cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
דיוקנו של מוזיקאי
תיאור היצירה
דה וינצ'י, בהפניית המוזיקאי כדי להעסיק את הצופה, ניצל את כישורי ההתבוננות והציור שלו כדי ליצור דמות בעלת מחשבה ורצון. באופן זה הדיוקנאות הפכו לאמצעי שבאמצעותו דה וינצ'י יכול היה להפגין את כוחו של הציור הנטורליסטי. עבודות של תלמידיו של דה וינצ'י מראות כי לציור זה הייתה השפעה מיידית.
צעקה 2
עלילה
בסצנת הפתיחה, שני סטודנטים הלומדים בקולג' וינדזור באוהיו, מורין אוונס (ג'יידה פינקט) ופיל סטיבנס (עומאר אֵפְּס), הולכים להקרנת בכורה של הסרט "דקירה", סרט המבוסס על ספר שכתבה גייל וות'רס (קורטני קוקס) על הרציחות בוודסבורו שנה קודם לכן. לכבוד הקרנת הבכורה של הסרט כל צופה מקבל ערכה הכוללת את מסכת גוסטפייס ופגיון מזויף הזוהר בחושך. פיל הולך לשירותים ושם הוא נרצח על ידי גוסטפייס חדש. הרוצח לובש את בגדיו של פיל, שם את המסכה ומתיישב ליד מורין. במהלך סצנת רצח בסרט, הקהל יוצא משליטה ומתחיל "לדקור" אחד את השני. הרוצח מנצל זאת ודוקר את מורין שוב ושוב. הקהל חושב שמדובר בטריק פרסומי ושמורין מזייפת רצח. כשהם מבינים שמורין באמת נרצחה, כבר היה מאוחר מדי.
תערובת אוטקטית
תערובת אוטקטית (או נקודה אוטקטית) היא תערובת של שני חומרים או יותר, בעלת הרכב נתון, אשר בו מתקבלת טמפרטורת ההיתוך הנמוכה ביותר. ההרכב האוטקטי מתאפיין במיקרו-מבנה למלרי (שכבתי). לא מכל תערובת של חומרים ניתן לקבל הרכב אוטקטי, וניתן לבדוק האם הרכב מסוים יוצר מערכת אוטקטית, באמצעות דיאגרמת פאזות.
סולמית
הסולמית או #, (הדומה לסימן הדיאז - ♯) היא סימן כתב המשמש לסמל "מספר" או ערך מספרי. סימן זה מקביל ל№ המקובל באוסטרליה, בקנדה, בממלכה המאוחדת, בניו זילנד וברוסיה. ניתן למצוא אותו במקלדת מחשב סטנדרטית על מקש הספרה 3 בשורת הספרות (שמעל שורות האותיות) ולהקליד באמצעות.
תרבות אוטיסטית
ספרות
ספרה של מרגרט אטווד, "בז וניאלה" (מאנגלית: עמנואל לוטם, הוצאת כנרת, 2006), מספר על אוניברסיטה הקרויה "אספרגר יו", שכל הסטודנטים הלומדים בה הם אוטיסטים במידה זו או אחרת. הסטודנטים נוהגים לכנות אנשים לא-אוטיסטים בכנוי "נוירוטיפיקלים", ורואים אותם כמשהו שונה לחלוטין (ואולי נחות) מהם. סופו של המין האנושי מגיע כמעט לחלוטין בגלל הדמות של בז, שהיה סטודנט באספרגר יו. ושלא היה שונה מהכלל. הוא האמין שהמין האנושי, לקראת סוף הספר, נידון לכליה, בגלל ניצול היתר של משאבי הטבע ובגלל השחיתות של האליטות החברתיות.
אמנות
אתר האינטרנט תרבות אוטיסטית מכיל קישורים למגוון אתרי תרבות אוטיסטית, הכוללים גם אמנות אוטיסטית. אוטיוי הוא ערוץ הטלוויזיה האוטיסטי. ג'סיקה פארק היא אמנית אוטיסטית ידועה. ישנם גם אוטיסטים רבים היוצרים קטעי וידאו ושמים אותם באתר יוטיוב. קטע הווידאו האוטיסטי הניצפה ביותר ביוטיוב הוא "בשפתי שלי" מאת אמנדה באגס.
יהודה המשוחררת
חלק א
1. כניסת הצבא הבריטי ירושלימה בהנהלת המפקד, הגנרל אלנבי. חנוכה תרע"ח (11 בדצמבר 1917); 2. חנוכה בית הספר העברי לבנות בירושלם, יום אחרי הכבוש; 3. חמישה עשר בשבט בירושלם (ראש השנה לאילנות); 4. שבי-גולה ראשונים אחרי הכיבוש על יד הכותל המערבי; 5. פתיחת ביתן "בצלאל" בנוכחות מושל העיר ונכבדי העדה העברית; 6. העבודה בבתי מלאכה לטוית צמר בירושלים מיסודו של הוועד הפועל הציוני; 7. האספה הכללית של מורי יהודה בירושלים ז' ניסן; 8. עבודת ירקות בירושלם על ידי הקבוצה המשותפת; 9. מקום המקדש והחג הערבי "נבי מוסא" בירושלם; 10. סביבות ירושלם מצד מזרח: הר הזיתים וכפר שלוח; 11. מערת כלבא שבוע, (קברות המלכים), בירושלם; 12. קבלת פני החילים היהודים מחזית ארץ-ישראל, עולי רגל ירושלימה לחג הפסח; תמונה עומדת: השבת ספרי התורות ליפו.
שרון דרוקר
ביוגרפיה
ב-26 בינואר 2016 מונה למאמן נבחרת בולגריה, אך חודש לאחר מכן ויתר על המשרה לטענתו מסיבות אישיות.
LiveLeak
אירוע בולט נוסף הוא פרסום הסרט פתנה ב-27 במרץ 2008, אשר הוסר לבסוף ב-28 במרץ עקב איומים על חיי צוות האתר.
קרן יחד
פעילות
"קרן יחד" היא יוזמה שמטרתה היא לאגד מספר רב של משפחות ביחד שיעניקו תמיכה כלכלית למשפחות החברות בה, במקרה שאחד מההורים נפטר. הקרן הושקה בדצמבר 2013 בתמיכתם של מספר רבנים מהציונות הדתית. הקרן פועלת כך שבמקרה שאחת מהמשפחות המנויות בקרן מתייתמת מאחד ההורים, יגויס עבור כל אחד מהיתומים שגילם קטן מ-30, סכום של 10 שקלים מכל מנוי עד לסכום של 150,000 שקלים.
בינואר 2014 יצא קמפיין פרסומי בעיקר על גבי עלוני שבת שמחולקים בבתי הכנסת שבו נראו מספר ידוענים מקומיים מהמגזר הדתי, שהצטרפו לקרן בעצמם.
אברהם קריניצי
קורות חיים
לאחר הגעתו ארצה עבד כמה חודשים כנגר ברחובות ובראשון לציון. לאחר מכן עבר ליפו ועבד גם בפתח תקווה ותקופת מה היה נתון תחת השפעתו של מיכאל הלפרין, שקרא לנהוג תקיפות בהגנה נגד ערביי הארץ, והיה נוכח כשהלפרין נכנס לכלוב האריות בקרקס ביפו. כחבר פעיל ב"פועלי ציון" נטל חלק בארגון פועלי היקב ובעקבות שביתתם למען שיפור תנאי עבודתם פוטר מעבודתו כנגר.
פעילותו ברמת-גן
אף שכל שנותיו היה חבר ה"הגנה", היה לו יחס מיוחד לאצ"ל וללח"י והם פעלו ברמת-גן בתמיכתו. הממשל הבריטי כינה את רמת-גן "האינקובטור של הטרור היהודי", וקריניצי ראה בכך מחמאה. בקיץ 1947 הוא נעצר על ידי הבריטים והוחזק במחנה המעצר בלטרון במשך חמישה שבועות, יחד עם ישראל רוקח, ראש עיריית תל אביב ועובד בן עמי, ראש מועצת נתניה.
אור מאופיר
מקים המכינה והעומד בראשה עד 2009 הוא הרב יעקב (קובי) לוין, רב היישוב נטע שבחבל לכיש ואלוף-משנה הרב שרון צברי, כיום ראש מחלקת הרבנות ברבנות הצבאית, ששימש במנהלה של המכינה בשנותיה הראשונות, גם כיום העומד בראשה הוא הרב קובי לוין.
נעמי קליין
שינוי אקלים
בשנת 2019, קליין פרסמה את הספר On Fire: The (Burning) Case for a Green New Deal (בתרגום חופשי: "בוער באש: הצורך (הבוער) לניו-דיל ירוק חדש"). הספר מבוסס על מאמרים של קליין מהעשור האחרון העוסקים במאבק כנגד שינוי אקלים בהקשרים פוליטיים-חברתיים רחבים.
ביקורת כנגד ישראל
קליין התבטאה מספר פעמים בעד תנועת החרם על ישראל, ה-BDS. קליין ביקרה בישראל בשנת 2009, סביב פרסום תרגום בעברית לספרה "דוקטרינת ההלם". הספר יצא בהוצאת אנדלוס, המתמחה בספרות ערבית, וקליין תרמה להוצאה את תמלוגיה. בריאיון לעיתון "הארץ" היא אמרה: "חשוב לי לא להחרים את ישראל אלא להחרים את הנורמליזציה של ישראל ושל הסכסוך".
בתי חולים בישראל
בתי חולים ציבוריים
בתי החולים הכלליים הגדולים ביותר שייכים למדינה (ומופעלים על ידי משרד הבריאות) ולקופת חולים כללית.
יחסי אוקראינה–בולגריה
ראשית היחסים
העמים האוקראינים והבולגרים קשורים לא רק במוצאם הסלאבי, בקרבתם האתנית והלשונית, אלא גם בגורל ההיסטורי המשותף, ביחסים בני מאות שנים בחיים הדתיים, התרבותיים, הכלכליים, החברתיים-פוליטיים.
התקופה המודרנית
נושאים רבים מאגדים את אוקראינה ובולגריה כיום: יישום רפורמות מקומיות רחבות היקף, סדרי עדיפויות דומים למדיניות חוץ, שכנות הים השחור.
