cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
קתדרלת שארטר
היסטוריה
את בנייתה של קתדרלה חדשה ומלאת אור יזם ודחף הבישוף רנו דה מוקון (Renaud de Moucon) בעידודו של הקרדינל מליור מפיזה. חזונו כלל מבנה בסדר גודל שלא נראה כמותו קודם, גבוה ותמיר אך קל ומלא אור. לשם כך השתמש רב-הבנאים של שארטר בטכנולוגיות חדשות ומהפכניות לתקופתן, שפיתחה האדריכלות הגותית: קשת מחודדת - שהקטינה את כוחות הפישוק על העמודים התומכים בקשת, קמרון צלעות שהייתה שיטה קלה להחזיק את הגג, ותמיכות דואות - שספגו את כוחות הפישוק והעומס הצידי המופעל על קירות הקתדרלה הגבוהים. הוא ניווט את הבנייה בין משברים קשים שכללו מחסור באבן - נפתרה על ידי מציאת מחצבת אבן גיר במרחק 8 ק"מ מהעיר, פשיטת רגל - נפתרה על ידי מכירת כתבי מחילה (אינדולגנציה) והגדלת המיסים, ומהומות של תושבי שארטר עקב הגברת מיסוי הכנסייה וחרחור ריב ומדון שהציתה הרוזנת מבלואה - שבסופם פוצתה הכנסייה על הנזק שנגרם. למרות משברים אלה, הצליח רנו לדחוף את הקמת הקתדרלה והבנייה התקדמה בהדרגה. רנו מת ב-1217, כאשר קירות המבנה הושלמו, אך לא היה יכול לחזות בחלונות הויטראז' מזכוכית צבעונית שהיו חלק מרכזי בחזון שלו.
ב-1505 נשרף צריח העץ של המגדל הצפוני, וב-1513 הוא הוחלף בצריח אבן בסגנון Flamboyant. מאז לא נעשו שינויים משמעותיים בקתדרלה והיא נותרה פחות או יותר כפי שהייתה במאה ה-16.
נפוליאון בונפרטה אמר על הקתדרלה הגותית בשארטר שהיא גורמת לאתאיסט לחוש שלא בנוח. ואילו האמן אוגוסט רודן קרא לה "האקרופוליס של צרפת".
אדריכלות
הקתדרלה בשארטר נחשבת ליצירת מופת של האדריכלות הגותית ובפרט לאחת הקתדרלות הראשונות שנבנו בסגנון גותי בשל (High Gothic). על קתדרלת שארטר ניתן לומר שבחים וסופרלטיבים רבים, ומעטים הם ההיסטוריונים של האדריכלות שלא כתבו על מעבריה המתנשאים, על חלונות הוויטראז' הכחולים שלה (רובם מקוריים מימי הביניים), על הסיתות הקפדני ועל הפיסול המגוון. היא ראויה למחמאות אלה, שכן שארטר היא אחת מהקתדרלות הגותיות הצרפתיות הגדולות והבולטות ביותר. מרחוק נראה כאילו היא מרחפת באוויר מעל שדות הקמה, ורק ממבט קרוב יותר ניתן לראות גם את יתר העיר, מקובצת סביב הגבעה שעליה מתנשאת הקתדרלה.
החזיתות הצפונית והדרומית: דוגמאות של הפיסול הגותי בשיאו
בכל אחת מחזיתות בית הרוחב, הצפונית והדרומית, שלושה שערים, וכל שלישיית שערים מציגה פיסול שאינו עומד בפני עצמו אלא בנוי כחלק מתוכנית כוללת. החזית הצפונית פונה אל עבר חצר המנזר של בית הספר הקתדרלי ואילו החזית הדרומית פונה כלפי העיר, ודרכה נכנסו פשוטי העם.
סבסטיאן ריימן
סבסטיאן ריימן (בפינית: Sebastian Rejman; נולד ב-13 בינואר 1978) הוא זמר, שחקן ומנחה טלוויזיה פיני הוא הגיטריסט והזמר של להקת "The Giant Leap". כאשר הלהקה הייתה בהפסקה, הקים ריימן להקה בשם "להקת סבסטיאן והקו הרביעי".
מיסה סולמניס (בטהובן)
בטהובן עצמו, בשנותיו האחרונות, התייחס אליה כמעולה ביצירותיו, ואף כי לא הצליחה להגיע לאותה מידת פופולריות שהשיגו רבות מן הסימפוניות והסונאטות, היא מייצגת את בטהובן בשיא כוחו. זו היצירה השנייה שבטהובן כתב לטקסט המיסה, אחרי המיסה בדו מז'ור, אופוס 86, יצירה הנופלת ממנה בהרבה במידת ההערכה שזכתה לה.
מוריס רישאר
שנות ה-40: היווצרות של כוכב ועונה היסטורית
בעונת 1945/46 הייתה ה-NHL חזקה יותר, עם שובם של שחקנים שהיו מגויסים במלחמת העולם השנייה. רישאר ירד בתפוקתו ל-27 שערים בלבד, אולם עזר להוביל את הקנדיאנס לזכייה נוספת בגביע סטנלי.
1955 - 1960: שושלת שוברת שיאים והפרישה
רישאר וז'אן בליבו הובילו את הקנדיאנס לזכייה בגביע סטנלי באותה עונה, כאשר רישאר סיים שלישי בדירוג המבקיעים אחרי בליבו וגורדי האו. עונה אחת לאחר מכן מונה רישאר לקפטן הקבוצה והוביל אותה לגביע סטנלי שני רצוף.
לאחר הפרישה
ב-1999 תרמו הקנדיאנס את גביע מוריס "רוקט" רישאר, המוענק מאז מדי עונה למלך השערים של העונה הרגילה ב-NHL (תואר שבו רישאר זכה 5 פעמים במהלך הקריירה שלו).
נובו מסטו
ספורט
לנובו מסטו קבוצת כדורסל בליגת העל, קרקה נובו מסטו, אשר נכון לשנת 2014, זכתה 7 פעמים באליפות סלובניה.
קרב טרטוס
הוצאת תחמושת
מהצד הסורי: שתי ספינות טילים מדגם קומאר שיגרו אל הכח הישראלי 4 טילי סטיקס ותותחי חוף 100 מ"מ ו- 130 מ"מ ירו עשרות פגזים. מהצד הישראלי: 8 טילי גבריאל ו 301 פגזי 76 מ"מ בפירוט:
פיקנטי
כחלק ממערכת הפרסום שלו, הריץ בדש בבחירות לכנסת השלוש עשרה בשנת 1992 מפלגה בשם "פיקנטי" ושילב מודעות פרסום למוצרי בשר עם מודעות בחירות במשך חודש שלם – עד שוועדת הבחירות המרכזית אסרה שיטת פרסום זו. בבחירות לכנסת זכתה המפלגה בראשותו ב-3,750 קולות.
MC Ren
קריירת סולו
ב-1992, בעת שחבריו לשעבר ללהקה הוציאו אלבומי סולו משלהם, הוציא MC Ren מיני-אלבום (מיקסטייפ) בשם "Kizz My Black Azz" ותרם חלק מהכנסות האלבום לחברו Eazy-E.
ב-1993 הוציא MC Ren את אלבומו הראשון, Shock of the Hour, שזכה להצלחה רבה אך פחותה משל ד"ר דרה ואייס קיוב. מפה התחילה הירידה של Ren כאשר חלה ירידה משמעותית בפופולריות שלו. האלבום The Villain in Black שיצא ב-1996 לא זכה להתעניינות הציבור ולא הושמע ברדיו. ב-1998 הוציא את אלבומו האחרון Ruthless for Life שסימן את האלבום האחרון שלו בחברת התקליטים של אריק רייט, Ruthless Records, כאשר הוא נותן נאומים של כבוד לחברת התקליטים האגדי שלו. בשנת 2000, באלבומו החמישי של אייס קיוב, החליט פאטרסון לגייס את חברי N.W.A לאלבום נוסף. Ren גייס את ד"ר דרה וביחד עם אייס קיוב הם הקליטו את השיר "Hello" בתור השיר הראשון באלבום. השיר גם היה סינגל והוא זכה להצלחה רבה ולסיכוי של קאמבק של הלהקה. הרעיון היה להוציא אלבום בשם Not These Niggaz Again כאלבומם הרביעי. השלושה הזמינו את סנופ דוג כמחליף של Eazy-E שנפטר ב-1995 ויחד הם הקליטו את השיר "Chin Check". הרעיון של הקאמבק של הלהקה לא התממש בגלל ריבים בין אייס קיוב לסנופ. שני השירים שהוקלטו הוכנסו לאלבום N.W.A Greatest Hits.
פיגוע הדריסה בניו יורק (2017)
ראו גם
פיגועי דריסה אסלאמיים דומים שאירעו באירופה:
שירי איגיון
שירי איגיון  (נונסנס) הם סוגה של שירה קלה, הומוריסטית ומבדרת, הכתובה על-פי רוב לפי הכללים הנוקשים של משקל וחריזה. היא מחזיקה שירים המכוונים לעולמם של ילדים, ובמקביל גם שירים המכוונים לעולמם של המבוגרים. אי-ההיגיון שמובלע בשיר עשוי להיות מסוגים שונים. שני תחומים עיקריים של אי-היגיון מצויים בשימוש: האחד הוא הומור המבוסס על שימוש בשפה מומצאת, בלתי תקנית, משובשת, ג'יברישית; השני הוא הומור של היגיון בלתי מציאותי, בלתי אפשרי, דמיוני. מובן ששיר עשוי להיות בנוי משני המרכיבים האלה גם יחד.
המונח איגיון
את המונח העברי "אי-גיון", שהוא היפוכו של "היגיון", הגתה ככל הנראה לראשונה דפנה עבר-הדני בתרגומה לשירי אדוארד ליר (הוצאת טרקלין, 1973). זהו השקול למונח האנגלי (Nonsense verse) או לזה הגרמני (Unsinnpoesie). גם שירי-שטות, שירי-הבלים, שירי-איוולת, שירי-הבאי, מתאימים להגדרה.
