cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
בליזארד (סופת שלג)
החורף המושלג של 1881-1880
חורף 1881-1880 נחשב על דעת רבים לחורף הקשה ביותר הזכור מאי פעם בארצות הברית. אמריקאים רבים, ילדים והורים, למדו על "החורף המושלג" מספר הילדים "החורף הארוך" של לורה אינגלס וילדר, שבו מספרת הסופרת על מאמצי משפחתה לשרוד. השלג הגיע באוקטובר 1880 ובליזארד בא בעקבות בליזארד לאורך החורף ועד מרץ 1881 ואזורים רבים נשארו קבורים בשלג במשך כל החורף. פרטים מדויקים בספרה של ויילדר כוללים את תדירות הבליזארדים ואת הקור העמוק, את הרכבות שהפסיקו לנסוע בקו שיקגו וצפון מערב עד לבוא האביב משום שהשלג חסם את המעבר במסילות, סכנת הגוויעה ברעב שאיימה על בני העיירה ואומץ לבם של בעלה לעתיד אלמנזו ועוד גבר, שיצאו אל הערבה הפתוחה בחיפוש אחר מצבור תבואה, שאיש לא היה בטוח לגמרי בקיומו.
היינץ
היינץ בישראל
ברשתות השיווק נמצא קטשופ היינץ בהבדל מחיר משאר מתחריו: הוא ממוצב במחיר היקר יותר בכ-30% עד 40%. חברת היינץ מחזיקה בקו מוצרים הכולל כשנים עשר מוצרים.
דליה שימקו
ביוגרפיה
שימקו ביימה את ההצגות "הנחש", "שירה לוין מתה והיא חיה בתל אביב" ו"קשר דם". ההצגה "קשר דם" הפכה לנקודת מפנה בקריירה של דליה שהחלה להתפתח כבמאית תיאטרון. היא עיבדה למחזה (בשיתוף עופר עין גל) וביימה עם להקתה את הרומן של דוד פוגל "חיי נישואים". בשנת 2007 הקימה את "אנסמבל אספמיה". במסגרת האנסמבל כתבה וביימה את ההצגה "מבוך המראות" (2008). ביימה את ההצגה "אחוזת וייס" (2010) מאת נוריאל טוביאס. עיבדה (עם אילן שיינפלד) וביימה את ההצגה "מעשה בטבעת - סיפורה של אסתר" (2011), "חולת אהבה" (2012), "הנחש" (2013) "עננים" (2014) "חלום ליל קיץ" מאת שייקספיר (2015) ו"שייקספיר מתהפך בקברו" (2016), שיחקה וביימה את הצגת היחיד "הגברת הראשונה של הרייך השלישי" מאת נוריאל טוביאס, שם שיחקה את מגדה גבלס, וכן שיחקה וביימה את "יונה וולך - המופע", מופע תיאטרלי המבוסס על שירתה של המשוררת יונה וולך.
אליפז בן עשו
על פי ספר יוסיפון, בנו של אליפז, צפו, היה למלכם של הכתים עם שחרורם מעול קרתגו.
עופות בעלי שיניים
עופות בעלי שיניים (שם מדעי: Odontognathae), היא קבוצה לא-טקסונומית של עופות קמאים נכחדים אשר כשמם היו בעלי שיניים קצרות בקצוות מקורם. הקבוצה הוגדרה בידי החוקר אלכסנדר ווטמור אשר חיבר בין מיני עופות בעלי שיניים אשר נראו דומים יותר לעופות הבתראים מאשר לעופות קדמוניים כמו הארכאופטריקס.
מינים אלה היו אוכלי דגים שחיו בקרבת הימים וחלקם חיו כמו טבלניים ופינגוויניים והסתמכו על שחייה במקום על תעופה. אחדים מהם כלל לא עפו. הגדול מביניהם היה ההספראורניס שהגיע לגובה של 1.8 מטר.
מיקי רוזנטל
פעילותו בכנסת
ב-9 בינואר 2019 הודיע על החלטתו שלא להתמודד בבחירות המקדימות לרשימת מפלגת העבודה ל., עם זאת בפברואר 2021 החל רוזנטל לנהל את קמפיין מפלגת העבודה לקראת הבחירות לכנסת העשרים וארבע.
סולטאן
מקור המושג
הח'ליפה אלקאים (1031–1075), נשלט בבגדאד על ידי הבויהים, וכאשר הגיעו הסלג'וקים בשנת 1055 לבגדאד, הם שחררו את הח'ליפה ובתמורה הוא העניק להם תוארי אצולה שונים. השליט הסלג'וקי טוגריל, שעמד בראש הצבא שכבש את בגדד, נטל לעצמו את התואר סולטאן, ובכך נעשה שליט חילוני בעל סמכויות צבאיות ומנהלתיות, לצד הח'ליפה שמעתה הפך לשליט בעל סמכויות דתיות בלבד.
תחנת הרכבת נתיבות
תחנת הרכבת נתיבות היא תחנת רכבת המשרתת את העיר נתיבות וסביבתה במסגרת קו הרכבת אשקלון–באר שבע. התחנה ממוקמת במערבה של העיר נתיבות, ומשרתת את הנוסעים במסוף האוטובוסים הסמוך.
היסטוריה
לצד התחנה נסלל חניון ל־250 כלי רכב והוכשר שטח לחניון ל־500 כלי רכב נוספים.
ג'נט קוק
ג'נט לזלי קוק (באנגלית: Janet Leslie Cooke; נולדה ב-23 ביולי 1954) היא עיתונאית אמריקאית שזכתה בפרס פוליצר על סיפור עיתונאי בדוי.
ביוגרפיה
ג'נט הוכרזה כזוכת הפרס באפריל 1981. לאחר פרסום שם הזוכה וקורות חייה, עורך העיתון שבו עבדה קוק קודם לכן, שם לב לפרטים שלא תאמו את מה שהיה ידוע לו. חקירה מהירה במערכת העיתון הוכיחה פרטים כוזבים בעברה והיא זומנה לבירור. לאחר לילה ארוך של חקירה נשברה קוק והודתה כי בדתה את הסיפור על ג'ימי מתחילתו ועד סופו. יומיים לאחר הזכייה בפרס, כינס המו"ל והבעלים של העיתון, דונלד גרהאם, מסיבת עיתונאים ובה פירט את ממצאי הבדיקה וחשף את ההונאה. העיתון אף יצא במאמר מערכת שבו התנצל בפני קוראיו על הבדיה, ועורכי העיתון הודו כי היו להם סימנים מוקדמים של בעיות אמינות לפני פרסום הסיפור, ובכל זאת אישרו לפרסמו.
עדנה פאר
עדנה פאר היא עיתונאית ושדרנית ישראלית, עורכת ומגישה של תוכניות רדיו וטלוויזיה.
ביוגרפיה
פאר למדה באוניברסיטה העברית בירושלים בלשנות ומדע המדינה והשתלמה במינהל ציבורי בבריטניה. בשנת 1965 החלה לעבוד ב"קול ישראל", כקריינית, שעיקר עבודה הייתה כמגישה של תוכניות מוזיקה. היא תוארה על ידי צבי לביא: "היא מוכרת לציבור רחב של מאזינים בתור מגישה שובבה של תוכניות מוזיקה קלה ופזמונים. היא מרשה לעצמה להתבדח, להעיר הערות קלילות - והכל בגבולות הטעם הטוב והמעודן.". במהלך עבודתה היא הרבתה לבקש מאלימלך רם שייתן לה הזדמנות לערוך תוכניות, ומבוקשה ניתן לה בעת שאחד העורכים חלה. פאר הוכיחה את עצמה בהזדמנות זו בתוכנית "החוזרים בתשובה", ובעקבות זאת ערכה באופן קבוע תוכניות בסדרה "בשולי החברה". באמצע 1970 החלה להגיש תוכנית ראיונות שבועית עם אנשים שגורלם המר להם, שנקראה "זה אכפת לי". התוכנית שודרה במשך עשר וחצי שנים וריגשה מאזינים רבים שלעיתים יצאו לסייע למרואיינים. התוכנית אופיינה במאבק באטימות חברתית ופוליטית באמצעות סיפורים אנושיים של הפרט. עלילות מרואייניה היו, רובן ככולן, בבחינת "חשיפה ראשונה" ובלעדית באמצעי התקשורת, ובכך היא יצרה ז'אנר חדש של תוכניות רדיו. אלפי המרואיינים שגוללו במסגרת שידור זו את סיפוריהם תוך כדי התרחשותם באו מכל שכבות החברה, רבים גם משוליה החשוכים. במקביל, בשנים 1971-1976 ערכה והגישה את תוכניתה "בד' אמות". היא גם הגישה בשנים 1970-1974 את תוכנית הד"שים "ממנה אליך" בגלי צה"ל.
יוכבד מכנס
ביוגרפיה
בתחרות מבחן למכביה הראשונה שנערכה בפתח תקווה בדצמבר 1931 זכתה מכנס במקומות הראשונים בזריקת דיסקוס בתוצאה של 25.78 מטר ובהטלת כידון בתוצאה של 18.46 מטר.
חזי כרמל
ביוגרפיה
במלחמת יום הכיפורים נלווה כרמל ככתב לכח צנחנים שחצה את תעלת סואץ. כרמל היה אחד מקבוצת עיתונאים (שכללה מלבדו את אורי דן, איתן הבר, אלי תבור, ישעיהו בן-פורת, יהונתן גפן ואלי לנדאו) שפרסמו בשנת 1973 את הספר "המחדל", שהיה הספר הראשון שראה אור מיד לאחר מלחמת יום הכיפורים ובו ביקורת על מחדליה ותיאור עז משדות הקרב, על החללים, הנפגעים ואובדן הציוד שהיו בהם. הספר עורר בזמנו הד רב בדעת הקהל.
בשנת השמונים פנה לעסקים. בשנת 1980 הוביל קבוצה של משקיעים שביקשה להפיק סדרת טלוויזיה על התנ"ך, שבמסגרתה יוקם גם סט צילום בסגנון תנכי שיהפוך אחר כך לאטרקציה תיירותית. ב-1981 יזם יחד עם האלוף במילואים מאיר עמית את פרויקט לוויין התקשורת הישראלי עמוס. לצורך כך הקימו יחד עם איש עסקים צרפתי ז'אן פרידמן את "החברה הכללית לשירותי לוויין", וגייסו משקיעים נוספים בישראל ובארצות הברית. החברה החזיקה אחר כך כ-25% מחברת חלל תקשורת שהפעילה את הלוויינים. ב-1990 התמודד על זיכיון אזורי לטלוויזיה בכבלים. ב-1999 היה שותף להקמת חברת "אינטרטיווי" שביקשה לפתח שירותי טלוויזיה דיגיטליים באמצעות רשת האינטרנט.
