, אבל התרחש בשכונה מסוימת ותיאר כיצד אנשים מנסים להתרחק מן הפשע. כהכנה לסרט ישב ישורון עם אנשים בשכונת עזרא (ליד שכונת התקווה) בדרום תל אביב וראיין אנשים.
לתפקיד הגיבור הראשי קובי, ערך ישורון אודישנים במשך חודשים ארוכים, אחרי שהתייאש מלמצוא אותו יצא צוות גדול של עוזרי הפקה, הלכו וחילקו פתקים לבחורים בגיל המתאים והזמינום לאודישן, לבסוף נבחר מאיר אזולאי. דליה מלכה גילמה את דמותה של מלי. הסרט השתתף בפסטיבל הבינלאומי של מונטה קרלו לסרטי טלוויזיה.
אהבות אחרונות
ישורון ביים וכתב את התסריט של סרט הטלוויזיה בהפקתה של חברת אי.סי.פי. (כיום HOT), ששודר לראשונה בשנת 2003. הסרט צולם בדרום אפריקה. הוא מספר את סיפורו של אלי (משה איבגי), איש עסקים ישראלי שעובד בדרום אפריקה וכשהוא עורך ביקור אצל הרופא מתברר לו שהוא חולה במחלה סופנית. הוא מחליט לסגור את כל המעגלים הלא-סגורים בחייו, הם שלוש נשותיו.
לארי פלינט
פלינט ניהל בארצות הברית מספר מאבקים פומביים; הבולטים בהם עסקו בתיקון הראשון לחוקת ארצות הברית (הגנה על חופש הדת והביטוי). הוא גם התמודד למשרות ציבוריות מספר פעמים.
חייו
פלינט נולד ב-1 בנובמבר 1942 בקנטקי, למשפחה ענייה מאוד. מחוז הולדתו, מגופין, נחשב למחוז העני ביותר בכל ארצות הברית.
באותה תקופה יסד פלינט חברה, אשר עסקה בהשכרת אוטומטים למכירת מזון ומשקאות, תחום אשר אותה עת נשלט על ידי ארגוני פשיעה. הוא גם רכש זיכיון להפקת עיתון לרווקים בעיר דייטון, אותו פרסם במשך שנתיים בטרם מכרו.
ירחון האסלר
במרץ 1972 הוציא לאור את העיתון האסלר (אנגלית: Hustler Newsletter), עיתון שהודפס בשחור-לבן, על ארבעה עמודים ואשר נועד לספק מידע על מועדוניו. הפרסום החדש התקבל באהדה כה רבה עד שבחודש מאי 1972 הוא הורחב ל-16 עמודים ובחודש אוגוסט ל-32 עמודים. באמצע שנת 1973 החל מיתון בארצות הברית, אשר פגע קשות בעסקי מועדוני האסלר, וגרם לירידה חדה במספר הלקוחות. פלינט שקע בחובות כבדים ובניסיון להציל את עסקיו החליט להפוך את עיתון האסלר לעיתון פורנוגרפי אשר יופץ בכל ארצות הברית. לצורך ההון הראשוני להוצאת העיתון הוא השתמש בכספים אותם שמר לצורך תשלום מיסים על הכנסותיו ממועדוניו. הגיליון הראשון של האסלר יצא לאור בחודש יולי 1974. אף שזכה לתשומת לב מעטה, עד מהרה רווחי העיתון החלו גואים והוא הצליח לשלם את חובו לרשויות המס. בחודש נובמבר 1974 האסלר פרסם לראשונה עירום מלא, כולל פתח הנרתיק של המצולמות.
לארי פלינט הוצאה לאור
ב-22 ביוני 2000 פתח פלינט את קזינו האסלר, מועדון קלפים בפרברי לוס אנג'לס. רבים שיערו כי לאור עברו של פלינט הוא יתקשה לקבל רישיון להפעלת המועדון, אולם מועצת ההימורים של מדינת קליפורניה העניקה לפלינט רישיון לניהול המועדון. פלינט המשיך להחזיק במועדוני האסלר, ואילו אחיו מחזיק בחנויות המוכרות את המותג "האסלר". פלינט אף הוציא לאור ירחון בשם "בקושי (בגיל) חוקי" (אנגלית: Barely Legal) ובו תצלומי עירום של נשים צעירות, אשר זה עתה מלאו להן 18 שנה, גיל המינימלי בו אישה יכולה להסכים בארצות הברית לשמש כדוגמנית עירום.
מאבקים משפטיים
בחודש אפריל 1998 הואשם פלינט בהפצת פרסומי תועבה, סרטי וידאו פורנוגרפיים, לקטינים בחנות בבעלותו בסינסינטי. התביעה הסתיימה בשנת 1999 בהסדר טיעון לפיו הפסיק פלינט להפיץ סרטים פורנוגרפיים בסינסינטי. בחודש יוני 2003 ניסתה התביעה לשוב ולהגיש את כתב האישום בטענה כי פלינט ואחיו הפרו את הסדר הטיעון משנת 1999 ושבו להפיץ חומר פורנוגרפי בעיר. פלינט טען כי אינו מחזיק עוד בבעלות בחנויות האסלר בעיר סינסינטי ולכן אין מקום להעמידו לדין בגין הנעשה בחנויות.
אברהם פרסטר
ביוגרפיה
הוא מרצה לחניכי קורסים קדם-צבאיים על המגזר החרדי במסגרת סיורים בשכונות החרדיות בהשתתפות חיילות וחיילים שהתגייסו לגלי צה"ל.
ציוני דרך בקריירה הרדיופונית שלו: תחקיר מקיף על הרב ניר בן ארצי, שבו תקף קשות הראשון לציון הרב שלמה משה עמאר את בן ארצי. הוא ראיין את הרב אמנון יצחק לאחר שנים שבהן החרים את התקשורת החרדית. הראיון גרר תגובות קשות מצד תנועת ש"ס.
רימן (פירושונים)
{{פירושונים|
נרקיס (גופן)
הפצת הגופן
עד לשנת 2019, הופצו הגופנים על ידי חברת מסטרפונט. החל משנת 2019, מופצים הגופנים על ידי חברת פונטף, במהדורות חדשות.
בג"ץ ידיד נגד הכנסת
ההתפתחויות והאירועים שהובילו לחקיקת החוק
בעקבות התפתחויות אלה, הליך קבלת התגמולים עבור ניצולי שואה הפך להרבה יותר פשוט ומספר ציבור הזכאים גדל משמעותית, דבר שהעלה משמעותית את שכר הטרחה שעורכי דין גובים. במקום הליכים משפטיים מורכבים, ברוב המקרים כל שנדרש הוא למלא טופס. עם זאת, עורכי הדין לא הקלו בשכר טרחתם וקרו מספר רב של מצבים בהם ניצולי שואה שילמו סכומי כסף גבוהים (מתוך ניצול) על מנת שיעזרו להם באותם טפסים פשוטים. הדברים הללו הובילו לחקיקת תיקון מס׳ 20 לחוק נכי רדיפות נאצים (הגבלת שכר טרחה).