הביקור של נשיא בולגריה באוקראינה בשנת 2003 תרם לחיזוק שיתוף הפעולה בכל התחומים. ההערכה הגבוהה של המצב הנוכחי של פיתוח היחסים המדיניים אושרה בהצהרה המשותפת של נשיאי שתי המדינות, שבה הצהירה בולגריה על תמיכתה בהצטרפות אוקראינה ל ולנאט"ו.
תנועת דור דעה
תנועת דור דעה (כונתה: דְּרַאדֲּעַה, ואנשיה: דַּרְדְּעִים) הוא פלג קטן ביהדות תימן שנוסד בעיר צנעא בתחילת המאה העשרים מתוך הזרם הבלדי על ידי הרב יחיא קאפח ותלמידיו. הפילוג נבע מן המחלוקת בין חברי הקבוצה לשאר יהודי תימן בנוגע לקבלה ולהלכה הנפסקת על פיה. תנועת "דור דעה" ביקשה לשחזר את מה שראתה כתפיסה היהודית המקורית של היהדות, במטרה לתקן את הנטייה לעבר הקבלה, שבה ראתה עבודה זרה. המודל שעמד בפניהם של מייסדי התנועה היה זה של הרמב"ם.
רקע
סייעו לכך הקשרים המיוחדים של הרמב"ם עם היהודים בתימן, ופעולותיו להצלתם מגזרות השלטון המוסלמי. ישנה מסורת בין חכמי תימן, כי יהודי תימן בחרו במודע לאמץ את משנת הרמב"ם, לאור ההתאמה הרבה בין שיטתו ההלכתית לבין מנהגיהם הקיימים של יהודי תימן עוד מתקופת הגאונים.
אוגוסט, הדוכס הגדול של אולדנבורג
משפחתו
ב-24 ביולי 1817 התחתן אוגוסט עם אדלהייד, נסיכת אנהלט-ברנבורג-שאומבורג-הוים, בתם של ויקטור השני, נסיך אנהלט-ברנבורג-שאומבורג-הוים ואמליה, נסיכת נסאו-ויילבורג, ממנה נולדו לו שתי בנות:
תנועת דור דעה
רקע
הרעיונות הקבליים משכו את ליבם של רוב יהודי תימן, אם כי היו גם התנגשויות בין מקובלים ושאינם מקובלים
הפולמוס
פעולותיו ודעותיו של הרב קאפח ששימש כחכם באשי בתימן לזמן קצר, עוררו פולמוס רחב, שהגיע עד לרבני ירושלים מעדת הספרדים, האשכנזים, המערבים והתימנים, והם חתמו על חרם נגדם.
ברט קוואנו
ביוגרפיה
קוואנו נולד ב-12 בפברואר 1965 בוושינגטון הבירה, למשפחה קתולית. הוריו הם אוורט אדוארד קוואנו ג'וניור ומרתה גמבל (מרפי). אמו הייתה מורה להיסטוריה בתיכונים וודסון ומקינלי בוושינגטון בין 1960 ל-1970. היא קיבלה תואר במשפטים מאמריקן יוניברסיטי בשנת 1978, ולאחר מכן כיהנה כשופטת בבית משפט מחוזי במרילנד מ-1995 עד 2001. הוא גדל בבת'סדה שבמרילנד, למד בבית ספר תיכון קתולי לבנים (Georgetown Preparatory School) בצפון בת'סדה. לאחר מכן למד לתואר ראשון (BA, 1987ׂׂ) ולתואר במשפטים (JD, 1990), שניהם מאוניברסיטת ייל. לאחר סיום לימודיו התמחה אצל השופט וולטר סטפלטון בבית המשפט לערעורים של ארצות הברית עבור הסבב השלישי, לאחר מכן אצל השופט אלכס קוזינסקי בבית המשפט הפדרלי התשיעי לערעורים. לאחר מכן, היה במשך שנה עוזר מחקר לקנת' סטאר, אז פרקליט המדינה של ארצות הברית. לאחר מכן התמחה והיה עוזר לשופט בית המשפט העליון אנתוני קנדי, שאת מקומו ירש לימים.
טענות להתנהגות מינית בלתי הולמת
יושב ראש ועדת המשפט של הסנאט, אשר עורכת את השימוע למועמדים לשיפוט, הסנאטור צ'אק גראסלי אמר כי מטריד אותו כי האשמות על אירועים שהתרחשו לפני 35 שנה צצות בדיוק בזמן השימוע, וכי קוואנו עבר בדיקות רקע על ידי ה-FBI מספר פעמים לתפקידים קודמים ולא נמצא דבר. ב-24 בספטמבר טענה אשה שלישית בשם ג'ולי סווטניק, בתצהיר בשבועה דרך עורך הדין מייקל אוונאטי, כי ראתה את קוואנו וחברו מארק ג'אדג' מתייחסים באופן פסול לבחורות בעת מספר מסיבות שנכחו בהן ביחד, שבהן, לטענתה, אף סיממו בחורות כדי לאנוס אותן. קוואנו הכחיש האשמות אלו.
דרישה לחקירת FBI נגד שתיים מהמתלוננות
בשנת 2019 נבחר על ידי השבועון "טיים" לאחד ממאה האנשים המשפיעים בעולם (גם כריסטין פורד נכללה ברשימה זו).
כפר המילניום
ישראל
ביתן זה רוצף באבן ירושלמית שהובאה מירושלים. הביתן הציג את ההיסטוריה של ירושלים באמצעות מסע וירטואלי המציג את 3,000 שנות ההיסטוריה של העיר. בנוסף יכלו המבקרים לשלוח פתקים וירטואליים באמצעות מחשב שהודפסו והוטמנו בכותל המערבי, וכן הוצג עט המתרגם כתב עברי לאנגלית.
יוצרים
בכפר פעלו יוצרים מארצות שונות אשר הציגו עבודות יד ומכרו מעבודותיהם. הארצות שהוצגו היו לבנון, פרו, תאילנד, מצריים, יוון, קוריאה וונצואלה.
צבי גדליהו סוכובולסקי
חייו
נולד בביאליסטוק (אז באימפריה הרוסית), לאברהם זאב ואסתר אטקה, משפחה שהעניקה לילדיה חינוך מסורתי וכללי. למד ב"חדר עברי", הצטרף לחובבי ציון (אחיו דוד היה פעיל בתנועה ומזכירו של הרב שמואל מוהליבר). שעסק בהוראת השפה העברית לבני נוער. בשנת 1904, בגיל 18 עלה לארץ ישראל, בה התגוררו כבר אחיו יחזקאל דנין (סוכובולסקי) ותמימה סוכובולסקי, כדי להגשים את האידיאלים הציוניים של העלייה השנייה - עבודה עברית וכיבוש העבודה. עבד כפועל חקלאי ובחפירת בארות במושבות ראשון לציון, פתח-תקווה ונס ציונה, בפרדסים ביפו, ביער בן שמן, במלחמיה בגליל, היה חבר במשך שנתיים בקבוצת חולדה וחי שלוש שנים בחיפה. השתלם תקופות קצרות בלימודי חקלאות בשווייץ וברוסיה.
נחל ניצנה
לאחר חציית הכביש, פונה הנחל לצפון-מערב, ומשם הנחל חוצה את רמות הגיר של מערב רמת עבדת. לאורך כ-30 קילומטר פזורים שרידים רבים: מדרגות חקלאיות עתיקות, מאגורות מים, מבנים מתקופת הברזל ומן התקופה הרומית וריכוזים של ציורי סלע.
דיפלודוקוס
מאפיינים
מאובני הדיפלודוקוס התגלו בויומינג, קולורדו, יוטה ומונטנה שבארצות הברית ותוארו על ידי החוקר האמריקאי עותניאל צ'ארלס מארש ב-1878.
בתרבות
הזמר תומאס וסלי פנץ המכונה "דיפלו", בחר בשם הבמה שלו על שם הדיפלודוקוס.
ויליאם היולט
'''ויליאם ר. היולט (באנגלית: William Reddington Hewlett'''; 20 במאי 1913 - 12 בינואר 2001) היה, יחד עם דייב פקארד, מייסד חברת היולט פקארד (HP).
&
היסטוריה
מקורו של הסימן ברומא העתיקה במאה הראשונה. כיום משערים שמזכירו של קיקרו, מרכוס טוליוס טירו, הוא שהמציא את הסימן, תוך ליגטורה של האותיות E ו־T. עם הזמן הפך הסימן למעגלי יותר, ופחות דומה לשתי האותיות.
משבר הדיור בישראל
במרוצת השנים עלו מספר ניסיונות לטפל במשבר הדיור: מע"מ אפס, מחיר למשתכן, מחיר מופחת, מחיר מטרה, דירה בהנחה, תמ"א 38 ופינוי בינוי.
כלליות התופעה
עליית מחירי הדיור התבטאה גם במחירי השכירות. כפי שניתן לראות בתרשים ה', בין השנים 1998 עד 2008 היו מחירי השכירות יציבים. עם זאת, החל משנת 2008 ועד 2014, יחד עם עליית מחירי הדירות, החלה עלייה במחירי השכירות הריאליים הממוצעים. שכר הדירה הריאלי עלה ב-1,022 ₪ המהווים גידול בשיעור מצטבר של 37.2%. העלייה הפסיקה בין השנים 2015 – 2017, כאשר נצפו עליות וירידות בשיעורים שבין 0.2% ל-0.4%.
גודל הדירה
בין 2009 ל-2021 רוב מוחלט של הדירות שנבנו בישראל היו דירות של ארבעה, חמישה, שישה חדרים ויותר.
תרמיט
תרמיט (באנגלית: Thermite) הוא תערובת של תחמוצת מתכתית (למשל תחמוצת ברזל) עם אבקת אלומיניום. כשמציתים את התערובת, החומר עובר תגובה אקסותרמית הקרויה תגובה אלומינותרמית או תגובת תרמיט. במהלך התגובה הופכת התחמוצת למתכת. התרמיט יכול לבעור בטמפרטורה גבוהה (עד קרוב ל-2,500 מעלות צלזיוס) בזכות נקודת הרתיחה הגבוהה של אלומיניום.