בשנת 2000 ראיין כרמל את ולדימיר קריוצ'קוב שהיה ראש הק.ג.ב. האחרון. המרואיין ניסה להפריך את הטענה שהושמעה במשפטו של ג'ונתן פולארד כי פגע בביטחון ארצות הברית, משום שהמידע שהעביר לישראל הגיע לידי הק.ג.ב.. כרמל הביע בעקבות הראיון את הסברה כי ה-CIA העלה את הטענה כי המידע שהעביר פולארד לישראל הגיע לידי הרוסים, כדי לחפות על העובדה כי חפרפרת רוסית, בדמותו של אולדריץ' איימס, פעלה באין מפריע בצמרת סוכנות הביון המרכזית וגרמה לארצות הברית נזקים ביטחוניים כבדים.
קונצ'רטו לתזמורת של בארטוק
הקונצ'רטו לתזמורת של בלה בארטוק, SZ.116 BB 127 הוא ממיטב יצירותיו ומן הפופולריות והנגישות שבהן.
הקונצ'רטו נכתב לפי הזמנת קרן קוסביצקי (בניהולו של המנצח סרגיי קוסביצקי), שפנתה אל המלחין לאחר שעזב את הונגריה מולדתו והיגר לארצות הברית עקב מלחמת העולם השנייה. הסברה אומרת שיצירתו הקודמת של בארטוק, רביעיית המיתרים מס' 6 (1939) עלולה הייתה להיות האחרונה אלמלא הזמנה זו שסללה את הדרך לעוד מספר יצירות, בהן הסונאטה לכינור סולו והקונצ'רטו לפסנתר מס' 3.
הוועדה הציבורית לציון חסידי אומות העולם
רקע
חוק זיכרון השואה והגבורה – יד ושם חייב את רשות הזיכרון לשואה ולגבורה להנציח - לצד הנצחת זכר השואה, היהודים שנספו בה והקהילות שהתקיימו לפניה ונפגעו בה - את מציליהם של היהודים, אלה שסיכנו את חייהם ולא קיבלו תמורה על כך. בשנים שלאחר חקיקת החוק פנו ניצולי שואה רבים ליד ושם בבקשה להוקיר את מציליהם. ביום הזיכרון לשואה ולגבורה בשנת 1962 נחנכה באתר יד ושם בהר הזיכרון בירושלים שדרת עצים לזכר חסידי אומות העולם. באותה שנה הקימה הנהלת יד ושם, ביוזמתו של יו"ר ההנהלה אריה קובובי, ועדה עצמאית כדי לקבוע את הקריטריונים להענקת התואר "חסיד אומות העולם" וכדי להחליט מי זכאי לאות חסיד אומות העולם. בשנת 1963 החלו כינוסי הוועדה בראשות יושב ראש הוועדה, השופט משה לנדוי. הוועדה ביקשה לקבוע את הקריטריונים לקביעת חסיד אומות העולם ולמצוא דרכים לאמוד את מידת הסיכון שנטל המציל.
שכונת מחלול
היסטוריה
השכונה נוסדה בראשית ימי המנדט הבריטי, עת הממשלה המנדטורית העבירה את האזור לרשות מועצת העיר תל אביב. מועצת תל אביב השאירה את חוף הים שהיה ברשותה (אדמת מחלול) מרחוב אלנבי ועד נחל הירקון ללא תכנון בנייה, ובכך התאפשרה גישה ישירה לים מכל נקודה במרחב העירוני. החוף היה מקום מגורים ארעי לעולים החדשים אנשי העלייה השלישית וכן לפליטים היהודים שנאלצו לברוח מיפו במהלך פרעות תרפ"א. הם תפסו את רכס הכורכר לפי כוחם, בשיטת ה'חאפ' (יידיש: לחטוף), שהיה לשם נוסף לשכונה. כל אחד יכול היה לקושש "ליפטים" (ארגזים) וקורות עץ שנפלטו מהים ולהקים צריף על צוק הכורכר ללא רישיון וללא תשלום ארנונות למיניהן (לפחות בשנים הראשונות). וזאת להבדיל משכונת צריפים אחרת, שכונת נורדיה, שתושביה שילמו דמי שכירות. אנשי גדוד העבודה – 'קיבוץ יסוד', שרובם השתייכו לפלג "השמאל" בראשותו של מנחם אלקינד– נטו אוהלם בשכונה. מראשית שנות העשרים, הם עבדו בבניית רחוב בן-יהודה, נחלת בנימין, שדרות רוטשילד ובית הספר תל נורדאו, עד שהתפרק גדוד העבודה בשנת 1929. ב-1925 הוקם בשכונה גם צריף של תיאטרון "האהל".
השכונה, שנחלקה למחלול א' (הדרומית) ולמחלול ב', סבלה מרוחות עזות ומהצפות מדי חורף כתוצאה ממיקום זה, ומאחר שמרבית המבנים היו פחונים וצריפים, היו פורצות שם בחורף גם שריפות רבות. במחלול ב', נתכונן ונוהל בית הכנסת על שם 'יחזקאל' על ידי צבי הירש למברג. לימים נדד בית הכנסת לרחוב ארנון. שני המבנים הבולטים בשכונה היו בית החרושת לאריגת וצביעת משי 'דלפינר-יוחננוף', אשר הקים תעשיין טקסטיל מלודז', פולין, ובית החרושת לעיבוד עורות של האחים לבקוביץ, אשר בחצריו היה הסליק 'מכון א'. מכון זה, היה אחד המכונים הראשונים והמרכזיים של ההגנה לייצור נשק. בשיאה מנתה השכונה כמה מאות צריפים, ומרבית דיירי השכונה היו ממעמד חברתי-כלכלי נמוך.
גרף רגולרי
בתורת הגרפים, גרף רגולרי (באנגלית: Regular graph) הוא גרף שבו דרגת כל הקודקודים שווה, כלומר מספר הקשתות היוצאות מכל קודקוד קבוע. גרף מכוון רגולרי מקיים תנאים חזקים יותר ובו דרגת הכניסה ודרגת היציאה של כל הקודקודים שוות. כלומר לכל קודקוד i.
הטורקים הצעירים
הטורקים הצעירים (בטורקית עות'מאנית: ژؤن ترک) הייתה מפלגה לאומנית טורקית שתפסה את השלטון באימפריה העות'מאנית ב-1908 לאחר שהדיחה את הסולטאן עבדול חמיד השני.
הפיכת הטורקים הצעירים
בשנת 1908 הצליחו הטורקים הצעירים לבצע את הפיכתם שכונתה "הפיכת הטורקים הצעירים" והדיחו את הסולטאן. בפועל לא יצאה מעולם הוראה מהמטה הראשי של התנועה שישב אז בסלוניקי לצאת למרד. הגורמים הישירים למרד היו האיום ההולך וגובר על האימפריה ומצבו ההולך ומדרדר של הצבא העות'מאני.
סיליקון חד-גבישי
ייצור
נחקרות שיטות ייצור אחרות, כגון גידול אפיטקסיאלי של פרוסה שטוחה, הכרוך בגידול שכבות גזיות על מצעי סיליקון רב-פעמיים. תהליכים חדשים יותר עשויים לאפשר צמיחה של גבישים מרובעים אשר לאחר מכן ניתן לעבד לשכבות דקיקות יותר מבלי לפגוע באיכות או ביעילות, ובכך לחסל את הפסולת משיטות ניסור וחיתוך מוטות מסורתיות.
שיטפון חג המולד של 1964
היסטוריה
תקופת קור בלתי טיפוסית החלה באורגון ב-13 בדצמבר 1964, שהקפיאה את האדמה, ואחריה הגיע שלג כבד בצורה יוצאת דופן. לאחר מכן, הביא גשם בלתי פוסק, כבד וחם. הטמפרטורה עלתה ב-17 עד 22 מעלות צלזיוס והמיסה את השלג, אבל האדמה נותרה קפואה ואטומה לחלחול. מקומות מסוימים קיבלו כמות שווה של גשם של שנה תוך ימים ספורים. ב ירדו 330 מילימטרים של גשם בדצמבר, כמעט כפול מכמות הגשם הממוצעת בדצמבר של 200 מילימטרים. ב נרשמה כמות של 460 מילימטרים של גשם, ובקרייטר לייק, שם כמות המשקעים הרגילה הממוצעת בדצמבר היא 300 מילימטרים, ירדו יותר מ-970 מילימטרים של גשם. כאשר נהרות ונחלים עלו על גדותיהם והאדמה הפכה רוויה, התרחשו מפולות בוץ, כבישים נסגרו ומאגרים עלו על גדותיהם. עיירות רבות היו מבודדות. בסוף השיטפון, כל נהר באורגון היה מעל רמת שיטפון, ויותר מ-30 גשרים מרכזיים היו בלתי עבירים.
אורגון
בעיר לא ניתן היה לזהות את, והעיר הוצפה בכמה מטרים של מים. בפורטלנד, הסיפון התחתון של היה מתחת למים וגם נפגע מרפסודת בולי עץ המורכבת מכ-1,000 בולי עץ. הרפסודה פגעה קשות גם ב, וסגרה אותו למשך שנה. בגובה 3.7 מטרים מעל סימון השיטפון, ההצפה של נהר וילאמט בפורטלנד ב-1964 הייתה שנייה רק ל שחיסל את העיר. בשיאם, המים היו בחלק העליון של של מרכז העיר פורטלנד.
קליפורניה
החל מ-21 בדצמבר גרמו גשמי זלעפות עזים בכל רחבי צפון קליפורניה להצפות של נחלים רבים, רבים מהם עד לרמות שיא. מושל קליפורניה בראון הכריז על 34 מחוזות באזור כ"אזורי אסון". יחד, מחוזות דל נורטה, המבולדט, מנדוסינו, סיסקיו, טריניטי וסונומה ספגו נזק רב יותר מ-28 המחוזות האחרים ביחד. עשרים ושישה מדי ספיקה של הסקר הגאולוגי של ארצות הברית (USGS) נהרסו.