היסטוריה
מקובל לכאורה לראות במשוררים הבריטים אדוארד ליר ולואיס קרול כחלוצי הסוגה השירית הזו. אף ששניים אלה היו מנושאי הדגל הראשיים של הסוגה במאה התשע-עשרה, שירי איגיון כבר נכתבו באנגליה בשלהי המאה ה-16. בחיבורו על ראשית שירת הנונסנס מצביע נואל מלקולם על סר ג'והן הוסקינס (Hoskins), עורך-דין אנגלי, כממציא הסוגה שלפנינו. הנה תרגום לעברית השורות הראשונות של שיר האיוולת הראשון הידוע:
איגיון מקורי בעברית
יש לא מעט כתיבה שירית נונ-סנסית בעברית, משני הסוגים שהוגדרו לעיל. בשנות ה-50 של המאה ה-20 ניתן היה למצוא פניני נונ-סנס בתוכנית הסטירית שלושה בסירה אחת ששודרה בקול ישראל, ובהמשך הוצאה לאור בשלושה ספרים. כאן ניתן למצוא להג נונסני פרי עטו של אהרן אמיר. הנה השורות הראשונות:
שריקה
שריקה לא־שפתית ללא אצבעות
שיטה אחרת לשריקה לא שפתית ללא אצבעות היא באמצעות הצמדת קצה הלשון לשיניים החותכות התחתונות ובמקביל קירוב גב הלשון לחיך תוך השארת רווח צר למעבר האוויר. נשיפה דרך התעלה שנוצרה בין הלשון לחיך תפיק צליל של שריקה. עיקר הקושי בשיטה זו הוא מציאת המנח הנכון של הלשון ביחס לחיך.
שפות נשרקות
שפות נשרקות אחרות שזכו לתשומת לב מחקרית הן באזור Kusköy בטורקיה, בכפר Aas שבפירנאים הצרפתיים, וכן ביבשות אחרות כמו אצל המזטקים במקסיקו או בחבל יונאן בסין. בדרך כלל שפות נשרקות הן מקומיות ומוגבלות לאזור מצומצם מאוד, אפילו לכפר בודד. גם באפריקה משתמשות אוכלוסיות מסוימות בשפות נשרקות, אלא שהשריקות מופקות בעזרת משרוקיות מתוצרת עצמית, ולא בעזרת הפה.
השריקה בעולם החי
גם מרמיטות מתקשרות בעזרת שריקות, אשר משמשות אותן לאזהרה מפני סכנה.
יום עסקים
בישראל
בפרקטיקה רוב מוחלט של המוסדות הפיננסים בישראל מאמצים את הגדרת בנק ישראל ליום עסקים, גם משום שהם קשורים לזמנים בהם ניתן לעשות פעולות בנקאיות. ההגדרה של יום העסקים הבנקאי בישראל, בימים שאינם ימי שבתון של כלל המשק, ולהוציא ימים ספורים שהם יוצאי דופן, החל מפברואר 2006, היא: יוצא איפוא ששעת ההתחלה של יום העסקים שחל ביום ראשון היא יום שישי שקדם לו, בשעה 14:00, אלא אם כן יום שישי זה לא היה יום עסקים. ניתן לראות, שיום העסקים הבנקאי לא חופף לשעות פתיחת הסניפים לציבור הרחב. אך קיימים שירותים בנקאיים, למשל חדר סחר מטבע חוץ בסכומים גדולים, בהם שעות הפעילות דומים יותר לימי העסקים.
Stay with Me
רקע כללי
ב-25 במרץ 2014, הושמע השיר לראשונה בתוכניתו של זאין לאו ב-BBC ברדיו 1, בשעה 19:30 אחר הצהריים. ב-29 במרץ הוא ביצע את השיר בשידור חי בסאטרדיי נייט לייב בארצות הברית, וב-16 במאי הוא ביצע את השיר ב-The Graham Norton Show. ביוני הוא חזר לארצות הברית במסגרת סיבוב ההופעות בו ביצע את השיר בבוקר טוב אמריקה, בתיאטרון אפולו שבניו יורק עם מרי ג'יי בלייג', ודייוויד לטרמן.
קניון ארנה הרצליה
הקמת הקניון
הקמת הקניון החלה בשנת 2000, בהשקעה של 153 מיליון דולר, והוא נחנך ב-16 ביוני 2003. הוא הוקם במסגרת פרויקט "מרינה הרצליה", שהחל בפברואר 1988, עת פרסם מינהל מקרקעי ישראל מכרז להקמת המרינה במקום. על פי תנאי המרכז היזם ייבש שטח של 133 דונם, עליו ניתן להקים מלונות ומרכז תיירות, ובתמורה יממן תחילה הקמת מרינה עם 800 מקומות עגינה. בזיכיון להקמת המרינה זכתה קבוצה בה היו שותפים, חברת ישרס (20%), המיליארדר הדרום-אפריקאי נתן קירש (30%) וקבוצה בראשות איש העסקים מוטי זיסר (50%) באמצעות חברת הבנייה "מרכזי שליטה בע"מ".
מבנה
בשלב א' נבנו גם שני 2 בניינים, בהם 240 דירות, על גבו של הקניון, בצידו הצפוני.
ספוטניק אהובתי
ספוטניק אהובתי (ביפנית: スプートニクの恋人, באנגלית: Sputnik Sweetheart) הוא שמו של רומן מאת הסופר הרוקי מורקמי. הספר יצא לאור ביפנית ב-1999 ובעברית ב-2005 בתרגומה של עינת קופר. זהו ספרו הרביעי של מורקמי שפורסם ותורגם לעברית. הספר הוא פיתוח של סיפור קצר בשם "חתולים אוכלי אדם" שפורסם ביפן ב-1991 ותורגם לעברית כחלק מקובץ הסיפורים "ערבה עיוורת, עלמה נמה" שיצא לאור ב-2009.
שם הספר
"ספוטניק" הוא כינוי חיבה שנותרת סומירה למיו. בפגישתן הראשונה חיפשה מיו את המילה ביטניק כתיאור לג'ק קרואק, אך שגתה ובחרה במילה ספוטניק וטעות זו נחרתה בלב מיו. בהמשך הספר מדמה המספר את גיבורי הסיפור לספוטניק: גוף בודד הנע בחלל, כביטוי לאחת התמות המרכזיות בסיפור - הבדידות:
צביה לובטקין
צִבְיָה לוּבֶּטְקִין-צוּקֶרְמַן (בפולנית: Cywia Lubetkin Cukierman; 9 בנובמבר 1914 – 11 ביולי 1978), מלוחמות מרד גטו ורשה; הייתה מדריכה ומנהיגה בתנועות הנוער "דרור" ו"החלוץ", ממקימי קיבוץ לוחמי הגטאות ומוזיאון בית לוחמי הגטאות, פעילה במפלגת "אחדות העבודה" ובתנועת הקיבוץ המאוחד.
במסגרת הארגון היהודי הלוחם
גם האקציה של 18 בינואר 1943 תפסה את הארגון לא מוכן לחלוטין, שכן ההנהגה האמינה כי ההפוגה תימשך עוד זמן מה. תוכניות הקרב שהוכנו מבעוד מועד לא היו ישימות משום שהיחידות השונות לא היו במקומן. שתי יחידות אי"ל שהיה ברשותן נשק נקטו פעולה מזוינת עצמאית במהלך אקציה זו: קבוצת לוחמי השומר הצעיר שהייתה תחת פיקודו של מרדכי אנילביץ' התערבבה בקבוצת יהודים שהובלו לכיכר השילוח (אומשלגפלאץ), וקרוב לנקודת השילוח פתחה באש והטילה רימונים על הגרמנים שהובילו אותם, תוך קריאה ליהודים להימלט. התפתח קרב יריות שבמהלכו נהרגו כלל לוחמי הקבוצה מלבד אנילביץ' ואחת החברות, שנמשכו על ידי יהודי אל תוך מסתור קרוב; הקבוצה השנייה, שהייתה תחת פיקודם של צוקרמן, אריה וילנר ואליעזר גלר, ושבה הייתה גם לובטקין, התבצרה בבניין וממנו ירתה לעבר הגרמנים והשליכה רימונים ונורות מלאות בחומצה גופרתית, והצליחה להפיל חללים בגרמנים, אשר נסו בשל ההפתעה. טקטיקה זו שימשה גם בהמשך המרד לניהול הקרבות. לאחר הקרב הראשון נוהלו במשך ארבעה ימים עוד מספר קרבות קטנים, עד סיום האקציה, ואלה כונו "המרד הקטן". לאחר "המרד הקטן" גברה האהדה למחתרת, הגם שהיהודים לא זיהו בה פוטנציאל להצלה: גדל זרם המצטרפים אליה, וכן הצטרפו אליה התנועות: "הבּוּנְד", "גורדוניה", "פועלי ציון שמאל" והקומוניסטים. לובטקין עסקה בתקופה זו בגיוס חברים חדשים למחתרת. כמו כן הובילה את פעילות ועדת הכספים, שבה הייתה חברה – אשר החלה בגביית מיסים, שנגבו לעיתים בכוח מעשירי הגטו וממשתפי פעולה עם הגרמנים. מי שסירב לשלם נכלא באחד משני בתי הכלא שהוקמו על ידי אי"ל עד ששילם, אולם לובטקין הקפידה כי אנשי המחתרת לא יהרגו יהודים בשל סירובם לשלם. באותה תקופה עשתה לובטקין מאמצים להבריח מספר מצומצם של חברים שינסו להגיע אל היישוב העברי בארץ ישראל על מנת לדווח לו על מצב היהודים בגטאות ועל התפתחות המחתרת.
באירופה לאחר המלחמה
במאי 1946 עלתה צביה לובטקין לארץ ישראל, וצוקרמן נשאר בפולין להמשיך ולרכז את מאמצי "הבריחה".
הנצחתה
על שמה נקראו גם רחובות בשם "צביה ויצחק" בירושלים ובחיפה, רחובות בשם "צביה לובטקין" בתל אביב, רעננה, כפר סבא, הרצליה, דימונה ונתניה, רחוב "לובטקין" בפתח תקווה וסימטת "צביה לובטקין" בגבעתיים.
גאוגרפיה של בוטסואנה
גבולות
לבוטסואנה גבולות יבשתיים עם שכנותיה נמיביה, זימבבואה, דרום אפריקה וזמביה באורך 4,347 קילומטרים.