הסיכול הממוקד בשאמיל בסאייב
ניסיונות לחסל את בסאייב
הפעם האחרונה בה דווח על מותו האפשרי של בסאייב הייתה באוקטובר 2005. אז דיווח העיתון צ'צ'נסקו אובשצ'סטבו, שהתייחס לנתונים ממקור במחלקת שירות הביטחון בקברדינו-בלקריה, כי "המחבל מספר 1" נהרג, אך מכיוון שהזיהוי הרשמי טרם בוצע, המידע נותר בלתי רשמי עד לסיום המבצע. המקור אמר שעל פי החשד קבוצת חמושים בראשות בסאייב חוסלה כשניסתה לתפוס את שדה התעופה של נאלצ'יק.
תגובה ציבורית להריגת בסאייב
לטענת שירות הביטחון הרוסי, בסאייב חוסל בליל 10 ביולי 2006 באזור הכפר אקאז'בו (מחוז נזראן באינגושטיה) כתוצאה מפיצוץ משאית קאמא"ז שנשאה נשק ותחמושת. לפי אחת הגרסאות, המשאית נועדה לפוצץ את בניין משרד הפנים של אינגושטיה. שעות ספורות לאחר גילוי האירוע ובדיקת משטרת אינגושטיה את זירת האירוע, מנהל שירות הביטחון הפדרלי, ניקולאי פטרושב, הודיע רשמית שבסאייב יחד עם חמושים אחרים נהרגו בפשיטה חשאית שתוזמנה כך שתתרחש סמוך לפסגת "G8".
לה בל פרונייר
היסטוריה
היצירה מתוארכת לשהותו הראשונה של האמן במילאנו. היא הוזכרה לראשונה, תוך יחוס ללאונרדו דה וינצ'י, בשנת 1642, כחלק מהאוסף המלכותי של טירת פונטנבלו.
וירג'יניה רומטי
וירג'יניה (ג'יני) מ' רומטי (באנגלית: Virginia "Ginni" M. Rometty ; נולדה ב-29 ביולי 1957) היא מנהלת אמריקאית. בשנים 2012–2020 שמשה כיושבת ראש חבר המנהלים, הנשיאה והמנהלת הכללית של חברת IBM ומתוקף כך עמדה בראש החברה. לפני שמונתה למנכ"לית עבדה בתפקיד סגנית נשיא בכירה, הממונה על המכירות ועל השיווק ועל האסטרטגיה. תשע שנים רצופות נמנתה עם "חמישים הנשים החזקות ביותר בעולם העסקים" (לפי המגזין Fortune) וב-2013 אף דורגה על ידי המגזין במקום הראשון.
ביוגרפיה
רומטי היא האישה הראשונה שמונתה למנהלת הכללית שלIBM; על כך אמר קודמה בתפקיד, פאלמיסנו: "ג'יני קיבלה את זה בגלל שזה מגיע לה... זה לא קשור במאומה למדיניות חברתית מתקדמת".
פיטר פן
אישיות
הן במחזה והן בספר, פיטר מסמל את האנוכיות האפיינית לגיל הילדות, ומתואר כשכחן וכמרוכז בעצמו. לנוכח אתגרים וסכנות הוא מפגין אומץ, וחף מכל פחד.
עיבודים לבמה בישראל
בשנת 2009 עלתה הפקה משותפת של תיאטרון אורנה פורת לילדים ולנוער ותיאטרון חיפה למחזה, שעיבדה וביימה צביה הוברמן, בהשתתפות דורון עמית שגילם את פיטר פן, יוסי מרשק כקפטן הוק, תמר שם אור בתור וונדי, מירב שירום כטייגר לילי ואחרים.
בשנת 2021 עלתה הפקה חדשה משותפת של התיאטרון הקאמרי ותיאטרון אורנה פורת לילדים ונוער, עיבוד מקורי של שירילי דשא ורועי שגב, ובבימויו של גלעד קמחי. אלון סנדלר בתפקיד פיטר פן. מיה לנדסמן/יעלי רוזנבליט בתור וונדי, עופרי ביטרמן בתפקיד קפטן הוק, נעם ברט בתפקיד טינקר בל. עוד משתתפים בהצגה אלעד אטרקצ'י, נדב נייטס/גלעד מרחבי, ערן מור/גיא רוזן, שון מונגוזה/מתן און ימי ומני גרוס. במרכז העיבוד החדש עומדת דמותה של וונדי, והדרך שהיא עוברת מבית יתומים, בריחה לארץ לעולם לא, וחזרה למציאות בסוף המחזה ואימוצה של וונדי על ידי משפחה אומנת.
המוזיאון הצ'יליאני לאמנות פרה-קולומביאנית
היסטוריה
במהלך שנות השבעים של המאה ה-20 הורה לראין לעורך הדין חוליו פיליפי (Julio Philippi) להכין מודל משפטי שמטרתו ליצור מוסד שיכלול את החפצים מהאוסף הפרה-קולומביאני. המודל הוביל להקמת קרן משפחתית (Fundación Familia Larraín Echeñique), שמטרתה להקים מוזיאון המיועד לשימור, מחקר והצגה של אוסף זה.
המבנה ותולדותיו
המוזיאון שוכן בפינת הרחובות בנדרה (Calle Bandera) וקומפנייה (calle Compañía), רחוב אחד מערבית מהכיכר המרכזית של סנטיאגו, במבנה בסגנון אדריכלות נאו-קלאסית הקרוי "ארמון המכס המלכותי" (Palacio de la Real Aduana).
מורסיה (עיר)
במורסיה יש בניינים רבים בסגנון המורי. האתרים הבולטים בעיר:
שידור ציבורי
השידור הציבורי במרחב המקוון
עם מהפכת האינטרנט, השידור הציבורי התרחב גם לאינטרנט ולמדיה דיגיטלית למחשבים וטלפונים חכמים. בכך הוא זמין בכל עת, ללא הגבלת לוח השידורים, וללא תלות במקלט טלוויזיה או רדיו. בישראל, השידור מקוון מתקיים בשידור חי של כל תחנות הרדיו של קול ישראל וכמו כן ניתן להאזין להקלטות המהדורות האחרונות של חלק מהתוכניות. גם גלי צה"ל משדרים שידור ישיר באינטרנט. חלק מתוכניות הרדיו בשידור הציבורי בישראל מחזיקות דף לעוקבים ברשתות חברתיות באינטרנט.
הולנד
omroep, אגודות שידור ציבוריות מקבלות כסף וזמן לצורך שידור ברדיו ובטלויזה הציבוריים בהולנד. האגודות האלה מקבלות מימון בהתאם לגודלן והן אמורות לשקף את המגוון של האוכלוסייה במדינה.
הטלוויזיה הציבורית
בשנת 2013 הוקם ערוץ הטלוויזיה הציבורית הרוסית המהווה ערוץ ציבורי בבעלות המדינה. תכניו מאופקים יותר מתכני הטלוויזיה המסחרית. החומרים בשידור נושאים בדרך כלל אופי חינוכי וכולל סרטי תעודה ועיסוק מועט בפוליטיקה.
גאבור סטהלו
גאבור סְטֶהְלוֹ (בהונגרית: Sztehló Gábor, נולד בשם Szenczy Gábor Győző Jenő Béla; בודפשט, 25 בספטמבר 1909 – אינטרלאקן, שווייץ, 28 במאי 1974) היה כומר לותרני הונגרי שהציל אלפיים איש בשואה, חסיד אומות העולם והיה החולם והיוצר של גאודיופוליס – עיר השמחה.
ז'אן ארפ
ז'אן (הנס) ארפ (בצרפתית: Jean Arp או Hans Arp; 16 בספטמבר 1886 – 7 ביולי 1966) היה צייר פסל ומשורר שווייצרי.
ביוגרפיה
סגנון עבודותיו של ארפ היה מופשט והוא התרכז ביצירת פסלים, תבליטים וקולאז'ים ובהם צורות אותן כינה 'ביו-מורפיות'. צורות אלו, הנובעות מן האר נובו ומהאמנות הסימבולית היו בעלות קווי מתאר מעוגלים ודמו לחלקי גוף או יצורים שונים.
יצירותיו של ארפ שונות מיצירות הסוריאליזם בכך שהן חסרות את האופי הפסיכולוגי של העבודות, אשר הודגש על ידי ברטון ואחרים (לעומת הגישות השונות אשר יוצגו למשל על ידי ז'ורז' בטאיי). עם זאת יש בהן חינניות וקלילות.
מיקלוש סאבולצ'י
משפחתו
אביו, לאיוש סאבולצ'י, היה סופר, משורר ועיתונאי; דודו בנצה סאבולצ'י היה מוזיקולוג.
אסף אמדורסקי (אלבום, 1994)
בשנת 2009, ולאחר מספר שנים שלא היה זמין בחנויות, יצא האלבום במהדורה מיוחדת עם דיסק בונוס שכולל קטעי מולטימדיה, ושירים נוספים.
מבצע מירון
תיאור האירוע
ב-21 ביוני 1967 יצאו שני אזרחים חובבי טבע מבית ספר שדה שבהר מירון לאסוף דוגמאות של צמחים בפתחת נחל שיאון (ואדי עַסַל). בעודם מסיירים בנחל פתחו רועים לבנוניים באש אוטומטית לעברם. השניים ניסו להימלט, אך רק אחד מהם הצליח להיחלץ ולדווח למשטרה על התקרית. השני, יחיאל מדור-חיים, נעדר. ב-22 ביוני בשעה 18:00 הורה אג"ם פיקוד הצפון לחטיבת גולני לצאת ל'מבצע מירון' - סריקת כל המזרעות (חוות חקלאיות) ומשכנות הרועים שעל מורדות החרמון משני צידי ואדי עַסַל.
אזור זה אומנם נכלל בהתאם להסכם הפסקת האש בתוך השטח שבשליטת צה"ל, אך מעולם לא נסרק. בשעה 21:00 התכנסה קבוצת פקודות בגדוד 13, ועליו הוטלה המשימה. למילוי המשימה הוקצו לגדוד מחלקה מסיירת גולני ומסוק תובֶלֶת סער סיקורסקי S-58 שינחת בקֻנֵיטְרַה באור ראשון, וכן יימצא מטוס קל לקישור ולממסר בשדה הנחיתה בקֻנֵיטְרַה. הגדוד התארגן בחמישה כוחות סריקה, ולכל אחד מהם נקבע אזור סריקה. כמו כן היה כוח עתודה גדודי בפיקוד המג"ד, ומניינם של כל הלוחמים עמד על 160.