החוף הצפוני
יותר מ-550 מילימטרים של גשם ירדו על אגן הנהר איל בתוך יומיים. עד 23 בדצמבר זרמו 21,300 מטרים מעוקבים בשנייה של מים במורד הנהר איל בסקוטיה (עדיין במעלה הזרם מהמפגש עם הנהר ), 5,660 מטרים מעוקבים בשנייה יותר מהשיטפון של 1955, ויותר מהספיקה הממוצעת של כל אגן נהר המיסיסיפי. קצת פחות מ-200,000 רגל מעוקב לשנייה (5,660 מטרים מעוקבים בשנייה) של מים זרמו במורד "המזלג הדרומי של הנהר איל" (South Fork Eel River), יובל ראשי של הנהר איל, לבדו, וגרמו לנזק חמור לכל אורכו. כל מדי הספיקה בנהר איל הושמדו. שיא השיטפון ב היה בגובה של 14 מטרים. מאוחר יותר הוצבו שלטים על גבי עמודים גבוהים לציון גובהם החריג של המים.
שוטר
שוטר הוא עובד במשטרה שתפקידו ליישם, ישירות או בעקיפין, אחד או יותר מיעדיה המרכזיים של המשטרה. משטרות שונות מוכפפות לעירייה (כמו בעיר לוס אנג'לס), לממשלה (כמו בישראל) או לממשל פדרטיבי (כדוגמת ה-FBI) ובהתאם לכך השוטרים הם עובדי עירייה, עובדי ממשלה מקומית או עובדי הממשל המרכזי.
משטרה צבאית
בין פעילות המשטרה הצבאית ובין פעילות המשטרה יש קווי דמיון, אך יש גם הבדלים, לכן ניסיון בתחום המשטרה הצבאית אינו מכשיר את השוטר הצבאי לעבודה במשטרה הרגילה, אך יקל על הכשרתו.
סקרסדייל
היסטוריה
בשנת 1846 העיירה חוברה לקו הרכבת של הארלם-ניו יורק. בתחילת המאה ה-20 הוקמו מוסדות שונים בעיירה, בין היתר בתי ספר וחנות מכולת ראשונה שנפתחה בשנת 1912. בשנת 1915 עלה מספר התושבים לכ-3,000. בשנת 1930 מספר התושבים האמיר לכ-10,000.
שוטר
מקצועות משטרתיים
ביצוע עבודת המשטרה בתחומים השונים – סיור, תנועה, בילוש ותחקור, מעקב סמוי, איסוף ראיות בזירת העבירה, השוואת כתבי יד, איסוף והערכת הוכחות, הופעה בבית המשפט לבקשת צווים שונים, רישוי הפגנות, שמירת הסדר הציבורי, טיפול באבדות ומציאות, מעצרים, חיפושים והחזקת חשודים במעצר, טיפול בסכסוכים משפחתיים, מתן סיוע בחיפוש אחר נעדרים, טיפול בחפצים חשודים ומטעני חבלה, טיפול באירועי קיצון, לחימה בטרור, חילוץ בני ערובה ועוד – מצריך כישורים ומיומנויות ייחודיים, המוגדרים כמקצועות משטרתיים. בנוסף לכל התפקידים האלה, יש משטרות, כדוגמת משטרת ישראל, שעוסקות גם במאבק נגד מפגעים חמושים. תחום זה מצריך התמחויות מקצועיות נוספות בתחומים צבאיים כמו: חבלה וסילוק פצצות, צליפה, הפעלת מחסומים וכדומה. בשעת חירום (מלחמה, אסון טבע) הרשויות נוהגות להפעיל את המשטרה למטרות נוספות, לפי צורכי השעה.
סקרסדייל
אוכלוסייה
במפקד האוכלוסין לשנת 2000, חיו בעיירה 17,823 תושבים, מתוכם 84.1% לבנים, 12.6% אסיאתים, 1.5% אפרו-אמריקאים ו-2.6% היספנים או לטיניים. צפיפות האוכלוסין הייתה 1,036.4 תושבים לקמ"ר.
שוטר
הכשרה בסיסית
תהליך המיון של המתגייסים נמשך גם במהלך הקורס, וחניכים שאינם עונים על הציפיות, עלולים לנשור לפני סיומו.
שיפוט משמעתי
המשמעת המיוחדת הנדרשת בארגון צבאי למחצה כדוגמת המשטרה נכפית על השוטרים באמצעות מערכת של תקנות וצווים ומערך שיפוט משמעתי. השוטרים חייבים חובות ציות נרחבות מחובות הציות של עובד, ושיפוטם בפני דן יחיד או בית דין משמעתי מאפשר הצגת ראיות (כדוגמת בדיקת פוליגרף) שלא מקובלות בבתי משפט רגילים.
נישל ניקולס
מסע בין כוכבים
נשיקת שאטנר-ניקולס נתפסה כפורצת דרך, אף על פי שהנשיקה מוצגת כדבר שנכפה על השניים על ידי חייזר בעל יכולות טלקינטיות. הנשיקה גררה הן שבחים והן מחאות. בשנת 1994, באוטוביוגרפיה שלה "Beyond Uhura, Star Trek and Other Memories", בעמוד 197, ניקולס מצטטת מכתב אחד, שנשלח מתושב דרומי לבן, שכתב: "אני מתנגד לחלוטין לערבוב של גזעים. עם זאת, כל פעם שילד אמריקאי עם דם אדום כמו קפטן קירק מוצא אישה יפהפייה בזרועותיו שנראית כמו אוהורה, הוא לא הולך להילחם בזה". במהלך התוכנית "Roast" של ויליאם שאטנר ששודר בערוץ קומדי סנטרל ב-20 באוגוסט 2006, ניקולס מתייחסת בבדיחות הדעת לאותו רגע פורץ הדרך, ואומרת: "בוא נעשה רגע נוסף בהיסטוריה של הטלוויזיה. ואתה יכול לנשק את התחת השחור שלי!".
למרות ביטול סדרת הטלוויזיה בשנת 1969, "מסע בין כוכבים" מצאה דרכים אחרות להמשיך ולהתקיים, והמשיכה למלא תפקיד בחייה של ניקולס. היא שוב סיפקה את קולה של אוהורה ב"מסע בין כוכבים: סדרת האנימציה"; באחד פרקים, "The Lorelei Signal", אוהורה אף לוקחת פיקוד על האנטרפרייז. ניקולס ציינה באוטוביוגרפיה שלה את התסכול שלה על כך שדבר כזה לא קרה אפילו פעם אחת בסדרה המקורית. כמו כן, ניקולס השתתפה בשישה סרטי קולנוע המבוססים על "מסע בין כוכבים", האחרון שבהם הוא "מסע בין כוכבים 6: הארץ הלא נודעת".
עבודתה בנאס"א
כחסידה נלהבת של חקר החלל, ניקולס כיהנה מאז אמצע שנות ה-80 כחברה בחבר הנאמנים של אגודת החלל הלאומית, ארגון חינוכי ללא מטרות רווח התומך בחקר החלל, שנוסד על ידי ד"ר ורנר פון בראון.
תפקידי משחק אחרים
ניקולס לוהקה לתפקיד חוזר בעונה השנייה של הדרמה "גיבורים" של רשת NBC. הופעתה הראשונה הייתה בפרק "Kindred" ששודר ב-8 באוקטובר 2007. ניקולס גילמה את ננה דוסון, האמא הגדולה של משפחת ניו אורלינס, ההרוסה כלכלית ואישית על ידי הוריקן קתרינה. היא דואגת לנכדיה היתומים, ולבן של אחיינה, דמותו הקבועה בסדרה של מיכה סנדרס.
הוויקינג (סרט)
הסרט זכה להצלחה קופתית מרשימה, הרוויח 1.53 מיליארד רובלים (יותר מ-32 מיליון דולר), וצפו בו 5.8 מיליון איש.
ליהוק וצילומים
לתפקיד הנסיכה רוגנדה לוהקה השחקנית הבלארוסית אלכסנדרה בורטיץ', לפני כן נבחנה לתפקיד יקטרינה וילקובה הרוסייה. לתפקיד הנסיך ולדימיר לוהק דנילה קוזלובסקי לאחר שנבחנה אפשרות ללהק שחקנים אחרים כוויקטור ורז'ביצקי, סרגיי בזרוקוב, מקסים מאטבייב, מיכאיל ייליסייב וסרגיי פוסקפאליס.
ביקורות
מרבית מבקרי הקולנוע ציינו את האופן שבו הוצגה רוס הפגאנית. אנטון דולין מהאתר "אפישה" (afisha.ru) כתב שלאחר צפייה בסרט רבים יראו באור אחר את הנסיך האכזר ולדימיר, ואחרים יצטמררו מדמותו של ולדימיר המוצגת באנדרטה לזכרו במוסקבה, כמי שניצר את רוסיה. בסרט דווקא הוצגה דמות רכה יותר. לדעת ייגור בליקוב ממערכת Life "רוסיה בעיני הקולנוענים היא מדינה של פצ'נגים מלוכלכים, שאיחדה אותם רק הטבילה לנצרות".
אמברגו הנפט (1967)
החלטת ועידת ח'רטום
ההחלטות שהתקבלו במהלך ועידת ח'רטום התקבלו ב-1 בספטמבר, ההחלטה המרכזית איפשרה למדינות המפיקות נפט ברמה "בינונית" (כווית, ערב הסעודית ולוב) לחדש את יצוא הנפט ולהשיב את מקור ההכנסה הקריטי למדינות אלו. בתמורה, מדינות אלה הסכימו להעניק סיוע שנתי ל"קורבנות התוקפנות הציונית", כלומר מצרים וירדן (266 מיליון דולר ו -112 מיליון דולר בהתאמה).
פריה בהה אריקסן
ביוגרפיה
ווג פריז בחר בה כאחת מ-30 הדוגמניות של שנות האלפיים.