בית הקברות הגדול במילאנו
במקום הוצב גם קיר זיכרון מפואר שעוצב על ידי האדריכל מריו פלאנטי, ומציין את 800 אזרחי מילאנו מתנגדי הנאציזם, רובם יהודים, שנאסרו, הועברו למאוטהאוזן ונרצחו על ידי הנאצים, ביניהם אמנים ואדריכלים רבים.
החלקה היהודית
מיספור הקברים בחלקה היהודית חוזר על המספרים שבבית הקברות הכללי, מאחר שלאחר שהחל להיבנות הורחב גם שטח בית הקברות הכללי ונבנו קברים נוספים שם עם המשך המיספור הקודם. יש במקום שלוש שורות לקבר ילדים שנקברו בין השנים 1873 עד 1894. בחלק גדול מהקברים היהודיים אין סמל של מגן דוד אלא של המנורה. בניגוד לבית העלמין הנוצרי, העיצוב בחלקה היהודית פחות גרנדיוזי, ויש בו יותר עיצוב גאומטרי ופחות שימוש בפסלים. הפסלים הקיימים הם של מושגים מתחום היהדות (מנורה, ספר) ולא פסלים בדמות אדם. עם זאת, גם בית העלמין היהודי הוא מפואר ביותר.
יעקב יונילוביץ'
ביוגרפיה
יונילוביץ' היה נשוי פעמיים. נישא לראשונה לדולי קוברינר (1908-1944), אזרחית אמריקאית ילידת ניו יורק ועורכת סרטים. נרצחה על ידי הנאצים במחנה שטוטהוף. לאחר עלייתו לישראל נישא בשנית לחנה (1925–1999), ילידת ורשה. לבני הזוג נולדה ב-1953 הבת טלי (צוריאל). יעקב יונילוביץ' נפטר בל' בניסן תשל"ה ונטמן בבית העלמין הדרום.
מלאכת יד
כלכלת ייצור
ייצור הידני מביא לתוצר סופי ייחודי. בעוד שהמוצר עשוי להיות באיכות גבוהה במיוחד, הייחודיות עלולה להזיק כפי שניתן לראות למשל בשיטת הייצור של מכוניות בעבר.
משה ברומברג
קורות חייו
אחרי המלחמה הוא חזר ללודז', פולין ובתקופה שבין 1945–1950 הוא החל את הקריירה הארוכה והפורייה שלו כצייר, מורה, אמן ופסל.
ברונו לאבאדיה
תארים
תארים אישיים:
ז'יד
רוסית
המילה ז'יד מופיעה במספר פתגמים רוסים, בהקשרים שליליים:
Call of Duty 4: Modern Warfare
רקע
עלילת המשחק נפתחת במזרח התיכון כאשר חאלד אל-אסד, מנהיג תנועת מחתרת מקומית ומעשירי האזור, מוציא להורג את נשיא תימן ותופס את השלטון במדינה. את האספקה מקבל אל-אסד מרוסי בשם עימראן זקאייב השולט בפלג לאומני אולטרה-קיצוני שנלחם על השלטון ברוסיה, אשר נמצאת בזמנים אלו במלחמת אזרחים קשה. זקאייב יזם למעשה את ההפיכה במדינה המזרח תיכונית כדי לטשטש את תוכניותיו להשיב את ימי המעצמה הסובייטית. לאחר שבריטניה וארצות הברית חושפות את דבר המזימה, הן פותחות במלחמה כוללת נגדו ונגד אנשיו.
אריה קרן
ביוגרפיה
קרן עשה את שירותו הצבאי בחיל השריון. במלחמת סיני שירת כמפקד מחלקה בגדוד טנקי שרמן שלחם בקרבות בכיבוש רצועת עזה. בשנות השישים שירת כמפקד פלוגת מילואים בגדוד 46. ב-1964 היה חבר במשלחת החשאית של צה"ל למערב גרמניה שנשלחה לקלוט את טנקי הפטון האמריקאים (שזכו לכינוי מגח בצה"ל). במלחמת ששת הימים פיקד על גדוד 121, גדוד חרמ"ש בחטיבה 8, ולחם עמו בקרבות ההבקעה ברמת הגולן. לאחר המלחמה מונה למפקד גדוד 46, אותו הקים כגדוד סדיר, הוא פיקד עליו עד אוגוסט 1968 כולל במהלך פעולת כראמה. ב-1972 מונה למפקד מתקן 500 בצאלים, ובמקביל מפקדה הראשון של חטיבה 500. במלחמת יום הכיפורים פיקד על החטיבה שלחמה במסגרת אוגדה 162. במהלך המלחמה צלחה החטיבה את תעלת סואץ והשתתפה בקרב העיר סואץ. בתפקידו האחרון בשירות הקבע שימש סגן מפקד גייסות השריון.
חיים אישיים
נשוי לסימה קרן ילידת מרוקו ואב לבן ובת. בנו הוא סא"ל במילואים בחיל השריון.
פליצ'ה באטו
שורשים וזהות
שורשיו וזהותו של פליצ'ה באטו היו נושא בעייתי, אבל הבלבול סביב מקום הולדתו ותאריך מותו הסתיים כשנמצאה תעודת פטירה שלו שהתגלתה ב-2009. ידוע כי באטו נולד בוונציה בשנת 1832 ונפטר בינואר 1909 בפירנצה. מתעודת הפטירה עולה גם כי הוא היה נתין בריטי וכי לא נישא מעולם. ההנחה היא שבשלב מסוים באטו ומשפחתו עברו לקורפו שהייתה אז מדינת חסות של הבריטים, וכך קיבל את אזרחותו הבריטית.
מכבי צ'רנוביץ
מכבי צ'רנוביץ (בגרמנית: Makkabi Czernowitz וברומנית: Maccabi Cernăuți אוקראינית: Маккабі Чернівці) היה מועדון כדורגל יהודי שפעל בעיר צ'רנוביץ החל מ-1909 ועד 1940.
Radio:ACTIVE
ב-28 בדצמבר 2008 הופצה בממלכה המאוחדת גרסת דיסק יחיד של האלבום, הכוללת את כל האלבום מלבד ה־DVD והחוברת המצורפת לאלבום. המהדורה החליפה את גרסת הדלוקס הרגילה בחנויות.
גלג
גלג או גלגי (בדנית: gløgg, שוודית: glögg ובפינית: glögi) הוא משקה אלכוהולי מתובל המוגש חם. הגלאגי הראשון שהוכן היה למעשה ליקר מתובל, והוא נצרך על ידי שליחים ואנשי הדואר שרכבו על סוסים או על מגלשיים במזג אוויר קר בסקנדינביה.
חוק חופש המידע
יישום החוק
יישום החוק היה במרכז של פסק דין עע"מ 7744/10 המוסד לביטוח לאומי נ' עו"ד יפית מנגל ושל עע"ם 9135/03 המועצה להשכלה גבוהה נ' הוצאת עיתון הארץ.
מתנד מבוקר מתח
תדר המתנד ניתן לשינוי בעזרת קבל תלוי מתח הנקרא וורקטור, או דרך שינוי מילה ספרתית (ברכיב בעל ממשק ספרתי - DCO). במקלטי רדיו ביתיים נעזרים ב-VCO לברור את תדר התחנה שמעוניינים להאזין לה. כמעט בכל מקלט שאיננו מקלט ישיר קיים מתנד משתנה.
מאפייני VCO
ג. הספק מוצא: אחד משימושי ה-VCO הוא יצירת תדר מתנד מקומי (Local Oscillator) לערבל (מיקסר) שישמש להורדת תדר הקליטה במקלט סופרהטרודין. סיגנל זה צריך להיות בעוצמה גבוהה כדי להבטיח תקינות פעולת הערבל. בנוסף, עוצמה גבוהה של מוצא ה-VCO מובילה לרעש פאזה נמוך יותר ע"פ משוואת ליסון (Leeson's Equation).
אולג קטאני
חייו
קטאני זכה בתחרויות ה-RAI של טורינו וקאראיין בברלין, והחל בקריירה מקצועית כעוזר לאוטמר זואיטנר באופרה של ברלין. מאז כיהן כמנצח ראשי בתיאטרון הלאומי הגרמני בוויימאר, מנצח ראשון באופרה של פרנקפורט, מנהל מוזיקלי, תחילה בבית האופרה של וייסבאדן ואחר בבית האופרה של חמיץ ובתזמורת הפילהרמונית על שם רוברט שומאן.
סוניק - הסרט 2
עלילה
מספר חודשים לאחר אירועי הסרט הקודם, דוקטור רובוטניק מנסה לברוח מכוכב הפטריות אליו הגיע. בעזרת כוחו של הקוץ של סוניק הקיפוד, ששמר בעת הגעתו לכוכב, הוא בונה מגדלור היוצר פעימה אלקטרומגנטית בתור סימן, ומחכה למישהו שישים לב אליו. בעת לילה, נאקלס, קיפודן אדום בעל עוצמה, מגיע לכוכב מתוך שער טבעת; הוא נתקל ברובוטניק ושואל אותו מאיפה השיג את הקוץ. רובוטניק מסביר לנאקלס שקיבל אותו מסוניק בכדור הארץ, ושישמח להראות לו את הדרך לשם.
סוניק וטיילס נעזרים במפה ישנה שסוניק קיבל מלונגקלו הינשופה, האפוטרופסית שלו בילדותו. הם מגיעים לסיביר, שם מגלים מצפן עתיק המכוון אותם ליהלום, ורונות עתיקות שמספרות את סיפורו של יהלום המאסטר, שנוצר מאיחוד שבעת יהלומי הכאוס שמכילים כוח אינסופי על ידי שבט הקיפודניים, השבט של נאקלס. במהרה, רובוטניק ונאקלס מוצאים את מיקומם של סוניק וטיילס. במהלך קרב במורד הר, נאקלס חושף שהוא האחרון שנשאר משבט הקיפודניים שנכחד יחד עם הינשופים. באותו הקרב, נאקלס ורובוטניק חוטפים את המצפן. סוניק מתקשר לטום ומבקש ממנו שיפתח שער בעזרת טבעת שנתן לו לפני שעזב להוואי, כדי להציל אותו ואת טיילס ממפולת שלגים.