ראו גם
·        רטרואקטיביות
יוסף פופר-לינקאוס
סופר
החל משנת 1877 החל פופר לפרסם ספרים בנושאים חברתיים ופילוסופיים. את כל חיבוריו, כתב פופר בגרמנית. בשנת 1877 פרסם את הספר "סדר מוסרי עולמי". בשנת 1878 פרסם פופר את הספר "זכות לחיים והחובה למות" בו הציג באופן ראשוני את משנתו החברתית שנועדה לספק לכל אדם את המינימום הנדרש לו כדי לחיות. בשנת 1886 פרסם את הספר "הערך האסתטי והתרבותי של קדמת הטכניקה". בנוסף, בשנת 1886 פרסם את "הנסיך ביסמרק והאנטישמיות" בו טען שרק מדינה עצמאית ליהודים יכולה להציל את היהודים מאנטישמיות. בספר טען שהקמת מדינה כזו הוא דבר, שאין לדחותו, ולא חשוב איזה משטר יהיה בה בשלב הראשון, אפילו מונרכיה.
Dying Rose
מוזיקה
Dying Rose מנגנת דום מטאל גותי עם שירת היפה והחיה הכוללת גרואלינג לצד שירה אופראית מצד הזמרת. בנגינתם בולטות הגיטרות החשמליות עם ריפים כבדים בקצב איטי עד בינוני. הגיטרות המודגשות יחסית ללהקות מטאל גותי אחרות ששמות דגש יותר על קלידים ואווירה. עם זאת, Dying Rose משלבים לעיתים קטעי מוזיקה קלאסית ושירת מקהלות.
קאפו בירושלים
תקציר העלילה
הנאצים העבירו אותו לאושוויץ שם התמנה על ידי אנשי האס אס ל"ראש בלוק" בצריף של אסירים יהודים. לדבריו איש שלא היה שם לא יוכל לשפוט אותו על מעשיו. את המתים הוא הסתיר זמן מה כדי לחלק את האוכל שלהם בין שאר האסירים. את בגדיהם ונעליהם הוא העביר לאסירים. אכן הוא חנק כמה מוזלמנים, כמה מהם עמדו להלשין לאס אס על תוכניות בריחה וכמה מהם היו על סף גסיסה והוא קיצר את סבלם. בצריף שלו מתו פחות מאשר בצריפים אחרים. את שרה פגש בבית חולים אמריקה כשהייתה במצב קשה, סעד אותה והשיג לה סרטיפיקט לארץ ישראל. בירושלים השיג עבודה בקופת חולים והתחתן עם שרה אך אחד מהניצולים גילה אותו ופרסם את עברו כקאפו, ניצול אחר ניסה להתנקש בחייו אבל הוא הרג אותו. הוא נאלץ להתפטר מקופת החולים ופתח מרפאה פרטית. ניסיונותיו לקבל אשרת הגירה לשוודיה נכשלו. ב-15 במאי 1948 הוא התגייס כרופא צבאי ליחידה שנלחמת ברמת רחל ונהרג כשניסה להגיע לחייל פצוע.
צימרמן (דרור קרן) הוא פקיד דואר שהיה בצריף של ברונו וסבל ממנו. הוא מביא מברק לחתונתם של ברונו ושרה ואז מזהה אותו ומפיץ זאת לכולם כולל לעיתונות אבל זוכה רק לידיעה קטנה בעיתון הארץ. הוא מארגן חברים מאצ"ל וביחד הם תופסים את ברונו ומכים אותו קשות אבל ברגע האחרון הוא נמנע להרוג אותו.
ד"ר דובנוב (אברהם סלקטר) ואשתו יוליה (טטיאנה קנליס אולייר) מדברים על ברונו. ד"ר דובנוב עלה ארצה ב-1932 והתמנה ליו"ר הסתדרות הרופאים בירושלים. הוא הכיר את ברונו בוורשה ועזר לו בקליטה בירושלים. לזוג דובנוב הייתה בת בשם דינה שנסעה לבקר את סבתה בוורשה בקיץ 1939 ונספתה שם.
אמנות הלניסטית
פיסול
מספר עקרונות בולטים בפיסול ההלניסטי היו הפיסול ההיקפי, המאפשר לצפות בפסל מכל כיוון, השימוש המיומן בבדים ובגדים (וראו לדוגמה את גלימתה של ניקה מסמותרקיה), נתינת תשומת לב לפרטים ואימוצן של הבעות פנים, פוזות גמישות ותנועות מעודנות בעיצוב הדמויות. אולם מעל לכל ביקש הפיסול ההלניסטי לבטא נרטיב מסוים, להשרות על הצופה תפיסה או אטמוספירה כלשהי. הדבר בולט במיוחד בכל הנוגע לפורטרטים - הדגש הוא על ביטוין של תכונה אחת או יותר של הדמות המתועדת, ולאו דווקא תיעוד אמיתי ומציאותי שלה. יותר מבעבר, הופכים מוטיבים המוניים או עממיים לנושאים המקובלים לפיסול. נשים, ילדים, בעלי חיים וסצנות ביתיות מופיעים בפסלים אשר עיטרו את בתי העשירים ברחבי העולם ההלניסטי.
תל קריית יערים
ארכאולוגיה בקריית יערים
מאחר שבראש התל ממוקמים המנזר והכנסייה של גבירתנו של ארון הברית, לא ניתן לבצע חפירה ארכאולוגית במרכז התל, אך במשך השנים נערכו עשרות חפירות בנקודות שונות סביבו ובתחומי בתוך הכפר אבו גוש. בסוף שנות השבעים נחפר אתר למרגלות התל ממזרח לו, על ידי משלחת של בית הספר הצרפתי למקרא ולארכאולוגיה בראשות ז'אן פרו, בו נמצאו שרידי כפר מהתקופה הנאוליתית. ב-1995 נחפר שוב חלק מן האתר על ידי רשות העתיקות בעקבות תוכניות פיתוח ונחשפו שרידים נוספים של היישוב הנאוליתי. חפירות רבות נערכו על ידי רשות העתיקות בתחילת המאה-21 במסגרת חפירות הצלה, עקב הפיתוח העירוני של האזור, עם התרחבות היישובים אבו גוש וקריית יערים (טלז סטון):
כלכלת שווייץ
היסטוריה
בתחילת המאה ה-20 הסקטור התעשייתי הפך לדומיננטי ושווייץ הייתה למדינה העשירה באירופה בפער ניכר על פני המדינות האחרות. במהלך מלחמת העולם הראשונה היה משבר כלכלי בשווייץ. מאפיין בולט היה נסיגה בצריכת האנרגיה (שמרביתה הייתה פחם, עד שנות ה-40' של המאה ה-20). בתקופה זו הושת מס מלחמה. מכיוון שהיה קושי ביבוא מוצרים נעשה ניסיון לחזק את כלכלת שווייץ הן בכיוון של שדרוג רשת הרכבות בשווייץ שהפכה להיות הראשונה שמונעת על ידי חשמל במקום על ידי שריפת פחם בקטרים מונעי קיטור. בשנות ה-20' ניכר הגידול באנרגיה ששוב התמתן בשנות ה-30'.
שנת 2000 ואילך
הטבלה נקובה במיליוני פרנקים שווייצרים (נתוני קרן המטבע הבינלאומית)
תעשייה
חסרונה הגדול של שווייץ הוא היעדר דלק ופחם, אך חיסרון זה הפך ליתרון, שכן בלעדי דלק לתעשייה הכבדה נחסכו משווייץ כל "בתי החרושת השטניים" של גליל מידלנדס העשן של אנגליה או של פיטסבורג שבאמריקה, שהיו מקללותיה העיקריות של המהפכה התעשייתית.
האתגר של שווייץ לענקי התעשייה כמו ארצות הברית, יפן וגרמניה, הוא גורם האיכות. שמות כמו רולקס, אומגה, פיאג'ט וארליקון ידועים בעולם כולו.