רובוקופ (סרט, 1987)
יצירתו של רובוקופ ותכונותיו
מרפי נבחר להיות המרכז של הקיבורג החדש. על מוחו, פרצופו ומספר איברים אורגנים חשובים אחרים הותקנו מערכות החייאה, והכל נעטף בתוך מרכב של שלדה רובוטית דמוית-אדם מטיטניום. השלד החיצוני של הגוף הרובוטי נעשה מטיטניום וצופה בקוולר (חומר ממנו מכינים שכפ"צ), דבר שלמעשה הקנה לו חסינות מפני ירי של נשק קל. כל גפיו של מרפי נקטעו בניתוח (למעט יד ימין שנקטעה בקרב) והוחלפו בגפיים רובוטיות, המחוזקות במנועים הידראולים, המאפשרים לו להפעיל כוח רב (ידו יכולה להפעיל מומנט של 569 ניוטון-מטר), כוח שבאמצעותו אפשר לרסק בקלות כל עצם בגוף האדם. חלקיו האורגנים הוזנו באמצעות מערכת מיוחדת שיכלה לעכל רק אוכל דייסתי מיוחד ומזון תינוקות. האכילה נעשתה דרך הפה.
עימות אחרון עם בודיקר
רובוקופ ולואיס מחכים לבואם של בריוניו של בודיקר במפעל ופותחים לעברם באש. אחד מהבריונים נהרג מאש מדויקת של רובוקופ, והבריונים מחליטים לרדת מרכבם ולתפוס את רובוקופ. אמיל, שנשאר על הרכב, מאתר את רובוקופ ומנסה לדרוס אותו. רובוקופ מצליח לחמוק וגורם לאמיל להתנגש במיכל חומצה שנשפך על כל המכונית ועל אמיל, שכתוצאה מכך מתעוות קשות, ומתחיל להסתובב כזומבי ולזעוק לעזרה כאשר גופו מתחיל להתמוסס אט אט. לואיס ממשיכה לרדוף אחרי בודיקר ברחבי המפעל עד אשר הם מתחילים במרדף מכוניות. ליאון נאש מחפש עמדה טובה יותר לירי ובדרך פוגש באמיל. מפוחד מחברו אשר התעוות וזועק לעזרה, לאון צועק לאמיל שלא יגע בו פן גם הוא יפגע. המרדף נמשך ובמהלכו בודיקר פוגע בטעות באמיל וגורם לגופו הנמס להימרח על כל חלון הרכב ולראש להיכרת ולעוף, עקב כך רכבו מאבד שליטה ונופל לבריכה של מי ביוב. לואיס יוצאת לה מרכבה בסמוך, ומתקדמת אט-אט לעבר רכבו של בודיקר, והוא בפתאומיות פותח את דלתו ויורה בה מספר כדורים, עד שהיא נופלת פצועה למי הביוב. רובוקופ מגיע לאזור, אבל ליאון, שמאייש את עמדת העגורן מפיל עליו חלקי מתכת כבדים וכולא אותו מתחת לערמה. בודיקר מתקרב ומנסה לנעוץ בו מוט מתכת ולהורגו, לואיס הפצועה מצליחה לירות במפעיל העגורן פגז נפיץ ופוגעת בו פגיעה ישירה ומחסלת אותו. ואילו רובוקופ דוקר את בודיקר בגרונו למוות באמצעות התקן הקלט/פלט שלו. לואיס, שפצועה קשה נאנחת לרובוקופ ואומרת: ורובוקופ עונה לה:
אטלנטיס
פרשנויות היסטוריות
היו שניסו למקם את אטלנטיס בסמוך למצר גיברלטר, בצפון מערב אפריקה או בקבוצת האיים האזוריים. לפי דבריו של אפלטון, אטלנטיס הייתה אי באוקיינוס האטלנטי. בהמשך אף הורחבה תאוריה זו לטענה שמקורן של כל התרבויות המודרניות הוא בתרבות אחת שבאי עתיק במרכזו של אוקיינוס זה. המחקר המודרני הראה שלא היה בעבר אי גדול במרכז האוקיינוס, וכן שזמני ודרכי יצירת התרבויות השונות שונים מאלו הנדרשים מהתאוריה.
ברל כצנלסון
עלייה לגליל 1910–1917
בתחילת שנת תרע"א עבד זמן מה במשק גדול אצל איכר במושבה כנרת, ולאחר מכן עבר למושבה מנחמיה, בה הועסק אצל אחד האיכרים כפועל יחיד. אלא ששם נחל כישלון, ופוטר כעבור שלושה ימים. לאחר מכן עבר לעבוד בחוות כנרת, שם השתתף בשביתת פועלים. היה זה האירוע הציבורי הראשון שבו השתתף כמנהיג. בפסח תרע"א התכנסה באום ג'וני ועידת פועלי הגליל – ועידה בלתי מפלגתית ראשונה של הפועלים. השתתפו בה 17 צירים, שכל אחד מהם ייצג שמונה בוחרים, וכצנלסון שימש בה אחד הצירים מכנרת. הוא נבחר בוועידה לאחד משבעה חברים בוועד פועלי הגליל ועד מהרה תפס בו מקום מרכזי. בגליל הפך לדמות מוכרת בחוגי הפועלים, אך בתחילת תרע"ב חזר ליהודה. הוא הגיע למסקנה כי העבודה המתאימה לו היא נטיעה וגננות, וכדי להשתלם בתחום, עבר לעבוד במשתלת יער הרצל ליד לוד (משתלת בן־שמן). באותה עת הצטרף להסתדרות הפועלים החקלאיים ביהודה. בכסלו תרע"ב נערכה בפתח תקווה הוועידה השנייה של פועלי יהודה, וכצנלסון ייצג בה את פועלי לוד ונבחר לשתי ועדות: ועדת התרבות וועדת האינפורמציה. הוא השתתף באופן פעיל בפולמוס בשאלת לשכת העבודה שפתחה קפא"י, ופרסם בנושא את מאמרו הראשון בארץ ישראל, "מבפנים", בעיתון "הפועל הצעיר". חברי פועלי ציון רגזו עליו ומנעו את בחירתו לציר בוועידה השלישית של פועלי יהודה. אף על פי כן, נבחר מטעם הבלתי מפלגתיים כחבר ל"משרד הוועד" – המוסד המבצע של ההסתדרות ביהודה, לצד יצחק טבנקין ומאיר רוטברג. בוועידה הרביעית של ההסתדרות בתרע"ד, בא לידי ביטוי מעמדו הדומיננטי של כצנלסון: החלטותיה ביטאו את עיקרי השקפתו, הוא נבחר שוב ל"משרד" ואף לנציג ההסתדרות בוועד הפועלים הארצי שהתארגן באותו הזמן. בכך הפך לאישיות המרכזית בהנהגתה. באותה תקופה התגורר בבן שמן במרתף קטן. ב-1914 היה בין 10 פועלים שכונו "קבוצת קלנדיה", שהתיישבה בעטרות.
בהנהגת אחדות העבודה 1919–1930
ב-1923, בוועידה החקלאית שקדמה לוועידה השנייה של ההסתדרות, נבחר כצנלסון לחבר "המרכז החקלאי". באותה שנה גם הצטרף להנהלת "המשביר". בניסן תרפ"ג הוציא שוב לאור את ה"קונטרס", בעריכתו, לאחר שהופעתו נפסקה כששהה בארצות הברית. באחד במאי 1923 נשא את הנאום המרכזי של היום באולם הגדול של ראינוע דן בתל אביב, ובכך החל במסורת שנמשכה שנים רבות. ביולי אותה שנה נבחר לציר מטעם אחדות העבודה לוועידה השישית של ברית פועלי ציון בברלין, לקונגרס הציוני ה-13 בקרלסבאד ולוועידה שעתידה לקום לענייני ארץ ישראל העובדת. באייר תרפ"ד נערכה בעין חרוד הוועידה הרביעית של אחדות העבודה, בה תבע כצנלסון "הגמוניה של ארץ ישראל" בתנועת פועלי ציון. הוא לגלג על הצעתו של שלמה קפלנסקי שהגיע מאירופה, להקים בארץ ישראל פרלמנט שאחד משני בתיו יורכב מנציגי האוכלוסייה (בו יהיה רוב לערבים), והציג אותה כתוצאה של מצבם הלא-נוח של חברי התנועה "הבאים תדיר בדברים עם העולם החיצוני – ועליהם להסביר שם את עניינינו".
1930–1933
בכ' בתמוז תר"ץ (1930) נשא נאום לזכרו של תאודור הרצל, בו הציג את ההשקפה הציונית שלו עצמו, אל מול התנגדותה של הלאומיות הערבית למפעל הציוני: לערבים יש זכויות בארץ ישראל, אולם אין להם את הזכות למנוע מהיהודים לשנות את המציאות בה. ניתן לשנות את היותם של הערבים רוב בארץ, באמצעות עלייה, רכישת קרקעות והתיישבות. שלושת המרכיבים האלה הם העיקר במפעל הציוני והם גם התשובה לבעיה הערבית. שני העמים בארץ זכאים להתפתחות עצמאית ונפרדת, מבלי שיגבילו זה את זה, ולכל אחד מהם יש לאפשר אוטונומיה מלאה, בגופים פוליטיים נפרדים.
ביולי 1931 השתתף באופן פעיל בקונגרס הציוני ה-17 בבזל. משם נסע לווינה לקונגרס סוציאליסטי, ולאחר מכן המשיך ללונדון. החל מסתיו 1931 ובמרוצת שנת 1932 התרכז בגיבושה של חברת "ניר" לחברת התיישבות עובדים בעלת הון עצמי שיגויס מן הפועלים. בדרך זו ציפה לעודד את הפועלים להגדיל את חסכונותיהם, שישמשו לטובת מפעל התיישבותי גדול. תוכניתו זו התקבלה בוועידה הרביעית של ההסתדרות בפברואר 1933: כל פועל ופועלת נקראו לרכוש לפחות מניה אחת של החברה.