ליהוק
בינואר 2020, ג'ים קארי הביע עניין בהשתתפות בסרט ההמשך. הוא הביע את תחושותיו לגבי דמותו, הנבל דוקטור רובוטניק, בסרט ההמשך: "לא משנה לי לעשות עוד סרט אחד מפני שזה היה ממש כיף, קודם כל, ואתגר אמיתי לשכנע את האנשים שיש לי IQ דיגיטלי-משולש... יש מלא מקום, אתה יודע, רובוטניק עדיין לא הגיע לנקודת השיא שלו." במרץ 2020, אישר מרסדן כי חתם על חוזים לסרטי המשך נוספים.
בחזרה לארץ עוץ (סרט, 1972)
הסרט הופץ במדינות רבות ברחבי העולם בקלטות וידאו על ידי האחים וורנר, מלבד ארצות הברית וקנדה, שם הסרט הוקרן בבתי הקולנוע. הסרט הופץ לראשונה בבריטניה ב-14 בדצמבר 1972, ובארצות הברית ב-5 בדצמבר 1974. בישראל הסרט הופץ לראשונה בדיבוב לעברית בשנת 1995 בקלטות וידאו. אורך הסרט הוא כ-88 דקות.
ג'וני מאר
הסמית'ס
למרות מספר ניסיונות ויוזמות במהלך השנים, סירבו חברי הלהקה להתאחד לשם הופעה משותפת. בריאיון ל BBC באוקטובר 2007 רמז מאר כי איחוד עתידי הוא מן האפשר וכי "דברים מוזרים מזה אירעו בעבר, אולי זה יקרה בעוד 10 או 15 שנים, אבל כעת אני עושה את הקטע שלי ומוריסי את שלו, אז זו בעצם התשובה".
רובונר
פרסים
הפרסים בתחרות הרובונר הישראלית בדרך כלל מאפשרים השתתפות במשלחת לתחרות בארצות הברית ומימון של הטיסה והשהייה. הפרסים בתחרות בארצות הברית בקטגוריית בתי ספר תיכונים היא 1000 דולר למקום הראשון 500 דולר למקום השני ו-250 דולר למקום השלישי. סכום הזכייה נוטה להשתנות ולגדול תלוי בספונסרים באותה שנה.
פרס ביכנר
פרס גֶאורְג בִּיכְנר (בגרמנית: Georg-Büchner-Preis) הוא הפרס הספרותי השנתי החשוב והיוקרתי ביותר בגרמניה. הפרס ניתן ליוצרים שכתבו את יצירתם במקור בשפה הגרמנית, ונחשב כמקבילו הגרמני של פרס מאן בוקר הבריטי.
רפי נוי
ביוגרפיה
-1978 התגייס לשירות קבע. הוא פיקד על גדוד שריון בחטיבה 188, וב-1981 מונה למפקדה הראשון של חטיבה 640. בשנים 1984–1985 פיקד על חטיבה 7, פיקד על באלי"ש, כיהן כמפקד אוגדה 380, היה ראש מטה פיקוד המרכז וראש מטה פיקוד הצפון בשנים 1991-1995.
לאחר שחרורו מצה"ל, שימש עוזר לשר הביטחון יצחק מרדכי. כיהן כמנהל מרחב צפון בחברת מקורות ומנכ"ל אגודת "מים בגליל" המאגדת את הקצאות המים לחקלאים ולעסקי התיירות בצפון. בנוסף היה מנהל קבוצת הכדורסל הפועל גליל עליון ומנהל תחנת הרדיו "קול הצפון".
סונינקה
לבוש
הלבוש חשוב מאוד אצל אנשי הסונינקה. דרכי הלבוש השונים מראים מהי רמת החיים אצל כל משפחה ואת עושרה. בכך שהם מראים את עושרם הם גם מפחידים את האויבים שלהם, למשל, בנות של גברים עשירים ( גם אם הן נשואות) מתבקשות ללבוש שמלות יקרות ותכשיטים, המראה החיצוני חשוב מאוד כדי להראות שהן באות ממשפחות מכובדות. בעבר היו בני הסונינקה עורכים תהלוכות עם רקדנים שלובשים על עצמם מסיכות ותחפושות, כיום, מכיוון שבני הסונינקה מוסלמים הם פחות מייחסים חשיבות לתהלוכות אלו אך עדיין שומרים על המסורת ומקיימים את התהלוכות. גם המסיכות עצמן היו מצביעות על מעמד האדם בחברה. לדוגמה מסיכות עם ברדס נלבשו על ידי אנשים במעמד חברתי נמוך לעומת מסיכות מעץ שנלבשו על ידי אנשים במעמד גבוהה בחברה. המעמד הגבוה ביותר היה לובש מסיכות מזהב.
אנשי הסונינקה כיום
כיום אנשי הסונינקה מפוזרים על פני מספר רב של מדינות. לאורך ההיסטוריה הם למדו להסתגל ולחיות תחת שלטון של תרבות זרה. בגלל תכונה זו חיי היום יום של בני הסונינקה שונים מאוד מאזור לאזור ומאוכלוסייה לאוכלוסייה. ככלל רוב אנשי הסונינקה עדיין חיים בכפרים ושם גם ניתן למצוא סממנים של תרבות זו. לרוב בכפרים אלה יש בני מעמד אחד מסוים ששולט בכפר ולכן קיימים כפרים של בני המעמד הגבוהה, הנמוך וכך הלאה.לא קיימים כפרים של עבדים. בתוך הכפר השלטון המקומי מתבסס על זקני הכפר, והזקן ביותר הוא השליט העליון. בתוך המשפחה הזקן ביותר הוא לא רק מנהיג המשפחה אלה גם מהווה קשר בין המשפחה לשלטון המקומי. בכפרים לעיתים כאשר הצעירים חוזרים מהערים עם עושר רב הם מעוניינים להפוך למנהיגי משפחות, אך הם אינם יכולים כל עוד זקני המשפחה עדיין בחיים. הדבר מוביל לתסכול רב ולעיתם גורם לצעירים לפצל את המשפחה ולהקים משפחה חדשה בה הם הראש שלה. כך למעשה נוצרת יריבות גדולה בין המשפחות בכפר.
מלכי יוון
ממלכת יוון נשלטה על ידי בית ויטלסבאך בין השנים 1832 ו-1862 ועל ידי בית גליקסבורג מ-1863 עד 1924. המלוכה בוטלה זמנית במהלך הרפובליקה ההלנית השנייה, וחזרה מ-1935 עד 1973, אז בוטלה פעם נוספת על ידי המשטר הצבאי ביוון והוחלפה על ידי הרפובליקה ההלנית השלישית, שהיא יוון המודרנית.
בית ויטלסבאך
ועידת לונדון ב-1832 הייתה ועידה בין-לאומית שכונסה כדי להקים ממשלה יציבה ביוון. משא ומתן בין שלוש המעצמות (בריטניה, צרפת ורוסיה) הביא להקמת ממלכת יוון תחת נסיך בוואריה. ההחלטות אושרו באמנת קונסטנטינופול מאוחר יותר באותה שנה.
בית גליקסבורג
עם זאת, ועידת לונדון של 1832 אסרה על המשפחות השולטות של המעצמות הגדולות לקבל את כתר יוון, ובכל מקרה המלכה ויקטוריה התנגדה נחרצות לרעיון. למרות זאת, היוונים התעקשו לקיים משאל עם בסוגיית ראש המדינה בנובמבר 1862, משאל העם הראשון שנערך אי פעם ביוון.
הנסיך אלפרד דחה את המלוכה, והנסיך וילהלם מדנמרק, בנו של הנסיך כריסטיאן, נבחר על ידי האספה הלאומית להיות גאורגיוס הראשון, מלך היוונים. המלוכה בוטלה ב-1924 והוחלפה ברפובליקה ההלנית השנייה.
הרפובליקה ההלנית השנייה
הרפובליקה ההלנית הוכרזה ב-25 במרץ 1924 לאחר תבוסתה של יוון לטורקיה במלחמת יוון–טורקיה, בה הואשמה הממשלה המלכותית. במהלך קיומה הקצר התגלתה הרפובליקה השנייה התגלתה כבלתי יציבה. החברה היוונית המשיכה להיות מפוצלת, בעיקר בין הווניזליסטים הפרו-רפובליקנים לבין המונרכיסטים המיוצגים על ידי מפלגת העם, שסירבו להכיר בלגיטימיות של הרפובליקה.
ג'ונתן ספילמן
ביוגרפיה
בשנת 1978 הוא ניצח באליפות אנגליה. בהמשך הוא זכת באליפות אנגליה עוד פעמיים.
מבצע שבר ענן
רקע
בעקבות הערכה שחזבאללה מתכנן להוציא פיגוע בשטח ישראל, נשלחה הפלוגה המסייעת של גדוד 51 של חטיבת גולני להשכיב מארבים באזור נחל סלוקי. מפקד המבצע היה מג"ד 51 סא"ל אילן אטיאס, שישב בעמדת פיקוד קדמית במוצב ציפורן, ואת הכוח בשטח הוביל יואב ירום מפקד הפלוגה המסייעת של גדוד 51. "מחלקת השבע" בפיקודו של שחר בטיטו ויואב המ"פ הציבה מארב בחאלת א-נבעה בצפון הואדי, "מחלקת הסיור" בפיקודו של נוה אבנטל הציבה מארב בואדי אצטבל עם זירת מטענים במרכז הגזרה. ו"מחלקת השמונה" בפיקודו של רועי גרינבלד יחד עם משה דנגור סגן מפקד הפלוגה הציבה מארב בחורבת המבצר הצלבני קלעת דובאי בדרום הגזרה.
איציק זוהר
קריירה ככדורגלן
בעונת שיחק בקבוצת רויאל אנטוורפן הבלגית, שסיימה את משחקיה באותה עונה במקום ה-16 בליגה הבלגית. בעונת 1995/1996 חזר זוהר למכבי תל אביב, עמה זכה בדאבל.