דוכס מרלבורו
היסטוריה
התואר נוצר ב-1702 על ידי המלכה אן; ג'ון צ'רצ'יל, שאשתו שרה הייתה ממקורביה של המלכה, החזיק קודם לכן בתואר לורד צ'רצ'יל מאיימות' באצולה הסקוטית (1682), שהתבטל עם מותו, ובתואר רוזן מרלבורו (1689) לפי החלטה של המלך ויליאם השלישי. אן העניקה לצ'רצ'יל כבוד נוסף, כיוון שב-13 באוגוסט 1704 הוביל את צבאות הברית במלחמת הירושה הספרדית לניצחונות מרשימים מול הצרפתים בקרב בלנהיים, שנערך על גדות הדנובה. היא העניקה לו אחוזה מלכותית בוודסטוק, ומימנה עבורו את הבית שהיה עתיד להיקרא ארמון בלנהיים. בניית הארמון החלה ב-1705 והסתיימה ב-1722, שהייתה גם שנת מותו של צ'רצ'יל. הארמון משמש מאז כמקום מושבם של דוכסי מרלבורו.
Still on My Mind
Still on My Mind (בעברית: עדיין בראשי) הוא אלבומה החמישי של הזמרת האנגלייה, דיידו, אשר יצא לאור ב-8 במרץ 2019 על ידי BMG. זהו אלבומה הראשון מאז שנת 2013. ב-12 בנובמבר 2018 פרסמה הצצה לשיר "Hurricanes". הסינגל הראשון מהאלבום היה השיר "Give You Up" אשר יצא לאור ב-22 בינואר 2019 ושודר בבכורה ברדיו BBC Radio 2. על מנת לקדם את האלבום יצאה הזמרת לסיבוב הופעות עלומי, הראשון שלה מזה 15 שנה. בנובמבר אותה שנה יצא לאורה המהדורה המורחבת של האלבום.
עימות חזיתי
עימות חזיתי (Face/Off - בתרגום מילולי "הסרת פנים", אך בתרגום חופשי גם "עימות" או "עימות חזיתי" בכפל משמעות) הוא סרט קולנוע בבימויו של ג'ון וו ובכיכובם של ניקולס קייג' וג'ון טרבולטה, שיצא לאקרנים בשנת 1997.
באנות סוורין
באנות סוורין או באנאט של סוורין (בלטינית: Banatus Zewriniensis באנאטוס זווריניינסיס, ברומנית: Banatul Severinului או Banatul de Severin באנאטול דה סוורין, בהונגרית: Szörényi bánság או Szörénység או Szörényvidék - סרן באנשאג, בסרבית: Северинска бановина סוורינסקה באנובינה) היה אזור מינהלי, פוליטי וצבאי בדרומה של ממלכת הונגריה, שהוקם בשנת 1228 על ידי הנסיך בלה, לימים המלך בלה הרביעי, אחרי שכבש אותו מידי הקומנים. התקיים כישות מינהלית מיוחדת במסגרת הממלכה בשנים 1228-1524 ושיחק תפקיד הגנתי של "מארקה" מול אויבים מבחוץ - מונגולים, ולאכים, בולגרים וביזנטים במאות 16-15 במערכת ההגנה של הונגריה נגד האיום מצד האימפריה העות'מאנית.
התפתחויות מאוחרות
אחרי גירוש הטורקים והכיבוש האוסטרי נכלל אזור זה לתוך החלק האוסטרי של האימפריה הרומית הקדושה, בהמשך האימפריה האוסטרית והאימפריה האוסטרו-הונגרית. בעקבות הרפורמה הטריטוריאלית משנת 1881 האזור עבר לניהול הונגרי כ"רוזנות", כלומר המחוז קראשו-סרן (Krassó-Szörény). בעקבות מלחמת העולם הראשונה והתפרקות האימפריה האוסטרו-הונגרית, הפך האזור לחלק רומניה.
רבקה נייט
ביוגרפיה
נייט נולדה בעיר פול שבדורסט. היא למדה בבית הספר "יארלס" באפטון שבדורסט שם השתתפה בהפקות מוזיקליות שנתיות. אחרי כן למדה בבית הספר פארקסטון בפוּל וב-"Brownsea Open Air Theatre". נייט הייתה חברה ב"תיאטרון הלאומי לנוער", במסגרתו הופיעה בתפקיד הירו במחזה "מהומה רבה על לא דבר".
הרנאדפטרי
בהרנאדפטרי הייתה קהילה יהודית קטנה.
רוקסן גיי
קריירה
לאחר שסיימה את הדוקטורט, גיי החלה ללמד ספרות אנגלית באוניברסיטת מזרח אילינוי בתקופה זו היא ייסדה את ההוצאה לאור Tiny Hardcore Press. החל מקיץ 2014 גיי מלמדת באוניברסיטת פרדו כתיבה יצירתית.
תבנית בדיקה
דעיכת השימוש
סיבות שונות הובילו לדעיכת השימוש בתבניות בדיקה:
N.S.U פרינץ 1, פרינץ 2, פרינץ 3
N.S.U פרינץ 1, פרינץ 2, פרינץ 3, (NSU Prinz I, II & III), מכונית מיני, 2 דלתות, 4 מושבים שיוצרה על ידי יצרנית הרכב הגרמנית NSU בין השנים 1958–1962.
מחולות סלאביים
אינסטרומנטציה
כלי נשיפה ממתכת: 4 קרנות יער, 2 חצוצרות ו3 טרומבונים.
מצד זוהר
מְצַד זוֹהַר הוא שמם של שני מבנים עתיקים בנחל זוהר. המבנה הראשון הוא מצד זוהר "הישראלי", הנמצא ממערב לכביש 90, בסמוך לשפך הנחל לים המלח. מבנה זה זוהה על ידי הארכאולוגים יוחנן אהרוני ובנו רותנברג בשנת 1957, ותוארך על ידם לתקופת הברזל. המבנה השני נמצא על צוק שמתרומם מעל הנחל, ממערב למצד זוהר "הישראלי", והוא מכונה מצד זוהר "הרומי".
מצד זוהר "הרומי"
מצד זה כולל מתחם מוקף חומת אבן, שהכניסה אליו היא דרך שער עם קשת בצידו המערבי. בראש הצוק מעל החומה ישנו מגדל. בשנת 1864 ביקר באתר הנרי בייקר טריסטראם הבריטי, ותיארך את המבנה כמצד צלבני. החוקר הישראלי נתן שלם סבר שהמצד הוא רומי או ביזנטי. בשנת 2003 נערכה חפירת בדיקה מצומצמת באתר על ידי הארכאולוגים טלי גיני ודב נחליאלי, והמבנה תוארך לתקופה הצלבנית והממלוכית. המבנה שימש כתחנה על דרך הדואר בין עזה לכרך.
ג'ייסון מילר
ביוגרפיה
מילר שילב בין הופעה על בימות התיאטרון והפקת הצגות ובין סטי הצילומים שם הופיע בין היתר בקומדיה הסוריאליסטית "התצורה התשיעית" בתור לוטננט פרנקי רנו, יוצא מלחמת וייטנאם המאושפז עקב מצבו הנפשי המעורער במוסד לפגועי נפש.
בשנת 1980 הופיע בסרט הטלוויזיה "המפלצת של הנדרסון" לצד כריסטין לאטי.
פרכוס פסיכוגני לא-אפילפטי
מעריכים שלכ-20% מחולי הפרכוסים המגיעים למרפאות אפילפסיה יש PNES
אבחון
ברוב המקרים של פרכוסי טוני-קלוני או פרכוסים חלקיים מורכבים ניתן לזהות רמות הפרולקטין בדם אם הדגימה נלקחת בחלון הזמן המתאים. אבל בגלל תוצאות חיוביות מוטעות ושונות בממצאים לא מסתמכים על בדיקה זו לעיתים קרובות.
הבחנה מבדלת
יותר קל להגיד מה זה לא מאשר להגיד מה זה כן.
חיוויאי חום
מאפיינים
אורכו 60–70 ס"מ ומשקלו מגיע עד 2.5 ק"ג. עם זאת הוא נחשב לממוצע ממדים בין העופות הדורסים. נוצותיו חומות והעיניים הגדולות בעלי נוצות אפורות סביבם וסביב המקור. כלשאר החיוויאים עינייו צהובות עזות.
ג'ון לה פרג'
קריירה
בשנות השבעים של המאה ה-19 החל לה פרג' לצייר ציורי קיר, שהפכו פופולריים במבני ציבור ובכנסיות. ציור הקיר הראשון שלו צויר בכנסיית טריניטי, בוסטון, בשנת 1873. אחר כך צייר בכנסיית העלייה ובקפלה של סנט פול, ניו יורק. הוא גם קיבל עבודה פרטית מצד פטרונים עשירים (כקורנליוס ואנדרבילט). לה פרג' המשיך ליצור ציורי קיר במהלך הקריירה שלו: עבור הקפיטול של מדינת מינסוטה. בגיל 71, בכנסיית סנט פול, הוא ביצע ארבעה ציורים המייצגים את ההיסטוריה של החוק. בין עבודותיו האחרונות היו שישה ציורי קיר עבור בית המשפט העירוני בבולטימור.
לה פרג' טייל רבות באסיה ובדרום האוקיינוס השקט, מה שנתן השראה לציוריו. הוא ביקר ביפן בשנת 1886 בחברת הנרי אדמס ובים הדרומי בשנת 1890 וב־1891, ובמיוחד בילה זמן בלימוד התרבות של סמואה, טהיטי ופיג'י, שוב בחברתו של אדמס. בהוואי בספטמבר 1890 הוא צייר נקודות נוף על ואהא ונסע לאי הוואי כדי לצייר הר געש פעיל. מסעות אלה מתוארים בהרחבה בספרו "זכרונות הים הדרומי" ובמכתביו של אדמס.