1936–1940
באוגוסט 1936 חתם כצנלסון עם הרב מאיר ברלין על הסכם איחוד בין ארגון "ההגנה" ו"ארגון ב'". אולם בשל התנגדות הרוויזיוניסטים, יצא האיחוד אל הפועל ב-1937 רק בחלקו. ב-20 בספטמבר 1936 הגיע כצנלסון בשליחות מדינית ללונדון. בין היתר, ביקר בקברו של קרל מרקס ובחוות "החלוץ" שבה הדריך לסיה גלילי, נסע לוועידת ה"לייבור" באדינבורו ונפגש עם קלמנט אטלי. בזמן ששהה בלונדון, החמיר מצבו הבריאותי. ב-3 בנובמבר נבדק על ידי רופא ונמצא חולה בתת-פעילות של בלוטת התריס (Hypo-thyroidism), שכתוצאה ממנה חסר הורמון התירואיד. הוא החל ליטול טבליות של ההורמון החסר ומצבו השתפר, וב-19 בנובמבר שב לארץ ישראל. ב-16 בדצמבר חדל ליטול את התרופה ומאז החלה הרעה במצבו. בעדותו בפני ועדת פיל, האשים את הממשלה בחלוקת נחלות גדולות מאדמות בית שאן ליחידים, אולם לא הכין הוכחות לכך והותקף בשל כך על ידי חברי הוועדה. כנגד התלהבותו של בן-גוריון מהצעת חלוקת ארץ ישראל, טען ברל שאל ליהודים להציע זאת מיוזמתם, מאחר שכך תזוהה התוכנית עם שאיפותיהם והיא תידון לכישלון. הוא דרש להמשיך להיאבק על קיום כתב המנדט, ואם תוצע מדינה בגבולות סבירים – להסכים לדון בכך. בשל מצבו הבריאותי המעורער, יצא ב-12 בפברואר 1937 לתקופת ריפוי במצרים, שם שהה בפנסיון ולאחר מכן בסנטוריום. עם גבור הלחצים המדיניים בלונדון, נסע לשם שוב בתחילת אפריל. הוא נבדק על ידי שני מומחים, שביטלו את חוות הדעת שקיבל מרופאי קופת חולים בתל אביב, וחידש את נטילת טבליות התירואיד, מה שהביא לשיפור ניכר במצבו. בלונדון היה היחיד מכל הפעילים הציונים שהתנגד לחלוקה. לדעתו, התנאים לא היו בשלים להקמת מדינה יהודית. בתחילת יולי חזר לארץ ישראל למספר שבועות, ודיבר נגד החלוקה בדיון מועצת מפא"י בשאלה לקראת פרסום דו"ח ועדת פיל.
כצנלסון היה בצד האקטיביסטים בפולמוס הגדול עם המתונים, וקבע שלושה תחומים שבהם על היישוב היהודי להתנגד לשלטון הבריטי: מניעת עלייה לארץ ישראל, מניעת התיישבות ואיום בפירוק מנשק. האקטיביזם היה כלי במאבק על דעת הקהל בבריטניה ובארצות הברית, אולם כצנלסון ראה בו גם כלי חינוכי חשוב להכשרת היישוב היהודי לעמידה בסבל ונשיאה בקורבנות. לאחר טביעת אניית המעפילים "פאטריה" בנובמבר 1940, בשל פעולת חבלה כושלת של ה"הגנה", האשימו המתונים את האקטיביסטים בשפיכת הדם. בתגובה לכך, אמר כצנלסון במועצת ההסתדרות שנערכה ב-9 בדצמבר בכפר סבא, כי ייתכן שהאירוע היה נמנע, אילו ההתנגדות לגירוש הייתה מתבצעת מוקדם יותר, וטען: "הנכונות להסתכן, יש שהיא מצילה מסכנות!". מספר ימים לאחר מכן הותקף יצחק לופבן, עורך "הפועל הצעיר", בשל מאמר בעיתונו שתקף את פעולת "פאטריה", וכצנלסון הואשם במפלגתו בהתרת דמם של המתונים. במועצת האיחוד העולמי של "פועלי ציון" שהתכנסה ב"עיינות" ב-17 בדצמבר, קבע כי מלחמת העולם השנייה היא קיצה של יהדות אירופה, ש"גורלה נחתם". ב-9 בינואר 1941 ביטא את מסקנתו במרכז מפא"י, כי יש "להרים את הדגל של פתרון שאלת היהודים, של מדינה יהודית". אולם הן נבואתו לגבי יהדות אירופה והן מסקנותיו, לא נתקבלו על דעת תנועתו. כצנלסון פרשׂ בפני חברי מפלגתו את מחשבותיו לגבי עתיד ארץ ישראל ופתרון הבעיה הערבית. הוא לא ראה דרך להידברות עם התנועה הלאומית הפלסטינית ובעקבות בן-גוריון, שהציע זאת קודם, הציע עתה גם הוא תמיכה בהקמת הפדראציה הפאן-ערבית תמורת הסכמת הערבים להפיכת ארץ ישראל המנדטורית למדינה יהודית, אלא שעשה זאת מתוך הנחה שתוכנית זו לא תתקבל על דעתם. מאז שהועלה רעיון הטרנספר בהצעותיה של ועדת פיל ב-1937, ראה בו כצנלסון תשובה אמיתית ופתרון לטווח ארוך לבעיית ערביי ארץ ישראל, על פי דוגמת חילופי האוכלוסין בין יוון וטורקיה, שבוצעו לאחר מלחמת העולם הראשונה ופתרו בעיה דמוגרפית לשתי האוכלוסיות. עתה, בהיותה שותפה בממשלת בריטניה, אישרה מפלגת ה"לייבור" מחדש את תמיכתה בתנועה הציונית וכללה בהחלטותיה את הטרנספר כחלק מן הפתרון לשאלת ארץ ישראל (בדרכי שלום ומתוך הסכם הדדי). כצנלסון שמח על כך והאמין כי לאחר מלחמת העולם השנייה, ניתן יהיה לבצע שינויים מהפכניים ובהם גם חילופי אוכלוסין.
כתביו
כצנלסון פרסם בחייו מאמרים רבים ונאם בבימות חשובות, אולם לא הוציא לאור אף ספר שלו. לאחר פטירתו יצאו ספרים וחוברות רבים בהם כונסו נאומיו, מאמריו, מכתביו ועוד. כמה מספרים אלו יצאו לאור ביידיש.
הסכם השילומים
המחאה נגד ההסכם
המחאה הגיעה לשיאה ב-7 בינואר 1952, כשההסכם עלה לסדר יומה של הכנסת. מתנגדי ההסכם קיימו הפגנה שבה השתתפו מפגינים רבים מאוד (יחסית לגודל האוכלוסייה באותה תקופה). ההפגנה החלה בכיכר ציון בירושלים, וצעדה לבניין הכנסת (אז בבית פרומין, מרחק דקות הליכה מהכיכר). יושב-ראש מפלגת חרות, חבר הכנסת מנחם בגין, שנאם בהפגנה, דיבר בחריפות רבה מלווה באיומים נגד הממשלה ובפרט נגד ראש הממשלה בן-גוריון:
טיעוני המתנגדים
מתנגדי ההסכם, מנחם בגין בראשם, טענו שבחתימת ההסכם יש עוול מוסרי שכן הסכם שכזה מהווה מעין מחילה או כפרה לנאצים על פשעיהם, ונקיבת מחיר חומרי על סבל שלא ניתן להעריך בסכום כלשהו, תהיה נחיצותו גדולה ככל שתהיה. ההתנגדות להסכם הגיעה משני צידי המפה הפוליטית:
תוכן ההסכם
על פי ההסכם ניתן לבטח ולהוביל את הסחורות לישראל באוניות גרמניות על חשבון השילומים. לצורך יישומו של ההסכם התחייבה ממשלת ישראל לשגר לגרמניה משלחת אשר בסמכותה היה לחתום על חוזים עם ספקי סחורות ושירותים. מינוי ראש המשלחת הותנה בהסכמת ממשלת גרמניה. ההסכם העניק למשלחת חסינות דיפלומטית, אף שלא היה במשלחת זו משום ביסוס של יחסים דיפלומטיים בין ישראל לגרמניה. הוקמה אף ועדה משותפת, של נציגי ישראל וגרמניה, לפתרון בעיות המתעוררות במהלך יישום ההסכם.
ביצוע ההסכם והשלכותיו
עם חתימת ההסכם בספטמבר 1952 שלחה מדינת ישראל משלחת מיוחדת לפיקוח על ביצוע ההסכם. ראש המשלחת היה דוקטור פליקס שנער. משלחת זו ישבה בקלן והפכה בסופו של דבר למשרד אינטרסים ישראלי. זאת הייתה "משלחת כלכלית", שגבתה את הכסף מגרמניה בתשלומים שנתיים, רכשה את הסחורות והייתה מופקדת גם על הובלתן לישראל. את ההזמנות קיבלה מ"חברת השילומים", שהוקמה לצורך זה בתל אביב. בראש החברה עמד הלל דן.
בשנת 1955 מונה נחום שמיר למנכ"ל חברת השילומים וכיהן בתפקיד זה עד סיום פעולתה של החברה, בשלהי שנת 1963.
נרמול היחסים עם גרמניה המערבית
ב-1956 פנתה מדינת ישראל לגרמניה בבקשה לכונן קשרים מדיניים. הגרמנים דחו את ההצעה בשל החרם הערבי. ב-1965 ניתקה גרמניה המערבית את קשריה הדיפלומטיים עם מדינות ערב וכוננה קשרים דיפלומטיים רשמיים עם ישראל. שגרירות ישראל בגרמניה בעיר קלן נחנכה רשמית ב-24 באוגוסט 1965. מאז החלה גרמניה המערבית להעניק גיבוי דיפלומטי לישראל (בכפוף למדיניות השוק האירופי המשותף והאיחוד האירופי), בפרט לאחר קבלתה לאו"ם ב-1973.
נמל התעופה הבין-לאומי פדריקו פליני
נמל התעופה הבינלאומי פדריקו פליני (באיטלקית: Aeroporto internazionale Federico Fellini) או בשמו המלא נמל התעופה הבינלאומי פדריקו פליני, רימיני (איטליה)-הרפובליקה של סן מרינו (Aeroporto internazionale Federico Fellini, Rimini (Italia)-Republica di San Marino), הוא נמל תעופה השוכן בסמוך לעיר רימיני בדרום-מזרחו של מחוז אמיליה-רומאניה באיטליה.
יריד המזרח
"יריד המזרח" (באנגלית: Levant Fair) הוא יריד מסחרי בינלאומי שנערך בתל אביב בשנות ה-30, וכינויו של המתחם בו נבנו מבני הקבע של היריד. מאז תחילת שנות ה-2000 פותח האזור, יחד עם נמל תל אביב הסמוך, כמתחם קניות ובילוי.