לאחר הפרישה
בשנת 2008 הצטרף זוהר לקבוצת כדורגל החופים של ראש העין, בה שיתף פעולה עם פיני בלילי. באותה עת החל זוהר להופיע יותר ויותר בטלוויזיה, הן כפרשן ספורט באולפן "ליגת האלופות" של ערוץ הספורט, והן כמשתתף בתוכנית הטלוויזיה "The Show", ששידורה הופסק לאחר תוכניות בודדות. הופעות טלוויזיוניות בולטות נוספות שלו היו השתתפות בעונה הרביעית של התוכנית פעם בחיים (2009), שופט בתוכנית "הכוח", ששודרה בערוץ 10 (2007), כאחד המתחרים בעונה השישית של "רוקדים עם כוכבים", וכן השתתף בתוכנית "שעת הדרקון" בהנחיית דורין אטיאס ששודרה בערוץ 10. זוהר השתתף בתפקידים קטנים בסדרות הטלוויזיה "האלופה" ו"כתב פלילי".
קרב מון סאונד
קרב מון סאונד (באנגלית: Moon Sound, בגרמנית: Moonsund) הוא קרב ימי שנערך במקביל ובהמשך למבצע אלביון שבו כבשו הגרמנים את האיים שבפתח מפרץ ריגה במלחמת העולם הראשונה. מון סאונד הוא המצר המפריד בין האי מוהו (מון) שבמפרץ, לבין היבשת. בקרב זה, אשר נערך בעיקרו בין 16 ל-19 באוקטובר 1917, הדף הצי הגרמני את הצי הרוסי מן המפרץ ואפשר לכוחות משלוח גרמניים להשלים בהצלחה את המבצע האמור. השליטה הימית במימי מפרץ ריגה הייתה צעד בהבסתה של רוסיה ובהוצאתה מן המלחמה. בפרט אפשרה אותה שליטה את כיבוש אסטוניה במלחמת העולם הראשונה בידי הגרמנים.
רקע זירתי
למן פתיחת מלחמת העולם הראשונה נאבקו הרוסים, שנעזרו לעיתים בבריטים, נגד הגרמנים, על השליטה במימי הים הבלטי בכלל, ובמפרץ ריגה בפרט. במקום נערכו מספר קרבות, כמו קרב איי אולנד וקרב מפרץ ריגה, ובהם לא הושגה הכרעה ברורה, למרות שכללית הצי הגרמני נחשב חזק ומודרני יותר. לאיים שבפתח מפרץ ריגה נודעה חשיבות אסטרטגית רבה במהלך הקרבות במסגרת החזית המזרחית במלחמת העולם הראשונה. עם התקדמות הגרמנים מזרחה וכיבוש קורלנד בסתיו 1915, האיים היוו עבור הרוסים בסיס לאיום באיגוף, על ידי נחיתה מן הים בעורף הגרמנים. לחלופין, אפשרו האיים הפגזת מטרות גרמניות על החוף באותה גזרה. כמו כן היוו איים אלה בסיס לאיום על קשרי המסחר הגרמניים עם שוודיה. כיבוש האיים על ידי גרמניה היה מסיר איומים רוסיים אלה, ומצד שני, מהווה קרש קפיצה גרמני לאיום על פטרוגרד. כיוון שכך, הגרמנים פתחו בהכנות לכיבוש האיים בספטמבר 1917.
הקרב במיצר
הפעולה ב-16 לחודש הייתה, כמסתבר, אות הפתיחה לקרב מון סאונד, כשמו של המיצר שמפריד בין האי מוהו (מון) ליבשת. ביום המחרת החלו הגרמנים באיתור ופינוי שדות המוקשים אשר הרוסים זרעו באותו מיצר, כהכנה לכניסה אליו מצד דרום, והשתלטות על מימיו. מוקדם באותו בוקר, 17 לחודש, הרוסים גילו את הצי הגרמני, ו"סלאבה", "באיאן", ומספר ספינות נוספות, וכן סוללות החוף הסמוכות, פתחו באש על הגרמנים. אלה האחרונים הוגבלו מאוד בכושר התמרון, בשל מעבר הים הצר שנותר להם, וכן נפלו בטווח מספינות המערכה הרוסיות, אלא שהפגזים הרוסיים החטיאו. בהמשך הגרמנים קיצרו טווח ופתחו באש. במהלך הקרב שהתפתח "סלאבה" טובעה. הצי הרוסי נסוג לצידו הצפוני של המיצר, ובדרכו הותקף ללא תוצאות על ידי מספר מטוסים גרמניים. כדי למנוע מעבר של הגרמנים במיצר, הרוסים מיקשו אותו גם במהלך הקרב, בנוסף למיקוש הקיים, שאת חלקו הגרמנים פינו, וכן הטביעו במיצר הצר והרדוד מספר ספינות. מהמיקוש הרוסי טבעה ספינת טורפדו גרמנית אחת, שישה אנשי צוות נהרגו וכמה נפצעו. למחרת עוד ספינה גרמנית ניזוקה קשות מפיצוץ מוקש, שני אנשי צוות נהרגו, שלושה נעדרו ו-16 נפצעו. עבודות פינוי המוקשים, תוך חדירה איטית למיצר, נמשכו גם בימים הבאים. מדי פעם נפגעו ממוקשים ספינות גרמניות.
עזרא הסופר
על עזרא נאמר בתוספתא כי ראויה הייתה התורה להינתן על ידיו, אלא שבא משה רבנו וקדמו. עזרא הסופר נפטר בט' בטבת, ומאחר שיום זה סמוך לעשרה בטבת, יום האבל לציון תחילת המצור הבבלי על ירושלים, צירפו את האבל על מותו של עזרא אליו.
מעמדו וסמכויותיו
עזרא היה "שליח המלך", כלומר הממונה מטעמו על היהודים שישבו באחשדרפנות עבר הנהר (ממערב לנהר פרת), ובכלל זה מחוץ למחוז יהודה (פחוות "יהוד") גופא. מתוקף תפקידו הוא היה שופט עליון שביכולתו לגזור קנסות, עונשי מאסר, גלות, ואפילו עונש מוות. בסמכותו היה מינוי שופטים ודיינים שיסייעו להשליט את חוקי התורה ("חוקי האבות") שהוכרו כחוקי המלך. ככלל, סמכותו של עזרא מוגדרת כסמכות אוטונומית דתית ולא כתפקיד פוליטי. עזרא לא היה פחה, לא היו לו לא סמכויות ביצוע ולא כוח כפייה (צבא), אך היו לו סמכויות להורות את התורה ולהשליטה בעם.
פעולותיו
כל אלה הובילו ל: קיום מצוות ויצירת חברה מתוקנת, דמוקרטיזציה של הדת, יצירת קשר ישיר בין אדם לאלוהיו ושמירת התורה כיסוד מרכזי ומגבש של הציבור היהודי, היבדלות מן הנוכרים, חיזוק מעמדה של ירושלים וחיזוק המגמה הבדלנית.
מספר עליותיו לארץ
ישנה מחלוקת בשאלה האם עזרא עלה מבבל יחד עם זרובבל ויהושע, ונמצא שעלה פעמיים מבבל: לאחר הכרזת כורש עלה לארץ יחד עם זרובבל, כעבור זמן קצר חזר לבבל, ועשרים וארבע שנים לאחר עלייתו הראשונה, בימי ארתחשסתא, עלה שנית לארץ. או שעלה פעם אחת בלבד בימי ארתחשסתא כפי שמסופר בספר עזרא.
תפוז אנשים
הבלוגיה
ב-2009 הכריזה הנהלת הבלוגיה בתפוז כי הבלוגיה צפוי לעבור שינויים. שינויים אלה יכללו שינוי מראו הגרפי של הבלוג, שינוי פני דף הנהלת הבלוג וגם אפשרויות חדשות כמו: הוספת סקריפטים ב-HTML (לא כולל JavaScript מסיבות אבטחה שונות).
המשמר הקיסרי (האימפריה היפנית)
היסטוריה
עוד לפני כן, במהלך מרד סצומה, הורה הקיסר על הקמת כוח מיוחד שיהיה אחראי על הגנתו הגנת משפחתו והגנת נכסיו. כך הוקם המשמר הקיסרי, שהיה למעשה ארמייה יוקרתית, מורכבת מסמוראים בני משפחות וותיקות. הארמייה כללה יחידות חיל פרשים חיל רגלים וארטילריה. הארמייה חולקה ל-3 דיוויזיות שחולקו ל-10 רגימנטים. מטה הארמייה היה בטוקיו, וכמפקדה נתמנה פילדמרשל יאמגאטה אריטומו.
חלק מאנשי המשמר היו מעורבים בניסיון לבצע הפיכה צבאית שתמנע את כניעת האימפריה היפנית, הניסיון כשל, והצבא הקיסרי פורק ועמו המשמר הקיסרי.
נסיכות רויס-שלייץ
רוזנות (נסיכות) רויס-שלייץ (בגרמנית: Grafschaft (Fürstentum) Reuss-Schleiz) הייתה רוזנות גרמנית מבית רויס, אשר הייתה חלק מהאימפריה הרומית הקדושה, הקונפדרציה של הריין והקונפדרציה הגרמנית.
רובינזון קרוזו
תרגום לעברית
תרגומים מאוחרים יותר, בעברית חדשה, כוונו בעיקר עבור ילדים ונוער, ולרוב לא היו של הספר במלואו. אחד התרגומים יצא בהוצאת כתר בסדרת "ראשית קריאה", ואחר במהדורה מצוירת שנכתבה על ידי יורם מארק רייך, ואוירה על ידי שרון אורן, בהוצאת ידיעות אחרונות, 1994.
בנג'מין קרדוזו
קורות חיים
על שמו קרוי בית הספר למשפטים בישיבה יוניברסיטי שבניו יורק.
נמגטוזאוריים
סוגים
במשפחה 3 סוגים, אך בעבר שויך אליה גם הבוניטזאורה:
הוריקן וילמה
התפתחות הסופה
במקסיקו הסופה גרמה לנזק רב באזור קנקון, להצפות ולהרס תשתיות. בקובה נגרמו הצפות רבות, בעיקר באזור עיר הבירה הוואנה. בדרום פלורידה נגרמו הצפות באיי הקיז, מיליוני בתים נותקו מאספקת חשמל ונזק משמעותי נגרם באזור פורט לודרדייל. בהאיטי הסופה גרמה למפולות בוץ.