ויטראז'ים
לה פרג' התנסה בבעיות של שינוי צבע והידרדרות הציור, במיוחד במדיום של ויטראז'. עבודתו התחרתה ביופיים של חלונות מימי הביניים והוסיפה מראות חדשים על ידי שימוש בזכוכית מיוחדת ועל ידי שינוי הצבעים והריתוך של הזכוכית המקורית. זכוכית אופלצנט שימשה במשך מאות שנים בכלי שולחן, אך היא מעולם לא נוצרה כיריעות שטוחות לשימוש בחלונות ויטראז' ובחפצי נוי אחרים. לצורך הניסויים המוקדמים שלו, נאלץ לה פרג להזמין משטחי זכוכית שטוחה המיוחדת מיצרן זכוכית מברוקלין.
וילהלם גזניוס
רקע משפחתי ולימודיו
אף־על־פי שהשיעורים שנתן נהנו מקהל קבוע של 30 סטודנטים, הם הופסקו באוגוסט 1809 בלחץ הפרופסור כריסטיאן גוטלוב היינה (1729–1812), המנהל הקשיש המפורסם של ספריית האוניברסיטה, אשר התנגד, יחד עם אייכהורן, לקידומו של גזניוס באוניברסיטה, ומשום כך הסכים גזניוס לקבל את הצעת ההיסטוריון יוהנס פון מילר (1752–1809) למשרת מורה בגימנסיה הקתולית בעיר היילבאד הייליגנשטאט שבאייכספלד, תורינגיה. באותה שנה נפטרה אמו בנורדהאוזן, בגיל 51.
פעילותו כמורה וחוקר
בנוסף לספרי דקדוק ומילונים של שפות שמיות, גזניוס פרסם פירוש על ספר ישעיהו, עבודות על הדת השומרונית, ועבודות על הגאוגרפיה של המזרח התיכון.
דויד ברוזה
דויד ברוזה (נולד בי"ז באלול ה'תשט"ו, 4 בספטמבר 1955) הוא זמר, מוזיקאי ומלחין ישראלי.
הפריצה עם "האשה שאיתי"
במרץ 1983 הוציא ברוזה את האלבום "האשה שאיתי", שהכיל שירים ספרדיים מתורגמים לעברית, כחלק מההשפעות הספרדיות שספג בנעוריו. את השירים תרגם יהונתן גפן והפיק ועיבד לואי להב. רבים מהשירים באלבום, כמו "האשה שאיתי", "בליבך" ו"סיגליות", הפכו ללהיטים גדולים. באלבום נכלל גם שיר אחד מקורי שהלחין ברוזה למילים של גפן, בשם "הרומבה". אלבום זה הוא אחד האלבומים הנמכרים ביותר בישראל עד היום, הוא נמכר ביותר מ־200,000 עותקים (פלטינה מחומשת). גם סיבוב ההופעות שנלווה לאלבום הצליח מאוד. באוגוסט 1983 הגיע הזמר הספרדי פאקו איבנז לישראל, והצטרף לסיבוב ההופעות של ברוזה.
המשך הקריירה בישראל
בקיץ 1994 יצא אלבומו של ברוזה "החומרים שמהם עשויה האהבה", שאת רוב שיריו כתב יהונתן גפן. מהם התפרסם השיר "סתיו מסוכן". שירים נוספים שהתפרסמו מהאלבום היו "נטשה" ו"חולם אותך לאט".
שנות האלפיים
בשנת 2010 השיק, בשיתוף עם יצרן הגיטרות שמוליק בודגוב, קו גיטרות קלאסיות על שמו.
דומיניק הווארד
ביוגרפיה
ב-2008 קיבל יחד עם שאר חברי הלהקה מאוניברסיטת פלימות' תואר דוקטור לשם כבוד באמנות, על תרומתו למוזיקה.
Spectre of the Gun
תקציר העלילה
ה"אנטרפרייז" מתבקשת ליצור קשר עם המלקוטיאנים, גזע חייזרי מתבודד. כשהם מתקרבים לכוכב הלכת של המלקוטיאנים, הם נתקלים במצוף חלל המזהיר אותם להתרחק, אך קפטן קירק מורה לספינה להישאר במסלול. כשהם במסלול כבידתי סביב הכוכב, קירק, הקצין הראשון ספוק, המהנדס הראשי סקוטי, קצין הרפואה הראשי ד"ר מק'קוי והנווט צ'כוב משתגרים אל פני השטח.
ביקורות
זק הנדלן מ"מועדון ה-AV" העניק לפרק דירוג '+B', ביקר את הכתיבה הרופפת, אך שיבח את העימות הסופי המרשים שלו ואת "האווירה המוזרה והלא אחידה שלשם שינוי עובדת לטובת התוכנית". בשנת 2012, "מועדון ה-AV" דירג פרק זה כאחד מעשרת הפרקים "שחייבים לראות" בסדרה המקורית.
השפעתה התרבותית של מדונה
בארצות הברית
הפרופסורית ברטה א. סמית' שומאדה חשה שרק מדונה מתחרה במרחב שכבשה אופרה ונפרי בסוף המאה ה-20 ובנפש התרבות הלאומית. במהלך שנות ה-80 וה-90 התייחסו אליה כתנועה פמיניסטית, פוליטית ומינית משל עצמה. אן פאוורס אמרה ש"אינטלקטואלים תיארו אותה כמגלמת מין, קפיטליזם וידוענית בעצמה". שרה מרקוס אמרה ש"הזמרת הביאה את השינויים בתרבות האמריקאית". בנוסף לכך, היא אמרה ש"התפשטותה של השחרור המיני לאמריקה התיכונה, שינתה את המדינה הזאת לטובה. וזו לא חדשות ישנות; אנחנו עדיין חיים אותה". בסיכום המאמר שלה כתבה: "שמדונה שינתה מחדש את התרבות האמריקאית". הפרופסור וההיסטוריון גלן ג'ינסון אמר כי היא "שחררה את האמריקאים מעכבותיהם וגרמה להם להרגיש טוב עם הנאה". הסופר הסקוטי אנדרו או'הגן כתב: "מדונה היא כמו יריבה הרואית לאוטוריטריות תרבותיות ופוליטיות של הממסד האמריקאי".
אופנה
המוזיקולוגית סוזן מק'קלרי, כתבה ש"דיו רב נשפך בדיון סביב הדימוי החזותי של מדונה". הפרופסורית והבלשנית הבריטית שרה מילס בספרה, "מגדר את הקורא" (1994), כינתה את מדונה כ"חדשנית", בעיקר בשימוש בתמונות והתרכזה באופן גורף בווידאו קליפים שלה, שהופצו לארוך הקריירה שלה. כעבור שני עשורים, בעת כתיבת כתב העת "כתב העת לתרבות פופולרית" בשנת 2014, אישר פרופסור חבר חוסה פ. בלאנקו שאנשי אקדמיה ומבקרי אופנה התייחסו להשפעתה של מדונה באופנה. בלאנקו הוסיף עוד את השקפתו על מדונה במאמר זה באומרו שהיא "משתמשת בבגדים על מנת לסמל תרבות. כדי להעביר את פרסונה וגם כדי ליצור אישיות רבות בה". פרופסורים באופנה ב-1994 כתבו ש"אופנה וזהותה של מדונה אינן נפרדות מהפרקטיקות האסתטיות שלה".
בובספוג הסרט: מבצע הצלה
סדרת ספין-אוף
ביוני 2018 הכריזו ניקלודיאון על סדרת ספין אוף בשם "מחנה האלמוגים: שנות הילדות של בובספוג", ובה מוצג בובספוג הצעיר במחנה קיץ.
השפעתה התרבותית של מדונה
קהילה הלהט"ב וקווירים
מדונה מזוהה גם כאייקון של הקהילה הקווירית וכ"סמל המלכות" שלהם. התאולוג רוברט גוס אמר: "מבחינתי, מדונה הייתה לא רק אייקון קווירי אלא גם אייקון נוצרי שהתיך את הגבולות בין התרבות הקווירית לקהילות אמונה קוויריות". המוזיקולוגית שילה ויטלי כתבה בספרה "הקצב הסקסי: מוזיקה ומגדר" (2013) ש"מדונה התקרבה לכל ידוען עכשווי אחר בהיותה סמל קווירי מעל הקרקע". עורך בניו יורק טיימס אמר ב-2016 על הסרט התיעודי "במיטה עם מדונה": "הרקדנים האלה, שהיא הרגישה כל כך קרובה אליהם, עברו את עידן האיידס והסטיגמה שהתלוותה למחלה" (בהתייחס לעובדה שמחלת האיידס הייתה באותה התקופה מזוהה עם הקהילה הגאה). גם העיתונאי דריל דיינו מפינגטון פוסט כתב באותה השנה איך השפיע עליו הסרט כנער צעיר באילינוי: "הייתה בסרט סצנה של מצעד הגאווה, דבר שמעולם לא ראיתי לפני כן". בהמשך, הוסיף ש"הרקדנים של מדונה עומדים בצד, בזמן שאנשים צועדים וצועקים בגאווה: 'אנחנו כאן. אנחנו מוזרים. תתרגלו לזה!' חשבתי לעצמי, אפילו אני יכול להשתלב שם. הרגע הזה שינה את חיי, והרקדנים של מדונה הפכו מיד לגיבורים שלי. הם הראו לי שזה בסדר להיות שונה. כנער בתחילת שנות ה-90, הם גרמו לי להרגיש שייך". ב-ynet נכתב על הסרט: "כך או כך, מבחינה חברתית חשיבותו של הסרט נרשמה בעיקר בזמן אמת, כשעזר לנרמל את היחס אל הקהילה הלהט"בית. מערכות יחסים חד-מיניות הוצגו בו, וכך גם השיח על מגפת האיידס שהייתה אז בשיאה". ב-2019 יצא לאור בישראל הספר "מדונה: האובססיה ההומואית הגדולה מכולן: פענוח מהות הרגש, הרציונל וההערצה חסרת התקדים של הומואים כלפי הדיווה הגדולה בעולם" מאת דורון בראונשטיין החוקר את מקורות ההערצה ההומוסקסואלית כלפי הזמרת.
פרסי המוזיקה של בילבורד 2017
טקס פרסי המוזיקה של בילבורד לשנת 2017 התקיים באצטדיון T-Mobile בלאס וגאס, נבדה, ב-21 במאי 2017. רשימת המועמדים הוכרזה ב-10 באפריל 2017. פרסים שאינם הוגשו בטלוויזיה הוכרזו באתר בילבורד באותו היום בו נערך הטקס המרכזי.