תחילת הדרך
קדמו ליריד המזרח שורה של תערוכות וירידים שנערכו בתל אביב בשנים 1924–1929, ואורגנו ברובם על ידי חברת "מסחר ותעשייה" שהוקמה על ידי יזמים תל אביביים (אלכסנדר עזר יבזרוב, שלמה יפה ואברהם אידלסון). את התערוכה הראשונה של תוצרת הארץ בתל אביב ארגן יהושע גורדון.
שיפוץ המתחם
ב-2016 אירח האתר המשופץ את יריד האמנות צבע טרי.
אמילי המוזרה
לדמות נלווה מגוון של מוצרים הנושאים את שם המותג, הדמות ואמרה סרקסטית מפיה (כגון: "Wish you weren't here"). כמו כן נפתחו ברחבי העולם מספר חנויות מיוחדות למוצרי "אמילי".
הספרון הראשון בסדרה ראה אור בעברית בהוצאת כנרת, בתרגומם של נעמי ודני סנדרסון.
סוד הצלחתה
אמילי במידה מסוימת מייצגת את איך שאולי היינו רוצים להתנהג ולא בטוח שאנו יכולים להתנהג כך בחברה. דמותה נותנת דרור ליצר הפראי שבתוכנו, האיד. הנצחת הדכדוך, הארוגנטיות, השעמום וחוסר הטעם הופכת באמצעות אמילי למקור להזדהות, שעשוע ואומנות של ממש. אמילי מעודדת את הצורכים והקוראים להשלים עם הייחוד שלהם ולתת ביטוי ל"מוזרות" שלהם.
סמית'
אישים ששם משפחתם סמית'
שחקנים ובמאים:
גרגור פוצ'קה
נבחרת לאומית
פוצ'קה החל שיחק בנבחרת איטליה עד גיל 18 וזכה עימה באליפות אירופה ב-1990. לאחר מכן עלה לנבחרת איטליה עד גיל 19 וזכה עימה במדליית הכסף באליפות העולם ב-1991. באותה השנה ערך גם את הופעת הבכורה שלו בנבחרת הבוגרת וזכה עימה במדליית הזהב במשחקי הים התיכון. הוא היה חלק מהנבחרת עד גיל 22 באליפות העולם ב-1993 ובזאת סיים לשחק בנבחרות הנוער ועלה רשמית לסגל הבוגר. עם הנבחרת הוא זכה במדליות הכסף במשחקי הצדקה ב-1994 ובאליפות אירופה ב-1997 ובמדליית הזהב באליפות אירופה 1999 ואף נבחר ל-MVP של הטורניר.
העשור השני של המאה ה-21
האביב הערבי
במהלך העשור השני של המאה ה-21 חל גל של התקוממויות, הפגנות, ומעשי מחאה ואלימות בהיקף חסר תקדים בעולם הערבי, אשר החלו ב-2010 בתוניסיה והתפשטו בהמשך בכל רחבי מדינות ערב ובשכנותיה.
הגל הרביעי של הפמיניזם
לאחר שבמשך למעלה ממאה שנים המאבק למען זכויות נשים ידע עליות ומורדות, בתחילת עשור זה מקבל תפנית חדשה בעקבות השפעתן הרבה של התפתחות האינטרנט והרשתות החברתיות, ויש המסמנים את שנת 2012 כתחילתו של "הגל הרביעי של הפמיניזם". "גל" זה התאפיין במעבר של השיח הפמניסיטי ממחוזות האקדמיה לציבור הרחב. נושאים שהיו מרכזיים בשלבים מוקדמים יותר של תנועות זכויות הנשים זוכים לתשומת לב לאומית ובינלאומית על ידי תקשורת המיינסטרים ופוליטיקאים שעוסקים בנושא באופן נרחב יותר מאי פעם, כאשר השיח בעשור זה מתמקד בין היתר בנושאים כמו הטרדות מיניות, תרבות האונס או ביוש גוף. בשנת 2017 זכה קמפיין Me Too לתשומת לב בינלאומית, לאחר שהמפיק ההוליוודי, הארווי ויינסטין, הואשם על ידי למעלה מ-100 נשים מעבירות מין שונות, ולבסוף הורשע בכך. זו הופכת לנקודת מפנה שמובילה נשים רבות ברחבי העולם לשתף ברשתות החברתיות גינויים לעשרות גברים חזקים בתקשורת, בפוליטיקה ובתעשיית הבידור.
מגמות אופנה
פריטים אופנתיים בעשור השני של המאה ה-21 כוללים בין יתר ספינר, גלגשת דו-גלגלית בייצוב עצמי (מכונה גם הוברבורד), מוט הסלפי והקורקינט הממונע.
ספורט
במהלך העשור התקיימו חמישה משחקים אולימפיים:
ג'קי מייסון
ביוגרפיה
בסקר שנערך בשנת 2005 על ידי ערוץ 4 הבריטי לבחירת הקומיקאי של הקומיקאים, הוא נמנה בין 50 המקומות הראשונים.
איי התעלה
בעת העתיקה
רוב האיים יושבו כבר בתקופת הברונזה והברזל אך במידה מועטה. בימי האימפריה הרומית האיים לא נכבשו אך ניכרה בהם השפעה רומית. עדות לכך ניתן למצוא במקדש רומי מאותה התקופה. לאחר סיום הכיבוש הרומי בבריטניה הושפעו האיים מדוכסות ברטאן הצרפתית ולאחר מכן הוויקינגים. בו בזמן יושבו האיים הרם וסרק על ידי קהילת נזירים. בשנת 933 סופחו לדוכסות נורמנדיה. לאחר כיבוש הדוכסות זהו היה מעוזה האחרון.
כלכלה
לכל אחד משני הבייליוויקים מטבע משלו, המשמשים באיים לצד לירה שטרלינג של הממלכה המאוחדת ושטרות סקוטיים.
ג'ורג' טאון
ראו גם
}}
סמואל גולדווין
קורות חיים
בשנת 1916 חבר סמואל גולפיש למפיקי ברודוויי, אדגר סאלווין וארצ'יבלד סאלווין. הם קראו לחברת הסרטים החדשה שהקימו בשם המהווה צירוף של שמותיהם, "סרטי גולדווין". בהזדמנות זו שינה סמואל גולדפיש את שם משפחתו לגולדווין. לחברת גולדווין הייתה הצלחה מתונה יחסית, אך היא הייתה מפורסמת בעיקר בגלל סמלה המסחרי, "האריה השואג". בסופו של דבר, החברה נרכשה על ידי מרקוס לואו וחברת "סרטי מטרו" שלו, אולם עוד קודם לכן, אולץ סמואל גולדווין על ידי שותפיו לעזוב את החברה, ולפיכך לא לקח חלק בחברת הסרטים החדשה, חברת "מטרו גולדווין מאייר".
לאחר עזיבתו את חברת "סרטי גולדווין", הקים את חברת "סמואל גולדווין בע"מ", ופתח את אולפני סמואל גולדווין בשדרת סנטה מוניקה שבמערב הוליווד. במשך 35 שנה, גולדווין בנה לעצמו שם של מומחה לעשיית סרטים ובעל חוש למציאת כישרונות בתחום. הוא גילה את השחקן גרי קופר, עבד לצד הבמאי ויליאם ויילר, ושכר תסריטאים כמו בן הכט, סידני הווארד וג'יימס רוזוולט. בתקופה זו הפיק גולדווין סרטים מפורסמים רבים, שחלקם היו מועמדים לפרס אוסקר לסרט הטוב ביותר: "אירוסתמית'" (1931), "דודסווארת'" (1936), "ללא מוצא" (1937), "אנקת גבהים" (1939), "תנו להם מוזיקה" (1939), איש המערב (1940) ו"השועלים הקטנים" (1941). ב-1944 הפיק את הסרט אל הנשק בכיכובו של דני קיי וב-1945 הפיק את עושה הנפלאות עם דני קיי בתפקיד כפול.
נקראים
מאפיינים
הגוזלים בוקעים לא מפותחים, עיוורים ובדרך כלל עירומים.
סקרלט ספיידר
בן ריילי (בן על שם הדוד בן, ריילי - שם הנעורים של דודה מיי), בן דמותו של פיטר פארקר, חושב שהוא השכפול ונודד ברחבי ארצות הברית. עד שיום אחד נתקל בן בקיין, שכפול נוסף אשר כשל וגופו כולו מכוסה בגידולים סרטניים הרסניים, אשר שופך אור חדש על עברם המשותף. במקביל התן מגלה לפיטר פארקר את אשר נעשה וגורם לפארקר עצמו לפקפק בזהותו.
הובוקן
הובוקן בתקופת הקולוניאלית
לפני הגעת האירופאים לאזור הובוקן, שימש האזור את בני האקנסאק האינדיאנים, קבוצה בשבטי לנאפי, כאתר עונתי להקמת מחנה, שבו חצבו סרפנטין ליצירת מקטרות.
הפיכתה לעיר
בתחילת המאה ה-19 פיתח סטיבנס את אזור החוף של הובוקן כאתר נופש לתושבי מנהטן. היה זה מקור הכנסה רווחי, שייתכן ששימש למימון המצאותיו. בשנת 1811 החל סטיבנס להפעיל את אונייתו, ג'וליאנה, המעבורת מונעת הקיטור הראשונה בעולם, אשר שטה בין מנהטן להובוקן. לפני מותו בשנת 1838, ייסד סטיבנס את חברת Hoboken Land Improvement Company, אשר במהלך המחצית השנייה של המאה ה-19 סללה רשת רחובות ומגרשים, בנתה בתי דיור ופיתחה אתרי ייצור. באופן כללי, בתי הדיור היו שורות בתי אבן בני 3–5 קומות, אשר חלקם עודם עומדים על תלם.
התאוששות
עלייה זו בערך הרכוש בעיר דומה לכאלה שנצפו בחלקים מסוימים בברוקלין, במרכז העיר ג'רזי סיטי ובאיסט וילג' במנהטן. היא התניעה תהליך של משיכת עוד ועוד אנשים, אשר ראו בה עיר טובה למגורים, דבר שלא היה קודם לכן. התהליך נמשך עד לשנות האלפיים עם הגעתם של עוד תושבי פרברים, אשר רואים לנגד עיניהם את היתרונות שבקרבה למנהטן מצדו המערבי של נהר ההדסון, ועם הפיכת אזורי התעשייה שעל קו המים לאזורי מגורים.