כדורגל נשים באפריקה
חוסר שוויון בשכר
אי עמידה בהסכמי שכר באפריקה היא בעיה נפוצה, עבור שני המינים. אך בעיה שכיחה אף יותר היא הפער בשכר המתבטא במשכורות נמוכות יותר, בונוסים נמוכים יותר על השתתפות בנבחרות הלאומיות וחסויות באופן כללי. לדוגמה, בשנת 2019 נחשף כי נבחרת הגברים הלאומית של דרום אפריקה קיבלה שכר הגבוה פי עשרה משכרן של נבחרת הנשים. מספר חודשים לאחר מכן ההתאחדות במדינה פעלה לטובת שינוי המצב ולראשונה השוותה בין שכרם של שני המינים. קבוצות הכדורגל מנוהלים בדומה לחברות עסקיות ועל כן מבכרים את התועלת הכספית על פני כינון שוויון מגדרי. רוב מועדוני הנשים נוצרו כסניפים של מועדון גברים ולכן הן לא בראש סדר העדיפויות גם מבחינה כלכלית.
משטרת הג'יפתליק
משטרת הג'יפתלק (ג'יפטליק, ג'יפתליך, ג'פתלך) הוא מבנה אבן הנמצא בשפך של נחל תרצה (נחל פרעה) שבבקעת הירדן (כ-2 ק"מ מצומת אדם שעל כביש 90 ובקרבת מושב משואה). חלק מהמבנה הוקם עוד בתקופת השלטון העות'מאני בארץ ושימש כבית ממשל (סראיה). בתקופת שלטון המנדט הבריטי הוא הורחב כדי לשמש תחנת משטרה (כחלק ממערך מצודות טגארט שהוקם בגבולות הארץ). בתקופת השלטון הישראלי בבקעה היה המבנה חלק ממחנה צבאי עד שננטש. הוגדר כאתר מורשת מטעם המועצה לשימור אתרי מורשת בישראל.
תקופת השלטון הישראלי
לאחר כיבוש בקעת הירדן במלחמת ששת הימים הוקם במקום מחנה צבאי ששימש כמפקדת חטיבת הבקעה. ב-1968 שונה שמו של המחנה ל"מחנה אריה" על שם אל"ם אריק רגב שנהרג ביולי אותה שנה במרדף אחר מחבלים. לאחר מספר שנים ננטש המחנה.
מבנה המשטרה
נכון ל-2019 ניכרת הזנחה רבה במבנה ובסביבותיו. קירות המבנה מחוררים מירי כדורים, רוב חלקי הברזל (מרזבים, סורגים, חלונות מוגני ירי ועוד) נחתכו לסחר בברזל, רצפת המבנה מכוסה בגללים עקב שימוש במבנה לשמירת עדרי כבשים.
אוהב להיות בבית
עטיפת האלבום
על עטיפת האלבום מוצג ציור שיצר יורם לוקוב שציור קודם שלו הופיע גם הוא על עטיפת אלבומו של איינשטיין ישן וגם חדש 20 שנה קודם לכן. בציור מתואר איינשטיין כשהוא יושב יחף ורכון על שולחן הכתיבה. מבעד לדלת המרפסת ניבט נוף עירוני. הציור שנעשה בהשראת שירי האלבום כולל רמיזות ישירות לכמה משירי האלבום, ובהם "שיר על התוכי יוסי", "יושב מול הנייר" וכן "אוהב להיות בבית". באלבום איורים נוספים שיצר המעצב מנחם רגב.
טיפולתיים
מחזור החיים
רוב המינים בעלי מחזור חיים אחד בשנה. למינים צפוניים הגרים באזורים קרים יש לעיתים מחזור חיים ארוך יותר למשל כמה מינים בסוג Tipula בעלי מחזור של אחת לשנתיים ואחרים כגון T. carinifrons ו־Pedicia hannai בעלי מחזור של ארבע או חמש שנים. לעומת זאת לסוג Dolichopeza מחזור של שני דורות בשנה.
בוגרים
מרגע הבקיעה הזכרים מתחילים לחפש מיד את הנקבות ולהזדווג. הנקבות בוקעות עם ביצים מוכנות להפריה. אורך חייהם של הבוגרים קצר, לרוב כמה ימים עד שבועיים, אם כי מינים מסוימים כגון הסוג Chionea מסוגלים לחיות כחודשיים במזג אוויר קריר ולח. מאחר שמטרתם העיקרית של הבוגרים היא להזדווג אין הם מחפשים מזון באופן יזום. ברוב המקרים הבוגרים אינם ניזונים כלל אך לעיתים בתנאי יובש מסוגלים ללקק נוזלים כגון טל או צוף כדי למנוע מגופם להתייבש. גפי הפה אינם מותאמים לאכילת אוכל מוצק ומאפשרים ללקק נוזלים בלבד.
הזדווגות
מיד לאחר ההזדווגות הנקבה מטילה את הביצים. חלקן מטילות מהאוויר, חלקן לתוך מקווה מים אך רוב המינים מטילים את הביצים באדמה לחה, בוץ או מצע של אצות. הנקבה מרחפת מעל המצע כשקצה בטנה נוגע בו ומטילה את הביצים במגע. מינים שמטילים את הביצים באדמה יבשה נוהגים להכניס את כל הבטן לחריצים באדמה.
קישורים חיצוניים
Stary J. & Freidberg A., 2007. The Limoniidae of Israel (Diptera). Israel Journal of Entomology 37: 301-357.
ארתור ברנרדס
בחירות 1922
ברנרדס נבחר לנשיא ברזיל בבחירות של 1 במרץ 1922, כאשר גבר על נילו פסניה עם 466,877 קולות נגד 317,714. מערכת הבחירות הייתה סוערת, ובמהלכה הואשם ברנרדס בכתיבת מכתבים שהכפישו את הנשיא לשעבר ארמס דה פונסקה, אך ברנרדס הצליח להוכיח שהמכתבים היו מזויפים.
בחירת ברנרדס לנשיאות הייתה ניצחון נוסף לפוליטיקת הקפה בחלב אשר שלטה במדינה במהלך הרפובליקה הישנה. לפי מדיניות זאת, מדינות סאו פאולו (יצרנית קפה) ומינאס ז'ראיס (יצרנית חלב) תמכו במועמד מאחת מהן על מנת שישמור על האינטרסים שלהן. בזכות ההצבעה הלא חשאית בבחירות לנשיאות, הצליחו בעלי האחוזות הגדולות ממדינות אילו להכריח את פועליהם להצביע ל"מועמד הרשמי".
נשיאות
בשנת 1924 התרחש במדינת סאו פאולו המרד הלוטננטיסטי השני, "המרד הפאוליסטי של 1924", במלאת שנתיים למרד ה-18 מהמבצר. המורדים השתלטו על הבירה סאו פאולו למשך 23 ימים ונשיא סאו פאולו נמלט לפנים המדינה בעקבות הפצצת ארמון הממשלה. ברנרדס התערב והכוחות הפדרליים הפציצו את כוחות המורדים. המורדים עזבו את הבירה ואחרי כישלונם במתקפה על כוחות הצבא במדינת מאטו גרוסו דו סול של היום, הסתיים המרד עם חזרת נשיא סאו פאולו לארמון הממשלה.
מורנוזאורוס
המורנוזאורוס דמה במראהו לקימרוזאורוס שנמצא באותו האזור וחי בתקופה דומה, היה בעל צוואר ארוך עם 44 חוליות (מתוך 66 בכל הגוף) וראש קטן בעל לסתות מלאות שיניים דקות ומחודדות. גפיו הקדמיות של המורנוזאורוס היו ממוקמות גבוה יותר על גופו ביחס לגפיו האחוריות, מה שייתכן שסייע לגמישות בעת מרדף במים. אורכו הכולל הגיע לחמישה עד שישה מטרים.
ממשלת כל פלסטין
רקע
ב-7 באוקטובר 1947 נפתח המושב החצי שנתי של הליגה הערבית בעאליה שבלבנון. אמין אל-חוסייני הגיע לעאליה, אך לנוכח התנגדותן של משלחות עבר הירדן ועיראק, הוא לא הורשה להשתתף בדיוני מועצת הליגה, ונאלץ להעלות את תביעותיו בפגישות לא רשמיות עם המשלחות הערביות. אחת מדרישותיו העיקריות הייתה תמיכה בהקמת ממשלה פלסטינית זמנית בהנהגתו, שתהיה אחראית לניהול המאבק הצבאי בפלסטין ותגשים את הריבונות הפלסטינית באזורים שיהיו בראשותה. בקשה זו זכתה אמנם לתמיכתן העקרונית של מצרים ומדינות אחרות, אך נדחתה על ידי מועצת הליגה בעקבות התנגדותם התקיפה של ראשי ממשלות עיראק ועבר הירדן. בעקבות התפרצות מעשי האיבה לאחר החלטת החלוקה, ב-8 בדצמבר 1947 התכנסה בקהיר הוועדה המדינית של הליגה, וגם הפעם נמנע שיתופו של אל-חוסייני בדיונים, עקב התנגדות ראשי ממשלות עיראק ועבר הירדן. הוא נאלץ להסתפק בפגישות עם ראש ממשלת מצרים ועם מזכיר הליגה, ודרש להפקיד בידי הפלסטינים בראשותו את האחריות לניהול הפעולות הצבאיות והאזרחיות בפלסטין. אולם חרף עמדתם החיובית של רוב נציגי המדינות, קיבלה הוועדה המדינית את התנגדותן הנחרצת של ממשלות עבר הירדן ועיראק. אלא שהפעם אפשרות הקמתה של ממשלה פלסטינית כלל לא נידונה, מחשש שפעולה כזאת תתפרש כהשלמה עם החלטת החלוקה.