זוכים ומועמדים
הזוכים רשומים ראשונים.
השפעתה התרבותית של מדונה
השפעה מסחרית
הכלכלן והחוקר רוברט מ. גרנט הקדיש אודותיה שיעור בשנת 2008 והדגיש את ההקשר של עולם הבידור לתחרותיות. מומחה השיווק והפרופסור סטיבן בראון מאוניברסיטת אלסטר כינה אותה "גאון שיווקי" בעת שחקר את המקרה שלה. הפרופסור לעסקים אורן הררי טבע את הביטוי "אפקט מדונה" בהשראת הטקטיקות והשינויים העסקיים שלה, בעוד שראה את השימוש בו גם לאנשים פרטיים וגם לארגונים. דוקטור פיטר ואן האם מ-NATO Review הסביר את "עקומת מדונה", ביטוי ששימש כמה אנליסטים עסקיים לתיאור ה"הסתגלות למשימות חדשות תוך שמירה על עקרונות עצמך". הוא הסביר עוד כי "עסקים משתמשים במדונה כמודל לחיקוי של המצאה עצמית מחדש". הפסיכולוג כריסטופר ברגלנד ניתח את הצלחתה של הזמרת גם הוא אך מנקודת מבט של מדעי המוח.
כדמות ציבורית ותקשורתית
"סוגים רבים ושונים של אנשים [,] מעריכים את מדונה מסיבות רבות ושונות. למדונה יש מעריצים צעירים ומבוגרים, סטרייטים והומוסקסואלים, משכילים ולא מלומדים, אנשים שבאים ממדינות מפותחות ואנשים שבאיפ ממדינות עולם שלישי, שחורים, לבנים, חומים וצהובים, ושל כל העדפה מינית, קטגוריה דמוגרפית ואורח חיים שאפשר להעלות על הדעת. אנשים השונים זה מזה בכל דרך, עדיין יכולים למצוא משהו רלוונטי בתדמית הרב ממדית של מדונה".
דברים שמדונה השפיעה עליהם
עיתונאי המוזיקה דייגו א. מאנרייק, ציין את הדומיננטיות במצעדים של "יורשיה" וציין כי "במונחים של תרבות הפופ אנו חיים בתקופת מדונה". המסאי גיליאן ברנסטטר, שכתב ל"דיילי דוט ", שיתף גם הוא מחשבות דומות ומצא חשיבות רבה יותר בהשפעתה וכתב כי מדונה היא אחד ה"גורמים הגדולים ביותר בהשפעה זו" הוא ציין את התקופה של שנות ה-80 בה מדונה פרצה, והתייחס לעובדה שאז רוב המוזיקאים הבולטים היו גברים. בראנסטטר הרגיש שהזמרת "מפוזרת בכל מעשה מרכזי" וההשפעה שלה "כמעט מחניקה במלואה". מקורות ומחברים כמו "Branstetter" היו מודעים להשפעתם של אמני מדורות אחרים ממדונה, בעוד ניק לוין מ-iD, הסביר בשנת 2018 כי "היא לא קבעה את התבנית לבדה" אך "יותר מכל אחד אחר, מדונה יצרה את כללי ההתקשרות שמתקיימים כעת על ידי כולם". באותה שנה, 2018, צוות בילבורד השווה אותה למייקל ג'קסון ופרינס והוסיף כי "מדונה היא עדיין זו שהכי קבעה את התבנית למה שכוכב פופ יכול וצריך להיות".
מחוץ לתעשיית המוזיקה, מדונה זכתה לספרים רבים, מאמרים ויצירות ספרותיות אחרות, כאשר רוב הכותבים ציינו את השפעתה הרבה. הסופרת מאורה ג'ונסטון התייחסה לנקודה זו ואמרה כי "התיאבון לספרים על מדונה הוא גדול, ומגוון הגישות שכותבים, עורכים וצלמים נקטו כדי לעצב את דיוקנאותיהם הוא עדות לאופן שבו הקריירה שלה גם עוררה השראה". דוגמאות לכך כוללות את הסופר האיטלקי פרנצ'סקו פלקוני, שאמר כי היא היוותה השראה לקריירת הכתיבה שלו. הצלם מריו טסטינו הוא דוגמה נוספת. בראיון עם נייג'ל פרנדייל הוא אמר כי מדונה היא הלא דוגמנית הראשונה שהוא שיתף איתה פעולה: "איתה ידעתי שגיליתי את הסגנון שלי כי אני אוהב להאמין למה שאני מצלם". מעצבת האופנה אנה סוי ציינה את מדונה כהשפעה בקריירה שלה. היא הגיבה כי מפגש עם הזמרת נתן לה "ביטחון" ונתן לה "מוטיבציה ליישם את הרעיון של להתחיל מופע מסלול ראשון משלה".
תיאורים תרבותיים
בנוסף מדוע שימשה כנושא עבור אספני מוזיקה ודורגה במקום הראשון ברשימת "100 הדיוות שהכי ניתנות לאיסוף" של מגזין המוזיקה "Record Collector". השירים שלה זכו לגרסאות כיסוי על ידי זמרים רבים במספר שפות והיא גם עוררה השראה ליצירת סינגלים מוזיקליים חדשים. ב-2002 הלהקה האוסטרלית "The Androids" הוציאו שיר בשם "Do It with Madonna" אשר היה לשיר הראשון שלהם שנכס לחמישייה הפותחת במצעד האוסטרלי. גם לרובי ויליאמס קרה דבר דומה כאשר הוציא שיר בשם "She's Madonna" שהגיע לחמישייה הפותחת במדינות רבות באירופה. ב-2010 להקת סיקרט הוציאה שיר על שמה של מדונה אשר הגיע למקום הראשון במדינת האם שלהן ואף הוציאו EP על שמה של מדונה.
חיים בנט
ביוגרפיה
נולד ברומניה ליוסף בנט. בהיותו תינוק עלה לארץ ישראל יחד עם משפחתו מרומניה דרך איטליה באוניית מעפילים. הם גורשו לקפריסין וביום הכרזת המדינה הגיעו לישראל. בנט גדל בחדרה ולמד בישיבת נובהרדוק בחדרה אצל הרב יעקב גלינסקי.
רננו חסידים
4. 'הנה אנוכי'  כולל את 'הנה אנוכי', 'אבינו אב הרחמן', 'כה אמר' ו'אם אין אני לי מי לי'
11. רננו חסידים 11, 'גם אני אודך'  כולל את 'עד הנה' ו'ציון' שהושרו על ידי לייבל'ה השל ז"ל ואורי רוטרמן. שיתוף פעולה ראשון עם משה לאופר
שונות
34. ילדי לונדון שרים
אלבומים מחסידיות שונות
38. והשיב לב אבות  ליז'ענסק
סדרת מצעד החגים
44. שמחת בית השואבה
שירים לפעוטות
70. די מצווה קייטלעך 2
טאיג'ונג
טאיג'ונג (במנדרינית תקנית: 臺中市) היא עיר ורשות מקומית מיוחדת בטאיוואן במרכז האי טאיוואן. על פי מפקד האוכלוסין משנת 2020 אוכלוסייתה מנתה כ-3.03 מיליון תושבים, מה שהופך אותה לעיר השנייה בגודלה בטאיוואן (אחרי ניו טאיפיי).
היסטוריה
ב-1895 נחתם הסכם שימונוסקי שסיים את מלחמת סין–יפן הראשונה. במסגרת ההסכם האי טאיוואן הועבר לשליטת יפן. כשהיפנים הגיעו לאי הם שינו את שמה של דאדון לשם הנוכחי, או בהגייתו היפנית "טאיצ'ו". היפנים השקיעו רבות באזור העיר בניסיון להפוך אותה לעיר המודרנית הראשונה בטאיוואן. ב-1917 נבנתה תחנת רכבת בקרבת טאיצ'ו וב-1920 היא קיבלה מהיפנים מעמד רשמי של עיר.
חינוך
בטאיג'ונג נמצאות מספר אוניברסיטאות, בהן אוניברסיטת טאיג'ונג הלאומית למדע וטכנולוגיה, האוניברסיטה הלאומית ג'ונגשינג (國立中興大學), אוניברסיטת פנגג'יה (逢甲大學) ואוניברסיטת דונגהאי (東海大學).
לארס ינסון
לארס ינסון (בפינית: Lars Jansson ; 8 בספטמבר 1926 – 31 ביולי 2000) היה סופר ויוצר קומיקס פיני.
חיוויאי שחור-חזה
מאפיינים
חיוויאי זה מצוי באזורים פתוחים מאתיופיה וסודאן עד דרום אפריקה ומערבה עד אנגולה. האוכלוסייה העולמית איננה נמצאת בסכנת הכחדה. הוא יכול לשרוד באזורים חמים וצחיחים כולל במדבר, אך צריך עצים לקנן עליהם וכן צל. את הנוזלים הוא משיג מטרפו שהוא צד. הוא מתמחה בציד נחשים כולל נחשים ארסיים כמו הקוברה והעכן. בנוסף על נחשים הוא יצוד לטאות, יונקים וצפרדעים.
החבר'ה מהשכונה
השפעה תרבותית
בלהיט של וינס סטייפלס (Norf Norf (2016 מוזכרת הסצנה שבה ריקי נורה מאחור, כדי להראות כמה הסרט השפיע עליו ועל דרכו להצלחה.
פואד השני, מלך מצרים
ביוגרפיה
כשהיה תינוק בן כחצי שנה, ב-26 ביולי 1952, הוא הוכרז כמלך פואד השני תחת אביו, שאולץ להתפטר במהפכת הקצינים החופשיים. בוויכוח שהתגלע בין הקצינים, גברה דעתם של נאצר ומוחמד נגיב ועדתם, שתמכו בהגליית המלך פארוק ולא בהעמדתו למשפט, וב-26 ביולי שלח נגיב איגרת למלך, בה האשים אותו בשחיתות, זלזול בעם ועוד, וציווה עליו לוותר על כיסאו לטובת בנו התינוק פואד, עד ל-12:00 בצהרים, ולעזוב את מצרים באותו היום עד השעה 18:00.