כיום, 35% מן הייצוא של שווייץ הם מכונות וציוד חשמלי. מנועי דיזל שווייצריים מניעים אוניות החותרות באוקיינוסים ואת הקטרים במסילות הברזל באנגליה, צרפת, ספרד ויפן. משאיות שווייצריות מעפילות בנתיבי האנדים התלולים, וגנרטורים שווייצרים מייצרים כוח חשמלי בהודו וביוגוסלביה.
ההנדסה שינתה את תעשיית השעונים, מתעשייה ביתית כפי שהייתה בעבר, לעסק גדול, מפותח ומתוחכם פי כמה. כיום תעשיית השעונים היא ענף הייצוא השלישי בגודלו, והמפורסם ביותר בשווייץ. 2700 בתי חרושת פזורים על פני הרי היורה מז'נבה ועד שאפהאוזן (Schaffhausen), ולמעלה מ-75% מהם עסוקים בייצור חלקים כמו מחוגים, קפיצים וקופסאות, ו-500 בייצור שעונים שלמים. הודות לתפוקה שנתית בת קרוב ל-45,000,000 שעונים, שווייץ היא יצרנית השעונים הגדולה שבעולם. 97% מן השעונים האלה מיוצאים, רובם לארצות הברית, גרמניה ולהונג קונג.
נתנאל לייפר
ביוגרפיה
לייפר מנגן על מספר כלי נגינה, בהם פסנתר ויוּקלֶילִי, ופרסם כמה אלבומי פסנתר.
זה התחיל בנאפולי
הסרט צולם ברובו בקפרי ומקצתו בנאפולי. הסרט מתאר קשר רומנטי בין עורך דין אמריקאי מבוגר ומבוסס ואישה איטלקית צעירה המתפרנסת מהופעות במועדונים. גייבל היה אז בן 59 ולורן בת 26.
נתנאל לייפר
קריירה
באפריל 2023, מונה למנהל תחום פיתוח בחברת המשחקים "ישראטויס".
מרב גריפין
ביוגרפיה
גריפין נולד בסן מטאו, קליפורניה, למרווין אדוארד גריפין האב, סוכן בורסה, וריטה אליזבת גריפין (לבית רובינסון), עקרת בית. המשפחה הייתה ממוצא אירי-אמריקאי. גריפין, שגדל כקתולי, התחיל לשיר במקהלת הכנסייה שלו כילד, ובגיל ההתבגרות שלו הרוויח כסף נוסף כאורגניסט של הכנסייה. יכולותיו כפסנתרן מילאו חלק בכניסתו המוקדמת לעסקי השעשועים.
את עיקר הונו עשה באמצעות חברת ההפקות שהקים, "Merv Griffin Enterprises", במסגרתה יצר את התוכניות "גלגל המזל", "ג'פרדי!" (מלך הטריוויה) ומספר שעשועוני טלוויזיה נוספים.
גריפין שב לקריירת השירה בשנת 2001, שבה הוציא את האלבום "It's Like a Dream".
ב-1996 אובחן כחולה בסרטן הערמונית. התפרצות חוזרת של המחלה הובילה לבסוף למותו בשנת 2007.
ברידיי השלישי, מלך הפיקטים
קורות חיים
שנה לאחר מכן תקף ברידיי את דנדורן שבסטראת'רן. מקום מושבו של ברידיי היה במוריי.
שש סיגמא
היסטוריה
גישת שש סיגמא פותחה בשנת 1986 על ידי ביל סמית, מהנדס במחלקת התקשורת של מוטורולה (ואולם, יש הטוענים כי פותחה קודם לכן, בשנות ה-20, על ידי מייסדי הגישות החדישות דאז לניהול סטטיסטי: וולטר שוורץ, ו. אדוארדס דמינג, ג'וזף ג'ורן, קאורו אישיקאווה, טאייצ'י אונו, שיגאו שינגו, טאגוצ'י ושיינין, אך הללו לא פיתחו את הגישה לכלל מתודולוגיה עצמאית).
מדוע "שש סיגמא"
הערה: מבחינה סטטיסטית, 3.4 חלקים למיליון מיתרגמים ל-4.5 סטיות תקן (סיגמא) בלבד על גרף ההתפלגות הנורמלית. ההפרש של 1.5 סטיות תקן (המכונה "sigma shift") מוסבר, על ידי מפתחי השיטה וחסידיה, בכך ש-4.5 סטיות תקן בתהליכי הייצור מתבטאים ב-6 סטיות תקן עבור הצרכן הסופי. יש לציין שאין תימוכין אמפיריים לטענה זו.
קישורים חיצוניים
Lean Six Sigma
טלמרק (סגנון סקי)
היסטוריה
גם ענף זה פותח לראשונה על ידי סנדרה נורהיים הנורווגי. לראשונה נורהיים השתמש בסגנון בתחרויות קפיצות סקי כאשר לאחר הנחיתה הוא נהג לבצע פניה בסגנון טלמרק. ב-1868 נסע נורהיים עם קבוצת גולשים לאוסלו (אז נקראה "כריסטיאניה") לתחרות שנתית של גלישה במורד. נורהיים וחבריו הדהימו את הנוכחים בצורה הקלילה בה הם מבצעים פניות אלגנטיות תוך כדי גלישה במורד. בתקופה ההיא פניות כאלו היו קשות מאוד לביצוע ומרבית הגולשים העדיפו לגלוש בקו ישר. נורהיים וחבריו הציגו את הסגנון בו הם מבצעים פניה על ידי כיפוף הרגל הפנימית והשארת הרגל החיצונית ישרה. הסגנון התקבל בנורווגיה ומשם הופץ לאירופה הקונטיננטלית, אולם ב-1910 מתיאס זדרסקי האוסטרי הציג את סגנון ה"סטם" שמאפשר ביצוע פניות מדויקות ומהירות כאשר המגף נעול כולו על מגלש הסקי. הסגנון החדש התאים יותר לגלישה תחרותית ולמורדות התלולים של הרי האלפים, הוא היה קל יותר ללימוד ועד מהרה סגנון הטלמרק נזנח. בשנות השישים של המאה העשרים חזר סגנון הטלמרק לתודעה עם עליה בפופולריות של טיולי חורף בחיק הטבע, בעיקר בארצות הברית. סגנון הטלמרק שמאפשר תנועה גם בתנאים קשים ועם טופוגרפיה משתנה התאים לצורך העניין והענף הנשכח חזר לפתע לתודעה, אם כי רק כספורט עממי. רק בתחילת שנות התשעים פדרציית הסקי הבינלאומית החלה לארגן תחרויות מקצועיות בסגנון הטלמרק.
וולגה טבר (כדורגל)
וולגה טבר
הקבוצה שיחקה לאורך כל שנות קיומה בליגה השנייה ורק בעונת 1992 הצליחה להעפיל לליגה הרוסית הראשונה אלא שבסיומה של אותה עונה סיימה במקום ה-18 והאחרון והודחה בחזרה לליגה השנייה. בשנת 2017 פורקה והוקמה מחדש בשם "וולגה 1908" אך פורקה כעבור זמן קצר. בקיץ 2018 הוקמה שוב והייתה מועמדת להתמודד בליגת הכדורגל המקצוענית, אך בשל חוסר בתקציב לא הורשתה להשתתף בליגה השנייה והתמודדה בליגה החובבנית בשם "וולגה טבר" ובהמשך פורקה סופית, בשל חובות שהצטברו.