ממשל
ברמה הפדרלית משתייכת הובוקן למחוז הבחירה ה-13 של מדינת ניו ג'רזי, אשר אותו מייצג חבר הקונגרס אלביו סיריס (דמוקרטי). גם אחד הסנאטורים של ניו ג'רזי, בוב מננדז, הוא תושב העיר. ברמת המדינה, העיר הובוקן היא חלק ממחוז הבחירה ה-33 של ניו ג'רזי, שלו נציג אחד בסנאט המדינה ושלושה נציגים באספה הכללית.
תחבורה
מסוף הנוסעים של הובוקן, הובוקן טרמינל, הוא אחד מהאתרים הלאומיים ההיסטוריים של ארצות הברית. המסוף נבנה בשנת 1907 והוא מהווה צומת מרכזי במערכת התחבורה במטרופולין ניו יורק, בין העיר לבין לווייניה שבניו ג'רזי.
אדריאן לסטר
תיאטרון
ב-2003 גילם לסטר את המלך הנרי החמישי, התפקיד הראשי במחזה "הנרי החמישי" בתיאטרון הלאומי. ב-2010 הופיע בתפקיד בריק במחזה "חתולה על גג פח לוהט" מאת טנסי ויליאמס בתיאטרון נובלו שבלונדון. ב-2012 שיחק לסטר בתפקיד שחקן התיאטרון איירה אולדרידג' במחזה "Red Velvet" שכתבה אשתו לוליטה צ'קרבארטי.
קולנוע
בסרט "היום שאחרי מחר" שיחק לסטר בתפקיד קטן כסיימון, אחד משלושה החוקרים המרימים כוסית זמן קצר לפני שהם קופאים למוות.
צק"ח גדעון
ייעוד
הרכב הצק"ח המתוכנן הוא 3 גדודי חיל הרגלים וחיל השריון, גדוד הנדסה קרבית, גדוד סיור וגדוד סיוע, שיכלול גם צוות קרב גדודי, שיספק בין השאר סיוע ארטילרי ולוחמת סייבר התקפית והגנתית. בצק"ח גדעון יוטמעו בין השאר האמצעים הבאים: מערכת הגנה אווירית מגן גדעון, מערכת איכון מטרות שריג גדעון ומערכת ניהול אש חטיבתית "הדק חכם". כמו כן יעשה שימוש נרחב ברחפנים וכלי טיס בלתי מאוישים, בעיקר למטרות מודיעין צבאי ואיכון מטרות. מבחינת רכב קרבי משוריין צק"ח גדעון מצויד בטנק מערכה מרכבה סימן 4מ, נגמ"ש כבד נמ"ר ורכב הנדסה קרבית נמ"ר הנדסי - כאשר כולם מצוידים במערכת הגנה אקטיבית לטנקים "מעיל רוח", וכן בדחפורי D9 משוריינים.
פוספוליפיד
בטבע
הפוספוליפידים הם המרכיב המרכזי של קרום התא. הפוספוליפידים בקרום התא מסודרים בשתי שכבות כאשר בכל שכבה הראשים ההידרופיליים פונים לכיוון הצד החיצוני של קרום התא, בצד אחד לכיוון הציטופלזמה שבתוך התא ובצד שני כלפי חוץ לכיוון הנוזל החוץ תאי; והזנבות ביניהם, כלפי פנים קרום התא. בזכות מבנה זה קרום התא מהווה חיץ הידרופובי בין שתי תמיסות מימיות, פנים התא והסביבה החיצונית, וכך מונע מעבר חופשי בין פנים התא לצדו החיצוני.
בריאן גודל
סגן אלוף עולם ושיאן עולם
באליפות העולם בשחייה שנערכה בקאלי, קולומביה בשנת 1975 בגיל 15, זכה גודל במדליית כסף במשחה ל-1500 מטר בתוצאה של 15:39.00 דקות, אחרי בן ארצו טים שו שקבע תוצאה של 15:28.92 דקות.
אלסטיות
מבוא איכותני
על מנת לתאר את האלסטיות של החומר מבחינה פיזיקלית הוגדרו שני פרמטרים הראשון נקרא 'סבילות לעיוות' או מודולוס, אשר מוגדר על ידי כמות הכוח שצריך להפעיל ליחידת שטח על מנת לגרום לעיוות, כלומר כמה קשה לעוות את החומר. הפרמטר השני הוא גבול המתיחה, אשר מוגדר כמתיחה המקסימלית שחומר יכול להכיל לפני שנגרם לו עיוות קבוע, כלומר כמה החומר מסוגל להימתח בלי להשתנות. יחידותיהם של שני הפרמטרים הן פסקל (pa).
בריאן גודל
אלוף אולימפי
הוא לא השתתף באליפות העולם בשחייה שנערכה בברלין בשנת 1978. אך יום לאחר האליפות, באותה בריכה עצמה הוא קבע שיא עולם חדש ב-400 מטר חופשי בתוצאה של 3:51.56 דקות במפגש של שחיינים מארצות הברית ושחיינים מגרמניה המערבית.
אלסטיות
אלסטיות ליניארית
ואז לקבל:
אלסטיות בסימטריה איזוטרופית
צד שמאל מהווה על פי הגדרה את הכוח המופעל על הגוף. בצד ימין ניתן להפעיל את משפט גאוס ולקבל שהכוח הפועל על גוף ניתן על ידי החלק המתאים בטנור הלחץ. ומכאן שמו, שכן הוא באמת מתאר את הלחץ המופעל על גוף בכל אחת מפאותיו. נשים לב שכצפוי הכוח מגיע משפות הגוף בלבד. ניתן לראות באיור את חלקיו של הטנזור.
אלברט ספנסר, רוזן ספנסר השביעי
ביוגרפיה
ב-27 באוגוסט 1924 מונה אלברט לקולונל הכבוד של הגדוד הרביעי (טריטוריאלי), ברגימנט נורת'האמפטונשייר, ונותר בתפקיד זה אף כששמו שונה לרגימנט ה-50 (רגימנט נורת'האמפטון) נגד מטוסים ב-1 באוקטובר 1937, ובמהלך גלגוליו השונים לאחר המלחמה, עד שלבסוף ויתר על מינויו ב-1 באפריל 1967. הוא זכה בפרס היעילות הטריטוריאלית ב-12 בספטמבר 1944, עם שני אבזמים ב-20 בנובמבר 1953.
ניית'ן מיטשל
ביוגרפיה
מיטשל נולד במיססאוגה, אונטריו. הוא ממוצא טרינידד וג'מייקני.
פרס לנין לשלום
מקבלי הפרס
בין מקבלי הפרס היו פרדריק ז'וליו-קירי (1951), פייטרו נני (1951) ג'ון דזמונד ברנל (1953) לואי אראגון (1957), ארנולד צווייג (1958), ניקיטה חרושצ'וב (1959), ויליאם אדוארד בורגהרד דו בויז (1959), פידל קסטרו (1961), אחמד סקו טורה, נשיא גינאה (1961), מיכאיל סדוביאנו (1961), אוסקר נימאייר (1963), אחמד בן-בלה, ארונה אסף עלי (1964), לינוס פאולינג (1968–1969), חכמת אבו זיד (1970-71), כמאל ג'ונבלאט (1972), אורהו קקונן (1979), מחמוד דרוויש (1983) ודורותי קרופוט הודג'קין (1985-6).
קווין ראד
עמדותיו
כשר החוץ של ממשלת הצללים, קרא ראד למדיניות חוץ הנשענת על "שלושה עמודים" - היחסים עם האומות המאוחדות, היחסים עם אסיה, והברית עם ארצות הברית. ראד תמך בהמשך נוכחותם של חיילים אוסטרלים באדמת עיראק, אך לא בהמשך פעילותן של יחידות לוחמות. הוא תמך גם בהמשך המעורבות הצבאית באפגניסטן. בנושא הסכסוך הערבי-ישראלי, הביע ראד תמיכה במפת הדרכים, ובמהלך מלחמת לבנון השנייה הביע תמיכה בזכותה של ישראל להגן על עצמה וגינה את התקפות חזבאללה, בניגוד לעמדתם של כמה מחברי מפלגתו, אשר קוממה כנגדה את הקהילה היהודית באוסטרליה.
ראד הוא נוצרי מאמין, שלא הסתיר את השקפותיו הדתיות. הוא גדל כקתולי, אך לאחר מכן הצטרף לכנסייה האנגליקנית. לדעתו, יש לאפשר לנציגי כנסייה להשתתף בדיונים ציבוריים בסוגיות פוליטיות שונות, ולתת משקל להשקפה הנוצרית בקבלת החלטות. בכהונתו הראשונה התנגד ראד לנישואים חד-מיניים, אולם כשחזר לראשות הממשלה שינה את דעתו, והחליט לתמוך בזכותם של זוגות חד-מיניים להנשא..
OVO היידרו
היסטוריה
במאי 2004, פוסטר & פרטנרס מונו כצוות התכנון של הארנה. עיצוב הארנה פורסם לציבור באקוטובר 2005. היתר בנייה לבניית הארנה התקבל ב-2006.
ג'וזף סינקה
ביוגרפיה
סנגבה פיה נולד בשנת 1814, בנו של ראש שבט מקומי במאני שבסיירה לאון. כאשר נלכד על ידי חוטפי עבדים ספרדים בשנת 1839 הוא היה חוואי שגידל אורז, נשוי ואב לשלושה ילדים.
אלוורו סיזה
אלוורו ז'ואקים דה מלו סיזה ויאיירה (פורטוגזית: Álvaro Joaquim de Melo Siza Vieira; נולד ב-25 ביוני 1933) הוא אדריכל פורטוגלי זוכה פרס פריצקר, הידוע בסגנונו הפואטי אשר מגשר בין הסגנון המודרני ובין מוצאו הים-תיכוני שממנו הוא מושפע. רבות מעבודותיו הזכורות מצויות בפורטוגל וחלק נכבד מהן בעיר פורטו.
איגוד הקהילות היהודיות של איטליה
לפני שכוננו יחסים דיפלומטיים בין ישראל לקריית הוותיקן בדצמבר 1993, הארגון מילא תפקיד חשוב בקשר בין הוותיקן ליהדות העולמית.
נקריים
נקריים (שם מדעי: Picidae) היא משפחה בסדרת הנקראים. זוהי המשפחה הגדולה בסדרה, ולה שני נציגים בישראל: נקר סורי וסבראש מצוי.