נציב הדורות הבאים
פעילות הנציבות
במהלך חמש שנות קיומה עסקה הנציבות ב-273 נושאים, יזמה 93 הצעות חוק שאושרו , 73 הצעות חוק שלא אושרו, ופרסמה 145 ניירות עמדה. לשם השוואה, חבר כנסת ממוצע הגיש באותן שנים רק כעשר הצעות חוק ורק שתיים-שלוש מהן התקבלו.
סיום דרכה של נציבות הדורות הבאים
עם זאת, גובשה פשרה ועובדי הנציבות עברו למרכז המחקר של הכנסת שנטלה על עצמה את תפקיד המחקר של הנציבות. עם זאת בעוד שוהם רצה גוף שגם ימליץ על המלצות מדיניות, מרכז המחקר של הכנסת רק מציג נתונים.
מקס פריש
מקס רוּדוֹלְף פְרִיש (בגרמנית: Max Rudolf Frisch; 15 במאי 1911, ציריך – 4 באפריל 1991, ציריך) היה סופר ומחזאי שווייצרי, אדריכל בהכשרתו. מן הסופרים והמחזאים הבולטים בשפה הגרמנית בתקופה שלאחר מלחמת העולם השנייה.
קורות חייו
עם זכייתו בשנת 1942 בתחרות האדריכלות של העיר ציריך לבניית הבריכה ב-Letzigraben, פתח משרד אדריכלים עצמאי. הבריכה הקרויה היום על שמו נבנתה בשנת 1949. היא נותרה המבנה הגדול היחיד שתכנן פריש ונקבעה כמבנה לשימור. באותה שנה נשא לאישה את גרטרוד קונסנצה פון מאיינבורג ולזוג נולדו שתי בנות, ובן עם פיגור שכלי.
אנדריי קונדראשוב
ביוגרפיה
הוא סקר אירועים ב"נקודות חמות" כולל אינגושטיה, צפון אוסטיה, טג'יקיסטן, צ'צ'ניה, הבלקן, אפגניסטן וכן את ההפגנות האלימות בככר המאנז' במוסקבה ביוני 2002.
ביולי 2016 מונה למנהל מהדורת וסטי. מינואר עד מרץ 2018 שימש כמזכיר העיתונות של מטה הבחירות של המועמד לנשיאות רוסיה ולדימיר פוטין.
היסטוריה של קפריסין
תקופת הברזל המוקדמת
האכאים היו המיישבים של קפריסין בשנים 1200–1000 לפנה"ס, (אף על פי שראשוני האכאים החלו להגיע עוד מהמאה ה־14 לפנה"ס). אחריהם הגיעו היוונים הדורים (1100 לפנה"ס) ושלא כמו המלחמות ביבשת היוונית, הם חיו בקפריסין בשלום. בעקבות משבר תקופת הברונזה המאוחרת נפלה ממלכת אלשיה, וקפריסין התארגנה מחדש לכמה ערי־ממלכה מקומיות יווניות ופיניקיות. במאה ה־8 לפנה"ס (ואף לפני כן) שגשגו בקפריסין מושבות פיניקיות (חלקן ביישובים קיפריים קודמים), כמו כתי (כתיון), קרת־חדשת, אדיל (אידליון), תמש (טמסוס) ולפש (לפטוס), אך קבורת ילדים בקנקנים כנעניים בבתי הקברות העתיקים בסלמיס מראים בבירור על הנוכחות הפיניקית באזור עוד מן המאה ה־11 לפנה"ס. קנקנים דומים נמצאו גם בערים נוספות כמו קוריון ופאפוס.
ימי הביניים המוקדמים
הצבא של ריצ'רד לב ארי המשיך לשלוט בקפריסין וגבה מיסים. לאחר מכן הוא מכר את האי למסדר הטמפלרים (אבירי היכל שלמה). אך שלטונם הנוקשה הביא את תושבי האי לידי מרד, מה שגרם להם למכור אותו לגי דה ליזיניאן, מלכה המודח של ממלכת ירושלים. גי דה ליזיניאן הוכתר למלך קפריסין בתואר "אמלריך הראשון, מלך קפריסין". הוא ייסד את 'ממלכת קפריסין', וקבע את העיר פמגוסטה כעיר הבירה של האי. במקביל נקבעה גם השפה הלטינית כשפה הרשמית באי. מאוחר יותר הוחלפה השפה בצרפתית. תקופה ארוכה לאחר מכן הוכרה היוונית כשפה רשמית שנייה. בשנת 1196, הוקמה הכנסייה הלטינית, והכנסייה האורתודוקסית המקומית עברה סדרה של רדיפות דתיות.
ימי הביניים המאוחרים והרנסאנס
אמלריך השני, מלך ירושלים, הוכתר למלך קפריסין בתואר "אמלריך הראשון, מלך קפריסין" על ידי היינריך השישי, קיסר האימפריה הרומית הקדושה. אוכלוסייה קטנה של מיעוט קתולי התרכזה בעיקר בכמה ערי חוף, כמו פמגוסטה, וניקוסיה היבשה, הבירה המסורתית, שם החזיקו הקתולים את מושכות הכח והשלטון, ואילו התושבים היווניים חיו בכפר. מצב זה היה דומה להסדר בממלכת ירושלים. הכנסייה האורתודוקסית העצמאית של קפריסין, בראשות הארכיבישוף, הורשתה להישאר באי, (ולא נשלטה על ידי אף פטריארך זר), אבל נושלה במידה רבה על ידי הכנסייה הלטינית ממעמדה ומהרכוש שהחזיקה.
קפריסין תחת שלטון האימפריה העותמאנית
במהלך מלחמת העצמאות היוונית (1821–1832), העם היווני נאבק לקבלת עצמאות מהאימפריה העות'מאנית ששלטה אז ביוון. מספר יוונים־קפריסאים מרדו בשלטון, ובתגובה השליטים העות'מאניים ניסו לשמר את שליטתם על ידי שימוש באמצעים דרקוניים של דיכוי. 486 מורדים יווניים־קפריסאים הוצאו להורג ב־9 ביולי 1821, בעוון של קשירת קשר עם המורדים היוונים. ארבעה בישופים, ואזרחים בולטים רבים אחרים, נערפו בכיכר המרכזית של ניקוסיה, בעוד הארכיבישוף קיפריאנוס נתלה. פעולות אלה גרמו למשך התקופה הקצרה שלאחר מכן להתגברות הרצון הקפריסאי־יווני להפוך לחלק מיוון, הידוע בשם "אנוסיס" ("איחוד"). קפריסאים רבים דרשו שוב את סיפוח האי ליוון, לאחר שזאת הפכה עצמאית ב־1830, אך קפריסין נותרה חלק מהאימפריה העות'מאנית.
קפריסין העצמאית
במשך שנים רבות התנהל משא ומתן לאיחוד האי, אך ללא הצלחה. בשנת 2002 החל מזכ"ל האו"ם, קופי אנאן, בסבב מחודש של שיחות, בניסיון להגיע לאיחוד חוזר של האי. בשנת 2004, אחרי דיונים ארוכים בין שני הצדדים, נוצרה התוכנית לאיחוד האי. התוכנית נתמכה על ידי האו"ם, האיחוד האירופי וארצות הברית, אך בתוך שני הצדדים החלו מיד קמפיינים לדחיית התוכנית. בסופו של דבר נערכו משאלי עם בשני הצדדים. תוצאת המשאל הייתה שרוב הטורקים־קפריסאים קיבלו את התוכנית, בעוד שתושבי קפריסין היוונים דחו אותה ברוב גדול.
הרברט באום
הנצחה
בשנת 1961 השרות הבולאי של גרמניה המזרחית הוציא בול לכבודו.
עיטם מדגסקרי
מאפיינים
זהו עיט בינוני בגודלו. אורכו 60–66 ס"מ ומוטת כנפיו 165–180 ס"מ. גופו בעל נוצות חומות-כהות עם ראש לבן וזנב לבן. המקור שחרחר והרגליים אפורות ובעלות קשקשים גדולים. הזכרים קטנים מהנקבות. משקלם 2.2-2.8 ק"ג בעוד שמשקל הנקבות 2.8-3.5 ק"ג. הוא קרוב למין עיטם קולני החי על באי בניגוד אליו הראש שלו איננו לבן מובהק אלא יותר חיוור.
עיטם זה מצוי בעיקר באזור החופים המערביים בבתי גידול שונים, מביצות עד יערות גשם. כמו רוב העיטמים הוא דייג מנוסה השולה דגים מהמים באמצעות טפריו הגדולים. הוא אוכל אותם על ענף על החוף. עיטם זה צד הן במים מתוקים והן במלוחים.
ממשלת ישראל השמונה עשרה
כלכלה וחברה
לעומת זאת, בתחום צמצום מעורבות הממשלה במשק נעשו רק מספר צעדים מוגבלים. הותר לציבור לקנות רק סכום מסוים של מטבע חוץ לצורך נסיעה לחוץ לארץ, ללא צורך בהיתר.
חוץ וביטחון
הממשלה הקימה התנחלויות ברחבי יהודה ושומרון, אולם על מנת שלא לפגוע במגעים עם מצרים עשתה זאת בהססנות, כאשר בתחילה מוקמו 12 התנחלויות חדשות בתוך בסיסים צבאיים.
הרכב הממשלה
בממשלה כיהנו בסך הכל 21 שרים, מתוכם רק 6 כיהנו בממשלות בעבר (בגין, דיין, המר, בורג, לנדאו וויצמן) ו-15 שרים כיהנו לראשונה בממשלה זו (ארליך, ארידור, אבוחצירא, פת, לוי, הורוביץ, ידין, מודעי, כץ, עמית, נסים, שוסטק, שרון, שמיר ותמיר)
KV
פיתוח
טבילת האש הראשונה של ה-KV לא איחרה לבוא. בדצמבר 1939, ברית המועצות תקפה את פינלנד במה שנודע כמלחמת החורף, ודגם האבטיפוס של ה-KV (יחד עם הדגמים של ה-T-100 וה-SMK) נשלח לחזית כדי שיהיה ניתן לבחון אותו בתנאי קרב אמיתיים. פעולות הקרב הראשונות של ה-KV התרחשו בין 17 ל-19 בדצמבר; הוא תפקד בצורה מרשימה, הוכיח עצמו כאמין מבחינה מכנית, והשריון העבה שלו היה עמיד לחלוטין למול אש האויב. ב-19 בדצמבר אישר סטלין את ה-KV לשירות, וכ-50 טנקים הוזמנו לייצור.