הקמת הממשלה בעזה
ב-30 בספטמבר 1948 נפתח בעזה כינוס המועצה הלאומית הפלסטינית בהשתתפות 85 צירים, שרק מעטים מהם הגיעו משטח הכיבוש של עיראק ועבר הירדן. מתוך שיקולים בין-ערביים, נעדרו מן הטקס נציגי ממשלת מצרים והליגה הערבית. אמין אל-חוסייני נאם את נאום הפתיחה ונבחר לנשיא המועצה. ב-1 באוקטובר, יומו השני של הכינוס, הגיעו 97 צירים. הכנס התקיים בבית הספר אל-פלאח בעזה, וב-1 באוקטובר נערכה בו ההכרזה על הקמת הממשלה, בה נאמר: הצהרת העצמאות של פלסטין הדגישה את עצמאותה וריבונותה של המדינה הפלסטינית ואת דחיית הניסיון להקים מדינה יהודית בפלסטין, וקראה לגיוס כללי של כוחות הערבים. המועצה אימצה את דגל המרד הערבי השריפי כדגל פלסטין.
עם הקמתה של הממשלה, עמד בראשה אחמד חילמי עבד אל-באקי, ושר החוץ היה ג'מאל אל-חוסייני. ממשלת כל פלסטין הורכבה ברובה מקרוביו ותומכיו של אמין אל-חוסייני, וכללה נציגים של סיעות אחרות של המעמד השליט בחברה הפלסטינית. הכינוס אישר ברוב מכריע את הקמת הממשלה, את הרכבה ואת מצעה המדיני, שקבע: "פלסטין בגבולותיה המוכרים, כפי שהייתה ב-15 במאי 1948, היא מדינה דמוקרטית עצמאית בעלת ריבונות לאומית ובירתה ירושלים". המועצה אישרה את המבנה החוקתי שלפי יוקמו המועצה הלאומית והממשלה, מועצה עליונה שתורכב מנשיא המועצה הלאומית (יושב ראש), ראש הממשלה ונשיא בית המשפט העליון. בהיותו נשיא המועצה הלאומית, הפך אמין אל-חוסייני ליושב-ראש המועצה העליונה ובכך שמר לעצמו את הסמכות העליונה, מעל ראש הממשלה. אולם 8 ימים לאחר שהגיע אמין אל-חוסייני לעזה, הוא הוחזר לקהיר תחת משמר כבד, ועל פי דרישתו של המלך פארוק, הושם במעצר בית זמני. עם נעילת כינוס המועצה הלאומית, שיגר ראש הממשלה חילמי מברקים לכל הממשלות הערביות והפציר בהן להכיר ב"ממשלת כל פלסטין". אלא שהן לא מיהרו להיענות לבקשתו, מחשש להחרפת המתיחות עם עבדאללה, שאף איים להוציא את כוחותיו מארץ ישראל אם יכירו ממשלות ערב בממשלת עזה. האספה המכוננת לא כונסה למושב שני לאחר אוקטובר 1948.
Jawa 700
היסטוריה
סך הכול יוצרו 1,002 יחידות.
ממשלת כל פלסטין
הקמת הממשלה בעזה
בתגובה להכרזה על הקמת ממשלת כל פלסטין, נערך ב-1 באוקטובר 1948 בעמאן "הקונגרס הפלסטיני הראשון", בו נתקבלו, בין היתר, החלטה הקובעת כי הקמת "ממשלת כל פלסטין" היא בניגוד לרצון הערבים ולאינטרסים שלהם, והחלטה הקובעת כי אין להקים ממשלה ערבית בפלסטין אלא לאחר שחרורה. כינוס נגדי זה, שנמשך גם למחרת ומילא בו תפקיד מרכזי איש האופוזיציה מהמפלגה הלאומית הערבית הפלסטינית, העניק לעבדאללה הראשון, מלך ירדן, "סמכות בלתי-מוגבלת לדבר בשם ערביי פלסטין, לשאת ולתת הכל בשמם כדי להגיע לפתרון בעייתם בצורה שהוא ימצא לנכון".
הממשלה בקהיר
ב-15 באוקטובר 1948 נפתחה המתקפה הישראלית בנגב, שהביאה לנסיגת עיקר הכוח המצרי לעזה או אל מעבר לגבול הבינלאומי. עקב התקדמות צה"ל במבצע חורב, התפנו חברי ממשלת כל פלסטין ואנשי הוועד הערבי העליון לקהיר בסוף 1948, ותוך מספר חודשים חדלה הממשלה להתקיים למעשה. חבריה פנו לעסקים פרטיים או לעסקנות פוליטית בחסות פטרונים ערבים שונים. אחמד חילמי היה היחיד שנותר פעיל במסגרת זו.
ממשלת כל פלסטין מעולם לא הורשתה לשוב לרצועת עזה, למרות שזו נותרה תחת שליטה צבאית מצרית עד מלחמת ששת הימים, מה שהפך את ממשלת כל פלסטין לממשלה גולה בעלת סמכויות מוגבלות. חרף עצמאותה להלכה של ממשלת כל פלסטין, המנהל האזרחי אשר פעל בשטח רצועת עזה היה נתון באופן מוחלט בידי הצבא המצרי. סירובה המתמשך של מצרים להעביר לשליטת הממשלה שטח לשליטה ריבונית, חרף תמיכתה והכרתה הרשמית בממשלה, הציג את הממשלה כממשלת בובות, הפועלת בתמיכה מצרית, והמסמלת את תקוות הפלסטינים להשגת חירות מדינית בשטח ארץ ישראל ותו לא. בכל שנות קיומה של ממשלת כל פלסטין, הניסיונות להשגת ריבונות ממשית בשטח רצועת עזה הובילו לתגובה חריפה מצד השלטונות המצריים, אשר חששו מערעור הסדר הציבורי ברצועה. באופן כללי, ככל שהמצרים ביקשו לפעול כדי להשקיט את אזור הגבול עם ישראל, כך עמדה הממשלה למול הגבלות דרקוניות יותר. בשנת 1952, עם מהפכת הקצינים החופשיים במצרים, ניתנה סמכות מוחלטת לרפובליקה המצרית לנהוג בעזה כנאמן מטעם הליגה הערבית. בספטמבר 1952 הצהירה מועצת הליגה הערבית באופן רשמי כי הממשלה "חדלה מלפעול", וכי מעתה פלסטין תיוצג בליגה על ידי ראשי מדינות ערב. משנת 1952 ועד מותו ב-1963 מילא ראש ממשלת כל פלסטין אחמד חלמי את תפקיד "נציג פלסטין" במועצת הליגה הערבית.
תמר זיסקינד
ביוגרפיה
ביולי 2009 נעצרה אמה ברומניה בחשד למעורבות בביצוע הפריות בלתי-חוקיות באמצעות תרומת ביציות, פרשה שנודעה בשם: "פרשת הביציות". זיסקינד השתתפה בהפגנת מחאה שנערכה מול שגרירות רומניה בישראל בחודש שלאחר מכן, בקריאה לשחרר את עצורי הפרשה.
ליל ולפורגה
שמו של החג נגזר משמה של ולפורגה הקדושה, מיסיונרית אנגלייה בת המאה ה-8 ואחותם של ויניבלד הקדוש ושל ויליבלד הקדוש, אשר התקדשה בתאריך זה ב-770. מועד החג הוא ליל ה-30 באפריל או ה-1 במאי, שנחשב בתרבות הוויקינגית ליום תחילת האביב, וצוין בחגיגות שמחה, ריקודים והבערת מדורות.
מישל טרכטנברג
קריירה
הקריירה הקולנועית של טרכטנברג החלה בשנת 1996 בתפקיד הראשי בסרט "הרייט המרגלת". בשנת 1999 שיחקה טרכטנברג בסרט "המפקח גאדג'ט". בקיץ של שנת 2000 קיבלה טרכטנברג את התפקיד בסדרה "באפי ציידת הערפדים", בדמות דון סאמרס, בו נשארה עד לסיום הסדרה בשנת 2003.
החל משנת 2008 שיחקה טרכטנברג בסדרה האמריקאית "אחת שיודעת" בתפקיד ג'ורג'ינה ספארקס. באותה שנה, שיחקה טרכטנברג בסרט "שוב בן 17".
פלאסה דה אספניה (מדריד)
קישורים חיצוניים
מידע בעברית על כיכר אספניה במדריד
כריסטוף אמברגר
קריירה
מלבד דיוקנאות הוא ייצר עבודות אחרות, כולל סדרת 12 תמונות היסטוריות, "יוסף ואחיו", כמו גם סצנות דתיות שונות, בייחוד ציור המזבח בכנסיית "זנקט אנה" (Sankt Anna) "הבתולות החכמות והבתולות השוטות" שהוא ציורו הידוע האחרון.
רווית ירקוני
ביוגרפיה
ב-2006 נבחרה לשמש כדוגמנית הבית של מעצב השיער אילן מרגלית.
סמיואל פיפס
חוליו
באמצע שנת 1658 עבר פיפס להתגורר באֵייקס יארד, סמוך למקום בו נמצא כיום רחוב דאונינג. הוא עבד כקופאי באוצר המדינה תחת ג'ורג' דאונינג.
עבודתו במנהלת הצי
הוא שכר מורה פרטי כדי ללמוד חשבון, השתמש בדגמי אוניות כדי לפצות על חוסר ניסיונו הימי, ועם הזמן התבלט יותר ויותר בעבודת המשרד. בספטמבר 1660 מונה לשופט שלום, ב־15 בפברואר 1662 נתקבל כחבר זוטר (young brother) בטריניטי האוז, וב־30 באפריל הוענק לו "אות חירות העיר" (Freedom of the city) של פורטסמות'. הודות לקרבתו אל ארל סנדוויץ' נעשה פיפס מעורב גם בהקמתה ובניהולה של הקולוניה האנגלית בטנג'יר שלא האריכה ימים. הוא צורף לוועדת טנג'יר באוגוסט 1662 עם הקמת הקולוניה וב־1665 מונה לגזבר הקולוניה. ב־1663 נשא ונתן לבדו על חוזה בשווי 3000 ליש"ט לקניית עצים לתרנים בנורווגיה. ב־8 באפריל 1664 מונה לחבר בוועדה הממונה על דגת המלך.