קיצור דרך (מחשוב)
האייקון של קיצור דרך במערכת ההפעלה Windows הוא:.
צופן ורנם
ראשיתו של צופן זרם
השיטה בה הציע ורנם לשלב את המפתח עם הטקסט הקריא הייתה בעצם XOR אם כי ורנם עצמו לא השתמש במונח זה. הקידוד נעשה באמצעות מתג ממסר חשמלי בשיטת קידוד בודו (Baudot). בדוגמה שהוא הציג, הטקסט הקריא כונה A וקודד באמצעות רצף של חמישה אותות חשמליים (חיובי ושלילי) למשל "++---", אם מחברים מפתח ההצפנה B המקודד כמחרוזת "+--++", הצופן המתקבל היה "-+-++" אותה כינה G. שילוב חוזר של G עם B מניב בחזרה את A. עיקרון זה מסתמך על הקומוטטיביות של הפעולה הידועה כיום כ-XOR. ורנם רשם פטנט על רעיון זה שבהשראתו הומצא מאוחר יותר ענף חשוב בתורת הצפנה הנקרא צופן זרם. צופן זרם נכנס לשימוש באופן מאסיבי בעיקר לצרכים צבאיים כגון הצפנת שידורי רדיו בין יחידות הצבא בשטח לבין המפקדה. כל זאת באמצעות מעגלים אלקטרוניים פשוטים. עם המצאת המחשבים היווה צופן ורנם מקור השראה לצופני זרם המיושמים על גבי מחשבים, כגון צופן זרם שבו הטקסט הקריא משולב עם זרם מפתח המופק במהלך ההצפנה באמצעות מחולל פסאודו אקראי קריפטוגרפי מובנה, כצופן RC4.
בעיית העברת המפתח
חסרונו העיקרי של צופן ורנם הוא במפתח ההצפנה. כדי לפענח את המסר המוצפן על המקבל להחזיק באותו מידע סודי שבאמצעותו הוצפן המסר. כלומר המצפין חייב להעביר את מפתח ההצפנה לידי המקבל לפני שהוא משדר את הטקסט המוצפן. הסכנה היא בכך שבזמן ההעברה לידי המקבל עלול מפתח ההצפנה להחשף לעיניים זרות ובכך לסכן את ההצפנה כולה. זו בעיה ידועה המכונה "בעיית הפצת מפתחות".
לקריאה נוספת
Vernam cipher Cifrado Vernam
פיגוע הירי בגבול ישראל–מצרים (2023)
בעקבות הפיגוע
ב-13 ביוני 2023 פורסמו לציבור חלק ממסקנות התחקיר שהצביעו על כשלים מקצועיים – כמו המעבר הביטחוני בגדר שהוסתר ולא ננעל וכשל של "אי-מימוש עקרונות אבטחה והגנה בצורה מיטבית". לאחר פרסום התחקיר והכשלים הוחלט לנקוט בצעדים פיקודיים:
אברהם חמרה
ביוגרפיה
למד אצל הרב שאול מנגיד, שהיה רב ומורה בבית הספר 'תלמוד תורה'. על כך סיפר, "לא הייתה בסוריה ישיבה כמו במדינת ישראל או בניו-יורק. בעצם לא היו בסוריה ישיבות. הלימודים לא התנהלו כלימודי יהדות, הם התקיימו במסגרת השעות שהוקדשו לתפילה. "למדתי אצל הרב שאול מנג'ד בביתו שנים רבות. למדנו הלכות ב'שולחן ערוך' בעיקר את 'אורח חיים' ואת 'אבן העזר', עיינו גם בתלמוד, במסכתות כמו ברכות, קידושין, שבת, הקשורות לענייני הלכה הנוהגים בכל ימות השנה."
הומופיליה (סוציולוגיה)
רקע
אנשים הנמצאים ביחסים עם הדומים להם חולקים גם מאפיינים משותפים כגון אמונות, ערכים, השכלה. המאפיינים המשותפים מקלים על תקשורת ועל יצירת מערכת יחסים. מונח הפוך ל"הומופיליה" הוא "הטרופיליה".
גורמים המשפיעים על הומופילה
מרסדן (1988) מצא הומופיליה בין קבוצות גיל שונות. נמצא קשר חזק בין גיל ומרחק חברתי לאנשים אחרים ונטיה להיות גלוי. לדוגמה ככל שפער הגילאים בין שני אנשים היה גדול יותר, כך היה סיכוי קטן יותר לדון בנושאים חשובים ביניהם.
הומופיליה על פי מוצא אתני
מחקר של פרופ' ריצ'רד פרימן, כלכלן באוניברסיטת הרווארד, וויי הואנג יצאו לבחון את השפעת הגיוון בתחום העיסוק שלהם, שוק הפרסומים האקדמיים. נבחנו מאות אלפי מאמרים מדעיים שהתפרסמו במספר רב של כתבי עת לאורך 28 שנה. הם קטלגו את המחברים לפי מוצאם, שאותו גזרו משם המשפחה. אלגוריתם מיוחד סרק את שמות המחברים וזיהה מי מהם סינים, יפנים, קוריאנים, וייטנאמים, הודים או היספאנים ומי מהם נושאים שמות אמריקאיים "טהורים" יותר. וכך צוותי המחברים סווגו לשני סוגים: מעורבים ואחידים. המחקר מצא כי מחברים מובילים אמריקאים נטו לעיתים קרובות לעבוד עם שותפים ממוצא אתני דומה. החוקרים זיהו קשר בין רמת הגיוון של צוותי המחקר לבין איכות תוצרי העבודה שלהם. צוותים אחידים והומופיליים הניבו מחקרים שתרומתם המדעית הייתה פחותה יותר בממוצע; הם פורסמו בכתבי עת שוליים יותר וזכו לתשומת לב פחותה. צוותים מעורבים הפיקו בממוצע מחקרים איכותיים יותר, שהופיעו בכתבי עת יוקרתיים יותר ושימשו בסיס ותימוכין ליותר עבודות המשך. הקשר נצפה גם בכיוון ההפוך: ככל שההישגים המחקריים של חוקר מרשימים יותר, כך גדל הסיכוי שיהיה שותף בצוותים מעורבים. גם התפזרות מחברי המחקרים על פני מוסדות שונים העלתה את מדד האיכות של עבודותיהם. שיתוף פעולה בין חוקרים מאוניברסיטאות שונות וארצות שונות הוליד עבודה אקדמית איכותית ומועילה הרבה יותר בממוצע מזו שצמחה בשיתוף פעולה בין חוקרים מאותו המוסד, גם אם דובר באוניברסיטה מהמובילות בעולם.
גרג ג'יאנפורטה
כנציג בבית הנבחרים
מיד לאחר האירוע, ג'יאנפורטה אמר כי "התקשורת הליברלית מנסה לעשות מזה סיפור." בשעות שלאחר התקיפה פרסם ג'יאנפורטה הודעה לעיתונות וניסה להאשים את הכתב, בטענה שג'ייקובס תפס את פרק כף היד של ג'יאנפורטה וגרם לשניהם ליפול על הקרקע. עם זאת, הקלטת שמע של האירוע תמכה בטענתו של ג'ייקובס, ועיתונאים נוספים שנכחו במקום אמתו את גרסתו. עדת ראייה לפיגוע העידה כי "ג'יאנפורטה תפס את ג'ייקובס בצווארו בשתי ידיים והטיח אותו בקרקע, ואז החל להכות באגרוף את האיש וצעק משהו כמו 'נמאס לי מזה!'".