מאפיינים
כשה-KV-1 הופיע לראשונה, השילוב של המיגון החזק, ניידות וכוח אש הפכו אותו לאחד מהטנקים החזקים בעולם בשעתו. השריון בחזית הטנק ובצריח היה 75 מ"מ ו-90 מ"מ בהתאם, מה שהפך אותו לחסין למרבית תותחי הנ"ט הקיימים. למרות שמשקלו הגיע ל-45 טון, הוא הצליח להגיע למהירות סבירה של 35 קמ"ש על כביש, וליהנות מניידות טובה. אלו הושגו בזכות מערכת מתלים משופרת מה-SMK וזחלים רחבים. ה-KV הונע על ידי אותו מנוע דיזל של ה-T-34, ה-V-2 בעל הספק של 600 כוחות סוס. בטנק היו חמישה אנשי צוות: הנהג ישב במרכז החלק הקדמי של הטנק, משמאלו הקשר-קלע. שלושה אנשי צוות נוספים מוקמו בצריח: תותחן, טען ומפקד. תאי הצוות בטנק היו רחוקים מלהיות טובים והם הורידו את ביצועיו של ה-KV. כשפתחי הטנק היו סגורים, לנהג ולמפקד הייתה ראות מוגבלת ביותר. בנוסף, לדגמים הראשונים היו לא מעט בעיות טכניות בתמסורת ובמצמד שהקשו מאוד על ההיגוי. למעשה, המצמד היה כל כך בעייתי, שהנהג נאלץ לעצור את הטנק כדי להחליף הילוך.
KV-2
בפברואר 1940 שני טנקי ה-KV-2 הראשונים צוותו לבריגדה המשוריינת ה-20 שנשלחה לפינלנד, שם הם שימשו לתקיפת בונקרים פינים. במהלך הקרבות, אחד הטנקים נפגע כ-48 פעמים מבלי שנחדר. בעקבות הניסיון בפינלנד, ה-KV-2 אושר לייצור. בתחילה הוא נקרא KV 'צריח גדול', אולם מאוחר יותר הוא קיבל את השם הרשמי KV-2. צוותי השריון הסובייטי כינו את הטנק בשם Dreadnought (סוג של אניית קרב) בגלל גודלו העצום.
בית הקברות המרכזי פרידריכספלדה
היסטוריה
בית הקברות הוקם בשנת 1881. בתחילה נקרא שמו "בית הקברות העירוני פרידריכספלדה ברלין". בית העלמין הוקם בעקבות מחסור במקומות קבורה, עקב צמיחה מהירה של ברלין.
השטח לצורך הקמת האתר, הוקצה מחוץ לעיר, ונרכש בשנת 1879.
האנה מנדליקובה
ביוגרפיה
בשנת 1985 זכתה מנדליקובה באליפות ארצות הברית הפתוחה ובכך הייתה לשחקנית השנייה אחרי טרייסי אוסטין מארצות הברית שהצליחה לנצח בטורניר אחד את שתי המדורגות ראשונות בעולם, אוורט ונברטילובה. היא ניצחה את אוורט בשלב חצי הגמר בשתי מערכות (1 בעולם) ואת נברטילובה בשלב הגמר בשלוש מערכות (2 בעולם).
בשנת 1989 זכו מנדליקובה ונברטילובה באליפות ארצות הברית הפתוחה בזוגות לאחר ניצחון בשלב הגמר על שרייבר ומרי ג'ו פרננדז.
טריצרטופס
טריצֶרָטוֹפּס (שם מדעי: Triceratops) הוא סוג של דינוזאור ממשפחת הצרטופסיים (Ceratopsidae), שחי באמריקה הצפונית בשלהי תור הקרטיקון, בגיל המאסטריכט, החל מ-68 מיליון שנה לפני זמננו ועד הכחדת הקרטיקון-פלאוגן, כ-66 מיליון שנה לפני זמננו, שבה נכחדו גם שאר הדינוזאורים (למעט העופות). פירוש השם "טריצרטופס" הוא "פנים בעלות שלוש קרניים", שלעיתים קרובות מתורגם בקיצור פשוט כ"תלת-קרן". הטריצרטופס הוא אחד הדינוזאורים הידועים והמוכרים ביותר, והפופולריות שלו בקרב חובבי הדינוזאורים והציבור הרחב שנייה אולי רק לזו של הטירנוזאורוס רקס, שחי לצידו. הקרבות ביניהם הציתו את דמיונם של מדענים, אמנים וילדים רבים.
פלאוביולוגיה, תיאור ומאפיינים
הטריצרטופס היה דינוזאור צרטופסי גדול שהלך על 4 רגליו. ראשו היה ארוך וכבד, הוא היה חמוש ב-3 קרניים: שתי קרני גבה ארוכות באורך ממוצע של מטר וקרן אף קצרה יותר. בחלק האחורי של ראשו נפרשה עטרה גרמית, כמעין "מניפת" עצם מוצקה סביב הצוואר. מלחייו הזדקרו החוצה בליטות עצם מחודדות. בקדמת פיו היה מקור חד ובחלק האחורי של פיו סוללת שיניים מפותחת ביותר. גובהו המקסימלי של הטריצרטופס היה באזור אגן הירכיים וראשו היה נמוך יחסית. זנבו היה מורם ולא שרוע על הקרקע. עורו של הטריצרטופס היה דומה לזה של תנין ומכוסה בקשקשים.
תפוצה
המאובנים העתיקים ביותר של הטריצרטופס מתוארכים לבין 69–67 מיליון שנה לפני זמננו בעוד שהאחרונים ביותר מתוארכים ל-66 מיליון שנה לפני זמננו, אז אירעה הכחדת קרטיקון-פלאוגן שמחקה 75% מהחיים על פני כדור הארץ והכחידה את כל הדינוזאורים שאינם עופות. הטריצרטופס חי עד להכחדה זו, יתר על כן: מאובן הדינוזאור האחרון ביותר בעולם - שנמצא רק 13 ס"מ מתחת ל"גבול K-T" (השכבה הגאולוגית שמסמנת את הכחדת הקרטיקון-פלאוגן) - הוא קרן שככל הנראה שייכת ל-Triceratops prorsus, המין האחרון של הטריצרטופס.
תזונה
חזית פיו של הטריצרטופס הייתה מצוידת במקור מצופה קרטין דמוי מקור תוכי, המאפיין את הצרטופסים, ובפרט כלל את עצם ה-rostral הייחודית לקבוצה זו. באמצעות המקור הוא תלש צמחייה קשה, כולל ענפי שיחים ועצים נמוכים. יש הסבורים שהמקור החד שימש אותו גם להגנה עצמית, בזכות החדות שלו ובעיקר בזכות עוצמת הנשיכה האדירה שלו, שיכלה לרסק עצמות.
כסות חיצונית
צוות של פלאונטולוגים מטעם מוזיאון יוסטון למדעי הטבע (יוסטון, טקסס, ארצות הברית) גילה מאובן של טריצרטופס (לו הם קראו בשם החיבה Lane) שכלל שלד כמעט שלם וטביעת עור מאובנת. הגילוי של מאובן זה דווח לראשונה ב-2012 על ידי דוברי המוזיאון, אך עדיין לא פורסם מאמר מדעי המתאר באופן מלא וריגורוזי את הממצא. מתיאורים ראשוניים של המאובן עולה שעורו של הטריצרטופס היה דומה לעור של תנין והוא היה מכוסה בקשקשים גדולים.
מחקר שהתפרסם ב-Nature ב-2022 שלל את ההשערה שלטריצרטופס, ולשאר בני משפחת הצרטופסיים, היו זיפים קוצניים כמו לפסטיקוזאורוס.
אינטראקציה תוך-מינית
כשאר הדינוזאורים גם הטריצרטופסים התרבו על ידי הטלת ביצים. קליפות הביצים היו רכות. את הביצים סידרו בקינים דמויי גומות על הקרקע, בדומה לפרוטוצרטופס. מאחר שהיו כבדים מידי מכדי לדגור, הטריצרטופסים הניחו בקן צמחייה שבתהליך ההקרבה שלה שיחררה חום, כדי לחמם את הביצים. ככל הנראה נקבות הטריצרטופסים שמרו על הביצים ואף טיפלו בצאציהן בשנים הראשונות לחייהם. הטריצרטופסים הצעירים אכלו צמחייה רבה וגדלו במהירות לממדים מרשימים: אורך של למעלה מ-7 מטר ומשקל של למעלה מ-6 טונות וזאת בטרם הגיעם לבגרות מלאה. גודלם הרב, הקרניים והעטרה, הגנו עליהם מפני טורפים.
מאובנים
אף על פי שנתגלו מאובנים רבים של טריצרטופס, שלדים שלמים של טריצרטופס הם נדירים. רוב השלדים שבתצוגות במוזיאונים מורכבים מעצמות של מספר פרטים. ב-1994 נמצא שלד חצי-שלם של טריצרטופס, שזכה לשם "Raymond". ב-2012 גילה צוות פלאונטולוגים ממוזיאון יוסטון למדעי הטבע את השלד השלם ביותר של טריצרטופס (שנקרא בשם החיבה "ליין" (Lane) ומוצג כיום במוזיאון), במאובן נדיר שכלל גם טביעת עור מאובנת. הטביעה כוללת בעיקר התאבנות של חול דק שעליה הוטבע מרקם העור, אך מדענים מצאו בליין גם שרידים של מולקולות מרקמות העור המקוריות המכילות פחמן, ובודקים כעת האם אפשר לחלץ מהן מולקולות אורגניות.
מינים
בעבר זיהו מארש וממשיכיו מספר רב של מינים של טריצרטופס על פי שינויים בגולגולת, אך כיום רובם אינם נחשבים למינים אמיתיים, ושויכו למינים T. horridus ו-T. prorsus (ראו להלן). הדיצרטופס נחשב פעם למין של טריצרטופס אבל כיום מקובל לסווגו כסוג שונה בשם נדוצרטופס - ממנו נמצאה רק גולגולת אחת, אם כי סיווג זה עדיין שרוי במחלוקת.