השרפה הגדולה של לונדון
לאחר שראה שהאש מתקדמת מערבה בשל הרוח החזקה, הורה פיפס למשיט הסירה להפליג לעבר וייטצ'אפל והיה הראשון שעדכן את המלך אודות השריפה. המלך הורה לפיפס להיפגש עם הלורד ראש העיר, תומאס בלדוורת' ולהורות לו להתחיל להרוס בתים על מנת ליצור מחסום לאש. פיפס נסע בכרכרה עד קתדרלת סנט פול והמשיך ברגל בעיר הבוערת. בפוגשו את הלורד ראש העיר, השיב לו ראש העיר: "מה אוכל לעשות? אני מותש. אנשים אינם מקשיבים לי. אני מורה על הריסת בתים אולם האש משיגה אותנו בטרם אנו מספיקים לעשות זאת".
חייו הפרטיים
לפיפס היו מספר רומנים מחוץ לנישואין עם נשים שונות. רומנים אלה תועדו בפירוט רב ביומנו, כאשר פיפס השתמש בשפות שונות (אנגלית, צרפתית, ספרדית ולטינית) על מנת לתאר את יחסי המין.
ניקולא בואלו
קורות חייו
ב- 1669 הופיע גם "עמוד הקריאה" - שירת גבורה שנכתבה בסגנון היתולי. ב-1677 בואלו ורסין נתמנו לכותבי ההיסטוריה של המלך לואי הארבעה עשר. ב-1684 בואלו התקבל כחבר האקדמיה הצרפתית בהמלצתו של המלך. ב-1687 פרש מתפקידיו וקנה בית בכפר. ב-1705 מכר את הבית, חזר לפריז והתגורר עם כומר הווידוי שלו במנזר של הקתדרלה נוטרדאם, ושם נפטר ב-1711.
וליד אל-מועלם
וליד אל-מועלם (בערבית:  وليد المعلم, תעתיק מדויק: וליד אלמעלם; 17 ביולי 1941 – 16 בנובמבר 2020) היה דיפלומט סורי ושר החוץ של סוריה בשנים 2006–2020.
מרדכי אלמוג
ביוגרפיה
עם פרוץ מלחמת העצמאות הורו לאלמוג לפזר את היחידה. אלמוג התעקש להמשיך להחזיק מקלט רדיו אחד וכמה מאזינים מתנדבים. עקב כך הצליח במרץ ליידע את איסר הראל שכוחות הלגיון הירדני נערכים לקרב מול כוחות היישוב. הראל נדהם לשמוע שמערך ההאזנה האלחוטית פועל במתכונת זעומה ונעתר לבקשתו של אלמוג להקציב לפעילות 1,500 לירות. כך חידשה היחידה את פעילותה במתכונת מלאה. איסר בארי, החזיר את היחידה לסדר הכוחות של צה"ל, תחת השם "ש.מ.2". משרדי היחידה שכנו ביפו. במהלך ההפוגה השנייה הצליח איש היחידה שאול שמאי לפצח את הצופן ששימש את הצבא המצרי ולגלות שניתנה לו פקודת נסיגה זמנית. מידע זה הביא לשינוי בתוכניות צה"ל. בשיחות על הסכמי שביתת הנשק בתום מלחמת העצמאות שנערכו ברודוס הצליח סגנו של אלמוג, אברהם אילוני, להאזין לשיחות המצרים ולהעביר את המידע לנושאים ונותנים הישראלים.
כשפרש מהמוסד פנה לעסקים והצטרף בתחילת שנות ה-60 לחברת הנסיעות "אופיר טורס" (הוקמה בשנת 1952), ומאוחר יותר הפך לבעליה. הוא השקיע רבות בעידוד תיירות נכנסת לישראל ושימש כיו"ר איגוד סוכני התיירות בישראל. במסגרת "איירתור" (לשכת מארגני תיירות נכנסת) הנהיג שיטה שלפיה הסוכנים מתוגמלים על פי תוצאותיהם העסקיות, ולא לפי כמות המניות שבידיהם. נמנה עם מקימי עמותת ש.מ.2 ושימש כיו"ר ונשיא שלה. בשנת 1999 הוענקה לאלמוג דרגת אלוף-משנה כהוקרה על תרומתו להקמת יחידה 8200 ובנייתה.
הנה העלמה הרה ויולדת בן
פרשנות
המילה "עלמה", שפירושה "אישה צעירה", תורגמה בתרגום השבעים למילה παρθένος (קרי: פַּרְתֵנוֹס), שמשמעותה "בתולה". ב מסופר כי מרים, אם ישו, הרתה לרוח הקודש כשעודנה בתולה: הפסוק מצוטט בשלמותו ב, פרק א', פסוק כ"ג, כהוכחה לכך שהנאמר בפסוק התגשם עם הולדת ישו. אף שהנוסח השלם הקדום ביותר של תרגום השבעים, קודקס ותיקנוס, קדום יותר מהנוסח השלם הקדום ביותר של נוסח המסורה היהודי, כתב יד לנינגרד, (הנוסח הראשון נכתב ב ואילו השני ב), במגילת ישעיהו שממגילות מדבר יהודה כתובה המילה "עלמה", ולא "בתולה". חלק מהמקורות היהודיים ייחסו את הנבואה ללידת המלך חזקיהו. רש"י שולל פרשנות זו. לדבריו, חזקיהו נולד תשע שנים לפני שאביו אחז עלה על כס המלוכה. לפיכך, כאשר ישעיהו מדבר על אחז בעודו מולך על יהודה ומנבא לו על לידה עתידית, לא ייתכן שמדובר בלידת חזקיהו, שכן זה כבר נולד. לדברי רש"י, הבן שיוולד הוא בנו של הנביא ישעיהו עצמו מאשת ישעיהו, והוא, עמנו אל, יהיה זה שיחזה בנפילתם של רצין ופקח.
סוסילו באמבאנג יודהויונו
דרכו המדינית
ב-23 ביולי 2001 הודח וחיד ממשרתו כנשיא, והוחלף בנשיאה מגוואטי סוקרנופוטרי. זמן קצר לאחר היבחרה, הציע יודהויונו את מועמדותו לתפקיד סגן הנשיאה, אולם לא נבחר לתפקיד זה. יודהויונו שב למלא את תפקידו בממשלת מגוואטי כשר המתאם לענייני מדיניות וביטחון. לאחר הפיגועים בבאלי בשנת 2002, הוא מונה לאחראי לחקירת האירועים ולמציאת המפגעים, וקנה לעצמו אהדה נרחבת בציבור האינדונזי כמי שמחויב למלחמה בטרור.
אטילה שומפלבי
ביוגרפיה
שומפלבי נולד ב-1979 בבאיה מארה שבטרנסילבניה אשר ברומניה. הוא עלה עם הוריו לישראל ב-1990, והשתקע עם משפחתו בחיפה. למד בבית הספר התיכון "עירוני א'" בעיר, ובשנות התיכון החל לכתוב במקומונים של חיפה וכן לשדר בטלוויזיה הקהילתית. ב-1998 התגייס לצה"ל ושירת בשבועון "במחנה", במגוון תפקידים, בהם כתב בלבנון, כתב צבאי ועורך בעמודי החדשות של השבועון.
פלאסה דה קסטייה
פלאסה דה קסטייה (בספרדית: Plaza de Castilla) היא כיכר מרכזית מפורסמת במדריד, בירת ספרד. הכיכר ממוקמת בצפון העיר בשדרת קסטיאנה - ציר התנועה המרכזי החוצה את מדריד מצפון לדרום. בכיכר ניצבים מגדלי שער אירופה, מהמבנים הגבוהים בעיר, לצד אובליסק קאחה ומספר אנדרטות נוספות.
עמוס 4
מיקום בחלל ותחומי תדרים
מיקום עמוס 4 בחלל יהיה בנקודה 65E. זהו מיקום שונה מהמיקום בו נמצאים כיום עמוס 1 ועמוס 2 (4w), ואליו שוגר גם עמוס 3. עמוס 4 שוגר בשנת 2013 ומשך חייו אמור להיות 12 שנים. חלל תקשורת תשתמש בשמונה משיבים רחבי סרט בני 108 מגהרץ כל אחד בתחום Ku, ובארבעה משיבי high power בני 216 מגהרץ כל אחד בתחום הגבוה Ka, באלומה אחת ניידת בתחום Ku ובאלומה ניידת אחת בתחום Ka/Ku, כאשר יתרת קיבולת הלוויין עמוס 4 תועמד לרשות ממשלת ישראל.
אוגוניוק
השבועון אוגניוק, שמשמעות שמו ברוסית הוא "להבה קטנה", החל להופיע ב-21 בדצמבר 1899. השבועון זכה לפופולריות רבה ברוסיה בשל צילומי הצבע, הכתבות וכן דברי השירה והספרות שהתפרסמו בו.
שרפתו של יהודה
סחיטה, אלימות ופרעות
ב-1853, בכתב עת גרמני, שהופיע בברלין, מתואר אירוע דומה, שהתרחש בגאלאץ. המלחים של כמה ספינות יווניות, שעגנו בגאלאץ, התקינו בובת יהודי, כמתואר, כתבו עליה את שמו של אחד מעשירי היהודים של גאלאץ ותלו אותה על התורן של אחת הספינות. למרות התערבות המשטרה, הבובה התלויה נשארה במקומה עד למחרת, כאשר המלחים, מזוינים בפגיונות ואקדחים, ליוו אותה עד לחזית של כנסייה ושם שרפו אותה תוך השמעת צעקות פראיות וגידופים כלפי היהודים. הכוח הצבאי המקומי ניסה להתערב, אך המלחים היוונים איימו בטבח, אם יפריעו להם. הקונסול היווני והרשויות המקומיות לא הצליחו למנוע את הטקס ואת הפרות הסדר, אך הרגיעו את הרוחות ומנעו את התפשטות התופעה.
חיים אלעזר שפירא
הרב חיים אלעזר שפירא (בהונגרית: Spira Lázár, בצ'כית/סלובקית: Lazar Spira; מכונה ה"מנחת אלעזר", על שם ספרו; ה' בטבת ה'תרל"ב, 17 בדצמבר 1871 – ב' בסיוון ה'תרצ"ז, 12 במאי 1937) היה אב"ד מוקצ'בו (מונקאץ') והאדמו"ר השלישי של חסידות מונקאטש. אחד מחשובי הרבנים במזרח-מרכז אירופה בין שתי מלחמות העולם, שהנהיג קו שמרני ותקיף של התנגדות לציונות, לתנועת המזרחי ולאגודת ישראל.