ג'יאנפורטה נעצר בגין עבירת תקיפה על ידי משרד השריף של מחוז גאלאטין. ב-25 באוגוסט 2017, ג'יאנפורטה הוזמן לזמן קצר לכלא כדי למסור פרטים. שני עיתונים נפוצים במונטנה, "בילינגס גאזט" וה"מיסוליאן", ביטלו את תמיכתם הקודמת בג'יאנפורטה.
כמושל מונטנה
בבחירות הכלליות בנובמבר ניצח את סגן המושל המכהן, מייק קוני, והפך למושל מונטנה. השבעתו לתפקיד המושל התקיימה ב-4 בינואר 2021.
פוסט דזיגנציה
דוגמה:
היסטוריה של פסיכופתיה
השם פסיכופתיה, נגזר מהשפה היוונית פסיכה (נפש) ופתיה (ייסורים), נטבע על ידי פסיכיאטרים גרמנים במאה ה-19 ושימש לתיאור כל צורה של מחלת נפש, ואת ענף המחקר שידוע כיום בשם פסיכופתולוגיה.
במרוצת השנים, הפכה בקרב הציבור הרחב המילה "פסיכופת" לקללה פסיכולוגית בצירוף מילים כמו "משוגע", "מטורף" ו"חולה נפש", אך עם הקשר מוסרי של רוע ומסוכנות.
אי שפיות מוסרית
בנוסף, פריצ'רד טען כי אנשים אלה חיים את חייהם בצורה חסרת אחריות, ואינם חווים תחושות של בושה או היסוס מחזרה על ההשלכות ההרסניות של מעשיהם. הרעיונות של פריצ'רד הגיעו לשימוש נרחב באירופה במשך כמה עשורים. יתר על כן, באותה תקופה המילה "מוסרי" שנלקחה מהשפה הצרפתית (Moral) לא בהכרח התייחסה לנורמות מוסריות, אלא ליכולות נפשיות ורגשיות של האדם.
נחיתות פסיכופתית
בסוף המאה ה-19 השפעתן של מגמות אי-שפיות הדעת החלה לדעוך ותפיסותיו של קוך לקחו את מקומן. הסיבה המרכזית לדעיכה הייתה השפעה דתית אמריקאית שחששה כי קבלת המגמות הרפואיות בתחום אי-שפיות הדעת תביא לפגיעה באמונה הדתית האמריקאית ולפגיעה בסטנדרטים המוסריים ובפרקטיקה המשפטית בארצות הברית.
מיילס מילר
מיילס מילר (באנגלית: Miles Millar; נולד ב-1967) הוא תסריטאי, מפיק ובמאי טלוויזיה בריטי העובד משנת 1994 בשותפות עם חברו האמריקני אלפרד גוף.
עגונות
מוטיבים תנ"כיים, מדרשיים, קבליים וחסידיים
פסוקים רבים משיר השירים שנרמזים בטקסט (כגון: "על משכבה בלילה דינה שוכבת ולבה ער") מרמזים על יחסי הדוד (הקב"ה) והרעיה (עם ישראל), שביניהם ישנה תהום שאינה ניתנת לגישור גם לאחר מעשה האהבה. מוטיב גן העדן מחוזק גם על ידי המוטיבים משיר השירים וגם על ידי מוטיבים מספר בראשית, כאשר חטאה של דינה מעוצב כחטאה של חוה. בן אורי מתקשר לדמותו של בצלאל בן אורי, שעליו הוטלה מלאכת הקמת המשכן ושביצע לבדו את מלאכת ארון הברית. לנושא זה מתקשרים גם מוטיבים של העלאת הארון לבית המקדש בחנוכתו, וגניזת הארון לפני היציאה לגלות.
הסיפור מתקשר לסיפורים חסידיים כגון מעשה מאבידת בת מלך של רבי נחמן מברסלב, שם מנסה שליח המלך לתקן את העולם בהבאת בת המלך בחזרה למקומה, וסיפורו של רבי יוסף דלה ריינה המנסה לתקן את העולם ולהשמיד את השטן באמצעים מאגיים, ובהיכשלו הוא מאבד את שפיותו ואת נשמתו.
הפתיח היראי ויחס הסיפור אליו
אסתר פוקס ציינה כי: בהתאם לכך היא מוצאת סתירה אירונית בין הפתיח היראי, המציג את התלות ההדדית בין ההשגחה לכנסת ישראל, ובין גוף הסיפור שבו ההשגחה אינה מוזכרת מפורשות, ומוסיפה: "נוסף להשלכות הסאטיריות של היצירה כלפי תפיסות יסוד יראיות, יש בתיאור כישלון הנישואין השלכה ביקורתית כלפי מוסד השידוכים המסורתי, המאפשר להורים לכפות רצונם על בניהם, ואשר אינו מתחשב כלל בנטיותיהם הרגשיות של בני הזוג".
אלכסיי קורין
אלכסי קורין (ברוסית: Алексей Корин;  16 במרץ 1865 - 13 בפברואר 1923) היה צייר ז'אנר רוסי. הוא היה חבר בהנודדים ופרופסור בבית הספר לציור, פיסול ואדריכלות במוסקבה.
ביוגרפיה
בשנת 1901 הוענק לו אות מסדר סטניסלאוס הקדוש, ואחריו מסדר אנה הקדושה בשנת 1909. בשנים 1911 עד 1912 הוא צייר ציורי קיר בקתדרלת אלכסנדר נייבסקי, סופיה, ועזר לשחזר את האיקונוגרפיה במקום.
מלקולם ריפקינד
ראשית חייו
ריפקינד נולד באדינבורו למשפחה יהודית שהיגרה לממלכה המאוחדת בשנות ה-90 של המאה ה-19 מליטא. הוא התחנך במכללת ג'ורג' ווטסון ובאוניברסיטת אדינבורו, שם למד משפטים לפני שלמד תואר ראשון במדע המדינה (התזה שלו הייתה על חלוקת קרקעות ברודזיה הדרומית). בהיותו סטודנט באוניברסיטה הוא השתתף במשלחת היבשתית למזרח התיכון ולהודו.
שר זוטר
לריפקינד היו גם קשרים חזקים עם תנועת הסולידריות בפולין. ב-1984 ערך ביקור מיניסטריאלי בפולין. בניגוד לרצונו של המצביא וויצ'ך ירוזלסקי, נשיאה הקומוניסטי של פולין, התעקש ריפקינד להניח זר על קברו של הכומר הקתולי יזשי פופילושקו, ונפגש עם שלושה ממנהיגי תנועת הסולידריות האסורה. ירוזלסקי תקף את ריפקינד וביטל פגישה שעתידה הייתה להיערך עמו, אך פגישתו של ריפקינד עם מנהיגי תנועת הסולידריות יצרה תקדים, ואחריו שר החוץ של גרמניה המערבית, הנס-דיטריך גנשר ושרים אחרים מהעולם המערבי נתנו פומבי לקשריהם עם תנועת הסולידריות. מאורעות אלו עזרו לכפות על ממשלת פולין להסיר את האיסור על התנועה ולהכיר בצורכם של רפורמה פוליטית ופלורליזם. ריפקינד עוטר, לאחר מכן, בידי הממשלה הפולנית הדמוקרטית הלא-קומוניסטית על תמיכתו בה. כשר הממונה על הקהילה האירופית, מונה ריפקינד על ידי ראש הממשלה להיות נציגה האישית בוועדת דוגי (Dooge Committee) של הקהילה האירופית. דו"ח הוועדה סייע להכין את הדרך לפיתוח השוק האירופי החופשי.