התמודדות מוח הנקר עם חבטות
ייתכן שמוח הנקר נפגע מהחבטות. לצד זה, קיימות תיאוריות אחדות המנסות להסביר התמודדות אפשרית של מוחו עם חבטות. לפי אחת מהן, יש לו מערכת של בולמי זעזועים: בראשו נמצאים מבנים ספוגיים. הוצע שגם לשונו הארוכה במיוחד מתקפלת באופן המגן על הגולגולת. מדענים אחרים טוענים שבלימת זעזועים הייתה מפחיתה מיעילות הניקור ושראש הציפור נע אף הוא במהירות. ועוד הוצע שלמוח הציפור יש פחות מקום לזוז בתוך הגולגולת ולכן הוא נחבט פחות חזק.
צבא אנדרס
הקמת צבא אנדרס
לאחר הפלישה הגרמנית לברית המועצות, ב־22 ביוני 1941, הסכימה הממשלה הפולנית הגולה לשתף פעולה עם ברית המועצות כנגד גרמניה. הסכם שיקורסקי–מייסקי, שנחתם ב־30 ביולי 1941 בין הממשלה הפולנית הגולה לבין שגרירו של סטלין בלונדון, איוואן מאיסקי, קבע שיוקם צבא פולני באדמת רוסיה שיהיה כפוף לפיקוד העליון הסובייטי. מספר שמות הועלו לפיקוד על הצבא הפולני ברוסיה ולאחר כשבוע עלה השם של אנדרס. אנדרס שוחרר משביו והחל לארגן את הכוח הפולני שיילחם לצד הסובייטים שקיבל את הכינוי "צבא אנדרס". באמצע אוגוסט 1941 הודיעו הצדדים על חתימת חוזה מפורט לגבי הקמת הצבא.
יאיר רוה
ביוגרפיה
רוה מרצה לקולנוע בבית הספר לקולנוע "מעלה". בעבר לימד גם בבית הספר על שם סם שפיגל בירושלים ובחוג לקולנוע וטלוויזיה באוניברסיטת תל אביב.
עלמה (מגזין)
"עלמה", שיצא לאור לראשונה בנובמבר 2005, נחשב כ"אחות הקטנה" של מגזין הגברים "בלייזר".
ההרפתקאות הגדולות ביותר: סיפורי התנ"ך
תקציר העלילה
פרקי הסדרה מוצגים בסדר לא כרונולוגי. לרוב החבורה מתקשרת עם הדמויות הראשיות מכל סיפור, אך היא לא משפיעה עליהם כדי לא לשנות אל העלילה. לדוגמה בפרק העוסק בשמשון ודלילה, החבורה פעלה להזהיר את שמשון מדלילה, אך איחרו את המועד במספר דקות. הסיפור היחידי בו הקבוצה לא לקחה חלק פעיל באירועים ורק שמעו עליו ממספר חיצוני, הוא סיפור גן העדן, שכן לא היה יכול להיות שם אדם נוסף מלבד אדם וחוה.
גרטרוד מרי קוקס
ביוגרפיה
ב-1929 קיבלה תואר BS במתמטיקה מהאוניברסיטה של מדינת איווה, וב-1931 הייתה האדם הראשון שקיבל תואר MS בסטטיסטיקה באוניברסיטה זו. היא עברה לאוניברסיטת קליפורניה בברקלי, כדי לכתוב דוקטורט בפסיכולוגיה, אך כעבור שנתיים הפסיקה את כתיבת העבודה כדי לחזור לנהל את המעבדה לסטטיסטיקה באוניברסיטה של מדינת איווה.
אגרות הראיה
מהדורות הספר
מלבד הנ"ל, עדיין לא פורסמו באופן מסודר האגרות מעשר שנות חייו האחרונות של הרב (ה'תרפ"ו-ה'תרצ"ה), אולם ככל הידוע רוב האגרות משנים אלו קצרות ובעלות אופי טכני הקשור בדרך כלל לניהול ענייני הרבנות הראשית. אגרות נוספות פורסמו לאורך השנים בבמות שונות, במיוחד בכרכים של "אוצרות הראי"ה" ובגיליונות "מגד ירחים".
נפוליאון ציבולסקי
ביוגרפיה
לאחר שסיים את לימודיו האוניברסיטאיים בשנת 1885, עבר ציבולסקי לקרקוב שבאימפריה האוסטרו-הונגרית (בפולין של ימינו), וקיבל בה את משרת ניהול המחלקה לפיזיולוגיה באוניברסיטה היגלונית. בהמשך קריירתו באוניברסיטה שימש ציבולסקי גם כדיקן הפקולטה לרפואה וכרקטור האוניברסיטה.
עבודתו המדעית
בשנת 1890 ביצע את אחד מרישומי ה-EEG הראשונים בהיסטוריה של קליפת המוח יחד עם עמיתו אדולף בק. הרישום נעשה על קופים וכלבים, באמצעות חיבור אלקטרודות לראשן של החיות הנבדקות. בניסוי זה, הפריכו ציבולסקי ובק את ההשערה לפיה מקורם של השינויים במתח החשמלי בעת המדידה הוא בשרירי הגולגולת, והוכיחו שעוצמת הגירוי החשמלי קשורה ביחס ישר לגובה המתח החשמלי. במחקר אחר, שנעשה אף הוא בשיתוף פעולה עם בק, הוכיח ציבולסקי שמקורן של תחושות הטעם השונות הוא בקולטנים שונים בלשון, ולא באותם הקולטנים לכל הטעמים כפי שהיה נהוג לחשוב בתקופתו.
אפיוס קלאודיוס פולכר (קונסול 143 לפנה"ס)
תולדות חייו
פולכר היה בן למשפחת הקלאודיים, אחת ממשפחות האצולה הוותיקות ביותר ברומא. אביו, גאיוס קלאודיוס פולכר, נבחר לקונסול שנת 177 לפנה"ס.
יחסי גרמניה–טג'יקיסטן
יחסים כלכליים
היחסים הכלכליים בין גרמניה לטג'יקיסטן נמצאים כיום ברמה נמוכה. היבוא מטג'יקיסטן, הכולל בעיקר כותנה ואלומיניום, הסתכם בשנת 2014 ב-2.8 מיליון אירו בלבד. לעומת זאת, היצוא לטג'יקיסטן, שעסק בעיקר בהנדסת חשמל, כלי רכב, חלקי רכב ומכונות, הגיע ל-44.3 מיליון אירו. עם היקף סחר של 47 מיליון יורו, טג'יקיסטן עדיין במקום האחרון בסחר המזרחי הגרמני. במאי 2015, חברי ועדת העסקים הגרמנית למזרח ערכו סיור בטג'יקיסטן, בין היתר הם דנו בפרויקטים בדושנבה עם נציגי הכלכלה הטג'יקית. הרחבת שירותי מיקרו-פיננסים על ידי איגודי אשראי חיונית לקידום כלכלה מתפקדת, מה שיוצר גם אפשרויות לסיוע עצמי עבור החלקים העניים באוכלוסייה. זה הביא גם לשיתוף פעולה יעיל בטג'יקיסטן, למשל עם חברת הכספים הבינלאומית (IFC).
דיגיסקופיה
דיגיסקופיה היא שיטת צילום באמצעות מצלמה דיגיטלית המוצמדת לעינית של טלסקופ או, באופן פחות נפוץ, למשקפת. הראשונים שפיתחו את השיטה היו צַפָּרִים, וכיום משתמשים בה גם אסטרונומים חובבים.
דב גפונוב
עוטה עור הנמר
עבודתו הגדולה, היצירה המשמעותית היחידה שהספיק לתרגם לעברית, היא הפואמה הגדולה שכתב במאה ה-12 שותא רוסתוולי, "עוטה עור הנמר". הוא תרגם את היצירה בהצלחה רבה, על אף ששתי השפות לא היו שפות אם שלו, ועל אף שסבל ממחלה ומתנאי מחיה קשים. עם זאת ראוי לציין פרט חשוב שבלעדיו עבודותיו הגאונות של בוריס גפונוב ככל הנראה לא היו יוצאות אל הפועל ללא התמיכה הכלכלית והידידות האמיצה בין בוריס גפונוב לבין איליה (אילושה) וסוניה באטונישוילי מאחר שלא הייתה לגפונוב הכנסה כלשהי ויכולת לכלכל עצמו. עדות לתמיכה שנתנו איליה וסוניה באטונישוילי מופיעה בראיון שנתן בקול ישראל בשפה הגאורגית ב-2 באוקטובר 1982:
גיל סימקוביץ'
באולימפיאדה עצמה סיים במקום ה-22 בתחרות השכיבה ובמקום ה-38 בתחרות ירי שלושה מצבים 3X40.
יהונתן יעקבס
יהונתן יעקבס (נולד ב־29 בנובמבר 1965) הוא פרופסור במחלקה לתנ"ך באוניברסיטת בר-אילן, חוקר מקרא ומחבר ספרים.
ביוגרפיה
יעקבס סיים תואר ראשון בחינוך במכללת ירושלים, ותואר שני ושלישי באוניברסיטת בר-אילן. הוא בעל תעודת הוראה ממכללת הרצוג ובעל תעודת השכלת תורנית גבוהה מטעם הרבנות הראשית לישראל.
יעקבס הוא עורך משנה באנציקלופדיה העברית החדשה בתחום פרשנות המקרא, חבר ועדת ההיגוי של המושבים מדרש ופרשנות בכנס השנתי של האגודה לחקר ספרות התנ"ך(Society of Biblical Literature annual Conference, SBL) וחבר הוועדה האקדמית של סדרת היהדות (Judaism in Context) ב-Gorgias Press.
הפארק הלאומי אמאס
שטחו של הפארק אינו רציף, והוא נקטע במספר עיירות כורים, הגדולות שבהן קוסטה ריקה ושפדאו דו סאו.
סקודה סופרב
מתיחת פנים שנת 2013
בתערוכת הרכב הבינלאומית של שאנגחאי באפריל 2013. מתיחת הפנים כללה עדכון קל לעיצוב החיצוני המיישר קו עם הדגמים החדשים של סקודה ותא נוסעים חדש. בתחום ההנעה שיפרה סקודה את המנועים לחסכוניים יותר.