תפילת תשע
תקיעות השופר
אחרי התקיעות שבסוף כל ברכה, נהגו לאמר את שני הפיוטים הבאים:
מבוך התשוקות
דמויות
בנוסף לשני גיבורי הסרט, את הסרט מאכלסות עשרות דמויות נוספות. אלמודובר התייחס למאפיין זה של הסרט ואמר: "אני אוהב את הסרט, אף שניתן היה לעשותו טוב יותר. הבעיה העיקרית היא שסיפורם של שני גיבורי הסרט פחות מעניין מסיפוריהן של דמויות המשנה. אך דווקא משום שיש דמויות משנה רבות כל כך, אני אוהב חלק ניכר מהסרט." ג'נט מסלין, מבקרת הקולנוע של "הניו יורק טיימס" עסקה בסרט רק בתחילת 1990, כאשר הגיע להקרנה בארצות הברית. גם היא התייחסה לריבוי הדמויות בסרט, וציינה: "גישתו של פדרו אלמודובר לקומדיה דומה לגישתם של אחרים לביקוע גרעיני: בביטחון שאם מספיק חלקיקים יתנגשו זה בזה עם אנרגיה מספקת, מוקדם או מאוחר משהו חייב להתפוצץ. דמויותיו מתנגשות בפראות, בסערה, בקומיות ובאקראי."
סיפור אמריקאי (זיכיון)
סיפור אמריקאי היא זיכיון מדיה אנתולוגי אמריקאי המורכב מכמה סדרות טלוויזיה שיצרו ראיין מרפי ובראד פאלצ'וק לרשת הכבלים FX. כל סדרה עוקבת אחר ז'אנר בדיוני אחר, כאשר כל עונה אינדיבידואלית נתפסה כמיני-סדרה עצמאית, בעקבות סדרת דמויות ומיקומים שונים וקו עלילה עם "התחלה, אמצע וסוף" משלו. כמה מרכיבי עלילה של כל עונה וסדרה מקבלים השראה רופפת מאירועים אמיתיים. שחקנים רבים מופיעים ביותר מעונה אחת וסדרות, ולעיתים קרובות מגלמים דמות חדשה.
רקע כללי
מלכתחילה, מרפי ופאלצ'וק תכננו שכל עונה בסדרה תספר סיפור אחר. לאחר ששודר פרק סיום העונה הראשונה, מרפי דיבר על תוכניותיו לשנות את השחקנים והמיקום לעונה השנייה. עם זאת, הוא אמר שכמה שחקנים שכיכבו בעונה הראשונה יחזרו. "האנשים שחוזרים ישחקו דמויות שונות, יצורים, מפלצות וכו'. הסיפורים של [בני הרמון] נגמרים. אנשים שחוזרים יגלמו דמויות חדשות לגמרי", הודיע. בנובמבר 2012, מנכ"ל FX, ג'ון לנדגרף, תיאר את הפורמט הייחודי של הסדרה וקבע: "הרעיון של מיני-סדרה, סדרה אנתולוגית עם צוות רפרטוארי - הוכיח כפורץ דרך, מוצלח בפראות ויתגלה כפתח למגמה."
עודד לוטקר
קורות חיים
בהיותו בן 14 התייתם עודד לוטקר מאביו צבי (17 ביולי 1901– 21 במרץ 1949), שהשתתף בקרבות לטרון ונפל בעת מילוי תפקידו. בנעוריו למד בפנימיית מקוה ישראל, וכבר כילד ונער הרבה לצייר. הוא שרת שש שנים בצבא הגנה לישראל, אחר-כך למד אגרונומיה באוניברסיטה העברית בירושלים ותואר שני במנהל עסקים באוניברסיטת תל אביב. בשנת 1964 נשא לאישה את מיקי הרש, מיקרובילוגית ואמנית. לזוג נולדו בת ושני בנים: דנה אשכנזי, צבי לוטקר, ועידו לוטקר. לכשסיים עודד את לימודיו החל לעבוד בתה"ל, כיועץ וכמנהל פרויקטים. בתפקידו זה נסע ברחבי העולם וצייר רישומים רבים. בין השנים 1976-1978 למד אמנות במכון אבני לציור ופיסול.
סיפור אמריקאי (זיכיון)
אהבה אמריקאית
ב-13 באוגוסט 2021 פורסם כי FX הזמינה סדרת ספין אוף חדשה, שתתאר את החיזור והנישואין של ג'ון פ. קנדי ג'וניור וקרולין בסט-קנדי.
סיפור ספורט אמריקאי
ב-13 באוגוסט 2021, פורסם כי FX הזמינה סדרה חדשה בשם "סיפור ספורט אמריקאי". העונה הראשונה, המבוססת על הפודקאסט גלדיאטור: אהרון הרננדז ופוטבול בע"מ, מהבוסטון גלוב, תתמקד בעלייתו ונפילתו של שחקן ה-NFL לשעבר אהרון הרננדז.
ב.מ.וו Ε60
ב.מ.וו Ε60 (בגרמנית: BMW E60) היא מכונית סלון בגודל בינוני שיוצרה על ידי יצרן הרכב הגרמני BMW בין השנים 2003–2010, דור חמישי מסדרה ב.מ.וו סדרה 5 אשר יוצרה בגרמניה וסין.
איגור קולשוב
במכללות
בעונת 2015/2016, הראשונה שלו ככדורסלן ברייס, פתח בכל 32 משחקי הקבוצה וסיים את העונה עם ממוצע של 16.7 נקודות ו-7 ריבאונדים למשחק.
אתון
אָתוֹן היה אל מצרי בתקופת מצרים העתיקה, אשר היה במקור גלגל החמה (גלגל השמש) במיתולוגיה המצרית, והיבט נוסף של האל רע. (במצרית עתיקה: אתון = גלגל חמה). הוא הפך לאלוהות של דת מונותאיסטית שנוסדה על ידי המלך אמנחותפ הרביעי, משושלת ה- 18 בתקופת הממלכה החדשה, שמלך במצרים במאה ה-14 לפנה"ס. אמנחותפ הרביעי שינה את שמו לאחנתון. הפולחן לאתון כאל הממלכה המצרית וכאל יחיד נמשך כ-20 שנה, ופסק לאחר מותו של אחנתון.
ויליאם השלישי, מלך אנגליה
נעוריו ותחילת דרכו
כשהיה ויליאם בן עשר, מתה גם אמו מאבעבועות שחורות בעת ביקור אצל אחיה, צ'ארלס השני. לבקשתה, נועד צ'ארלס להיות האפוטרופוס של ויליאם לאחר מותה. צ'ארלס העביר את ויליאם לחזקת סבתו מצד אביו, אמליה מזולמס-בראונפלס, והוסכם שיסייע לה במקרה הצורך. גם לאחר מכן המשיך צ'ארלס לדאוג לאחיינו.
מלכותו המוקדמת
וילם השני, אביו של ויליאם, היה הסטאדהאודר של הולנד, זיילנד, אוטרכט, חלרה ואוברייסל, אך תפקיד זה בוטל בחמשת המחוזות הללו עם מותו של וילם השני. ב"תקופה חסרת-הסטאדהאודר הראשונה", היה השלטון בפועל בידיו של יוהאן דה ויט. בערך ב-1667, כשוויליאם השלישי התקרב לגיל 18, המפלגה הפרו-אוראנז'ית ניסתה להשיב את הנסיך לשלטון בכך שהשיגה לו את התפקידים של הסטאדהאודר וקפטן-גנרל. כדי למנוע את חזרת בית אוראנז' לשלטון, דה וויט הביא להפצה של "הצו הנצחי", שהצהיר כי הקפטן-גנרל או האדמירל-גנרל של ארצות השפלה לא יכול להיות גם הסטאדהאודר באף מחוז. מעבר לכך, מחוז הולנד השעה את עצם תפקיד הסטאדהאודר, ולאחר מכן עשו כך גם המחוזות האחרים.
המהפכה המהוללת
ויליאם ומרי הומלכו יחדיו במנזר וסטמינסטר ב-11 באפריל 1689 על ידי הבישוף של לונדון, הנרי קומפטון. אף כי נהוג היה כי הארכיבישוף של קנטרברי מבצע את המלכת מלך אנגליה, סירב הארכיבישוף המכהן, ויליאם סנקרופט, להכיר בהפלתו של ג'יימס השני מכס המלוכה. ביום ההמלכה, הצהירה לבסוף האספה של האחוזות הסקוטיות – שהייתה מפולגת הרבה יותר מאשר הפרלמנט הבריטי – כי ג'יימס אינו עוד מלך סקוטלנד. לוויליאם ומרי הוצע הכתר הסקוטי, והם קיבלו אותו ב-11 במאי. רשמית נקרא ויליאם בסקוטלנד "ויליאם השני", מכיוון שהיה רק מלך סקוטי קודם אחד ששמו היה ויליאם.
מורשתו
על שמו קרוי מחוז נסאו שבניו יורק, ארצות הברית.
הצהרת בלפור
רקע
ביולי 1917 הגישו ד"ר חיים ויצמן ונחום סוקולוב לממשלת בריטניה הצעה להצהרה מדינית, שרואה בארץ ישראל את ביתו הלאומי של עם ישראל ומכירה בזכותו לבנות את חייו הלאומיים בה. שר החוץ הבריטי ארתור ג'יימס בלפור, שהיה חובב מקרא, וראש הממשלה דייוויד לויד ג'ורג' (שהספיק כבר לייצג כעורך דין את ההסתדרות הציונית בשנת 1903), ראו בעין יפה את ההצהרה מטעמים אסטרטגיים ודתיים, והאמינו כי "שיבתם של היהודים לציון היא מאורע היסטורי ממדרגה עליונה שנגזר מתוקף צו הבורא". להם נוספו שרים נוספים ומדינאים בכירים כמו מארק סייקס שהתקרב לרעיון הציוני הודות לחברותו עם הרברט סמואל.
כנגדם פעלו כוחות אנטי-ציוניים שונים: בריטים שחששו לקלקל הקשר עם הערבים, או שראו ברעיון של הקמת מדינה יהודית פנטזיה פרועה, ויהודים בריטים שראו עצמם "אנגלים בני דת משה", שחששו למעמדם. אחד מהמתנגדים המפורסמים היה הלורד אדווין מונטגיו (בן דודו של הרברט סמואל), יהודי מתבולל, חבר פרלמנט והשר לענייני הודו, שנימק את התנגדותו להצהרה בחשש ליצירת "נאמנות כפולה" בקרב יהודי העולם, ופגיעה בזכויותיהם של יהודים בארצות העולם, סוגיה שיש לה ביטוי בסוף ההצהרה. לאור כל ההתנגדויות מותנה וסויגה ההצהרה. בעצתו של ד"ר ויצמן היא נשלחה אל הלורד וולטר רוטשילד, נשיא ההסתדרות הציונית בבריטניה. אגודת ישראל שבגרמניה רצתה לחבל ולמנוע את ההצהרה אך לא יכלה להכניס נציגים שלה לאנגליה בהיותם נחשבים כגרמנים, לפיכך כינסו אספת עם גדולה בווינה ו"הכינו תזכיר בסגנון 'מוחלים על הטובה'".
המונח "בית לאומי"
מצד שני, אין בהיסטוריה הידועה מקרה מקביל של הכנת ארץ מולדת לעם, שעדיין אינו נמצא בה (ברובו הגדול). השימוש במונח נועד לרמוז לשלטון אוטונומי או לישות מדינית מסוג מסוים, אך הוא מערפל בכוונה את המהות המדויקת של אותו שלטון או ישות. השימוש בתואר "לאומי" (National) נועד כנראה להדגיש כי ההצהרה עולה בקנה אחד עם עקרון ההגדרה העצמית שהפך באותו זמן לעיקרון מנחה במדיניות הבינלאומית. להערכת החוקרים, כוונת ההצהרה הייתה למסגרת מדינית שבהמשך תתפתח למדינה ריבונית.
תגובות הערבים להצהרה
מיד לאחר מתן הצהרת בלפור החלו מנהיגים יהודיים בפעילות מדינית בקרב מנהיגים ערביים במטרה לממש את ההצהרה ולהסיר את התנגדות הצד הערבי. ב-4 ביוני 1918 נפגש חיים ויצמן עם האמיר פייסל. מפגש זה, שגרר מפגשים נוספים, הביא לחתימת הסכם ויצמן-פייסל בראשית 1919, שנועד להסדיר את היחסים בין התנועה הציונית לבין מדינה ערבית עצמאית שתקום בראשות פייסל. הסכם זה לא יצא לפועל.
ערביי ארץ ישראל התנגדו להצהרת בלפור וראו בה פגיעה בזכויותיהם. לאחר מתן ההצהרה החלו להתארגן בקרבם ועדים ואגודות מחאה שונות. ב-2 בנובמבר 1918, יום השנה הראשון להצהרת בלפור, שבתו בתי העסק הערביים ונערכה הפגנה בירושלים שבה הוכרז על הקמת האגודה המוסלמית-נוצרית, שפעלה במטרה לשכנע את הבריטים לבטל את הצהרת בלפור ולכונן בארץ ישראל משטר שייתן ביטוי לזכותם של הערבים על הארץ. הערבים טענו לבעלות מוחלטת על הארץ, והשתמשו בנימוקים היסטוריים (ישיבתם הארוכה בארץ), דמוגרפיים (היותם רוב של 90% מיושבי הארץ ב-1918), משפטיים (אי-חוקיותה-לכאורה של ההצהרה וסתירות פנימיות בתוכה), מדיניים (מכתבי חוסיין-מקמהון, בהם הובטחה ארץ ישראל לערבים) ואחרים, כדי לבסס את עמדתם. בנוסף, הם טענו כי היהדות היא דת ולא לאום וטענתם של היהודים בדבר חזרה לאדמתם לאחר אלפיים שנה, אינה רלוונטית כיוון ש"אין אפשרות לשרטט את מפת העולם מחדש על סמך טענות משכבר ימים". הערבים השתמשו בדרכים שונות על מנת להיאבק במימוש ההצהרה - הם הגישו תזכירים לשלטונות, הופיעו בפני ועדות בריטיות ובינלאומיות ואף נקטו באלימות כנגד יהודים ויישובים עבריים בארץ. בהקשר הזה יש שרואים בסוף מלחמת העולם הראשונה ובהצהרת בלפור את תחילתו של הסכסוך הישראלי-ערבי.
משה מושקוביץ
תפקידים ציבוריים
משנת 1952 ועד 1979 שימש כראש המועצה האזורית שפיר, במסגרת זו יזם את הקמת הישיבה התיכונית אור עציון ומוסדות חינוך נוספים. במהלך הקמת המוסדות בשנות ה-50 צדד מושקוביץ בקבלת תרומה שנויה במחלוקת שהשיג יצחק קדמון מבישוף אזור אאוגסבורג, גרמניה,, לפיתוח מרכז תיכון תורני מקצועי במרכז שפירא.
חיים אישיים
בתו, שלומית, נישאה לפרופסור יעקב כץ, והם היו מראשוני תושבי גוש עציון, שמושקו פעל לחדש את היישוב בו.בין נכדיו נמנים גלעד כץ, ונבו כץ.
חטיבת מחקר והתערבות (צרפת)
חטיבת מחקר והתערבות (בצרפתית: "Brigade de recherche et d'intervention", בראשי תיבות: BRI), היא יחידת התערבות מיוחדת של המשטרה הלאומית הצרפתית.
כריש מפרץ ג'קסון
שיניים
השיניים של כריש מפרץ ג'קסון הם אחד ממאפייניו המוכרים ביותר. בשונה מכרישים אחרים, השיניים שלו מקדימה ומאחורה שונות. השיניים הקדמית הן קטנות וחדות ואילו האחוריות שטוחות וקהות. שיניים אלו מיועדות לתפוס ולשבור, ואחר כך לפצח ולטחון את המעטפת הקשיחה של רכיכות וקוצי עור שמהם הוא ניזון. ביחס לכרישים בוגרים, כרישים צעירים הם בעלי שיניים חדות יותר ומזונם מורכב מיחס גדול יותר של בעלי גוף רך.
רבי אברהם במערב הפרוע
רבי אברהם במערב הפרוע (באנגלית: The Frisco Kid) הוא סרט קולנוע משנת 1979 בבימויו של רוברט אולדריץ' (Aldrich). הסרט הוא מערבון קומי בכיכובם של ג'ין ויילדר והאריסון פורד. ויילדר מגלם את אברהם בלינסקי, רב פולני טוב לב, אך שלומיאלי, החוצה את ארצות הברית בדרכו מערבה לסן פרנסיסקו. האריסון פורד הוא טומי לילארד, שודד הבנק שמצפונו גובר על שאיפותיו והוא מסייע לבלינסקי בדרכו (לתפקיד השודד לוהק במקור ג'ון ויין).
תקציר העלילה
מסעם המשותף מערבה מהווה את חוט השדרה של העלילה, במהלכה נחשף הצופה לתמונה פרודית ומוקצנת של המערב הפרוע.
כתובת עזקה
תוכן הכתובת
5) [...] העיר עזקה, בית מבטחו אשר בי[ן גב]ולי ובן ארץ יהודה [...
20) [... בקר וצ]אן מתוכה ה[וצאתי ומניתי כ]של[ל...
נ. סטרויה
'''נ. סטרויה (נכט) (ברומנית: N. Stroe'''; 5 במאי 1906, גשטן, רומניה – 24 ביוני 1990, תל אביב) היה שחקן וזמר קומיקאי ובמאי קולנוע יהודי-רומני. נודע בעיקר כאחד מבני הצמד "סטרויה וואסילאקה" בשנות ה-1930 - 1940 ברומניה. בשנת 1977 עלה לישראל והתאזרח בה.
צים
הקמה וביסוס
צים חברת השיט הארץ-ישראלית בע"מ הוקמה ב-7 ביוני 1945 על ידי הסוכנות היהודית, שהחזיקה ב-45% מהון המניות, ההסתדרות – ב-45%, והחבל הימי לישראל – ב-10%. בין הדוחפים להקמתה של חברת ספנות לאומית במדינה שבדרך ניתן למנות את דוד בן-גוריון ואת דוד רמז, לימים שר התחבורה הראשון של מדינת ישראל.
בשנות הקמת המדינה
במהלך מלחמת העצמאות ספינותיהן של חברות ספנות בינלאומיות רבות הפסיקו לפקוד את נמלי ישראל, והחברה סיפקה קשר ימי והובילה מזון, ציוד צבאי וסחורות. עם הקמת המדינה הוחלט להקים "צי סוחר ישראלי", בו הספינות בבעלות ישראלית והימאים ישראלים. זאת כדי להבטיח את הסחר ותנועת הנוסעים לישראל (באותן השנים ענף התעופה היה קטן ורוב מוחלט של תנועת הנוסעים הייתה באוניות). עם הקמת המדינה הייתה בבעלות "צים" רק ספינה נוסעים אחת, ה"קדמה". בין קיץ 1948 למרץ 1949, רכשה "צים" במהירות ספינות נוספות, חלקם בשותפות עם חברות אחרות בבעלות פרטית של בעלי הון יהודים מבריטניה וארצות הברית, בהן "נגבה", "ארצה" ו"גלילה". כמה מאוניות "צי הצללים" – אוניות המעפילים שנעצרו על ידי המנדט הבריטי – צורפו לצים לאחר קום מדינת ישראל (לאחר שלב ביניים בו טיפלה באוניות חברה בשם "אוניות וספינות", שהתמזגה עם "צים"), בהן היו אוניות המעפילים הגדולות ביותר, פאן יורק ופאן קרסצנט, שעגנו בקפריסין לשם הובלו על ידי הבריטים. צוותי האוניות שמרו על כושר השיט שלהן ומיד עם הכרזת העצמאות הצטרפו גם הן לצים, בשמות חדשים – קוממיות ועצמאות. בנוסף הוקמה חברה נוספת, "קווי ישראל-אמריקה", שהייתה בבעלות משותפת עם משפחת רקנאטי. בשלב זה היו בצי הסוחר הישראלי 15 ספינות והוקמה חברת ניהול משותפת בשם "שה"ם" (שירותי הים בע"מ).
כחברה ממשלתית
ב-1957 דרשה הממשלה להיות שותפה בהנהלת החברה, בשלב זה הייתה הבעלות בחברה בידי "חברת העובדים" (50%) ו"הסוכנות היהודית" (50%), אך המדינה הזרימה כספים דרך "חברת השילומים" והלוואות. שנה אחר כך דרשה להיות שותפה בבעלות, והוקמה וועדה לבחינת השינוי במבנה החברה. וב-1959 הוסכם שהמדינה תקבל שליש מהבעלות ועל שינוי במבנה הנהלת החברה (בהמשך קיבלה המדינה גם את חלקה של הסוכנות היהודית בחברה כך שהיא החזיקה בשני שלישים). במקביל פורקו שותפיות של החברה עם קואופרטיבים של ימאים שהפעילו חלק מאוניות החברה.
ההנפקה בבורסה
במחצית השנה הראשונה לשנת 2022 החברה דיווחה על רווחים של כחמישה מיליארד דולר, וחילקה דיוידנדים בסכומים של כשלושה מיליארד דולר. לאחר הדוחות הרבעוניים שפורסמו באוגוסט החברה הודיעה על הפחתת התחזיות לצמיחה ברווחים, המשקיעים הגיבו בפאניקה ומניית החברה נחתכה משיא של 91 דולר בחודש מרץ ל-26 דולר בחודש ספטמבר, כתוצאה מכך החברה נסחרה מתחת להון העצמי שלה ואף נמוך יותר משווי המזומנים אשר היו באותה עת בקופת החברה.