cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
מרד ורשה
ההתקדמות הסובייטית
לרוע מזלם של הפולנים, בראשית אוגוסט חל מהפך במצב הצבאי באזור ורשה. הפיקוד הגרמני החליט שהגיע העת להנחית מתקפת נגד גדולה נגד כוחות החלוץ הסובייטיים, במטרה לייצב מחדש את החזית הגרמנית בפולין, ולמנוע מהצבא האדום להמשיך להתקדם מערבה, בנתיב הקצר ביותר ללבה של גרמניה (ציר ורשה-ברלין). הוא הזרים עתודות משוריינות חזקות לאזור ורשה, וב-31 ביולי פתחו 4 דיוויזיות פאנצר, שכללו כ-300 טנקים ותותחי סער, מקורפוס הפאנצר אס אס ה-4 ומקורפוס הפאנצר ה-39 במתקפה מתמקדת על קורפוס הטנקים ה-3. ב-1 באוגוסט השלימו הגרמנים את כיתור כוחות הקורפוס ועד ל-5 בחודש השמידו אותו כמעט לחלוטין. שני הקורפוסים הנותרים של ארמיית הטנקים ה-2, שניסו ללא הצלחה לפרוץ את טבעת הכיתור הגרמנית, ספגו אף הם אבדות ניכרות במהלך הקרב ונאלצו לסגת דרומה. הארמייה ה-47, שהייתה אמורה להגן על האגף הימני של ארמיית הטנקים ה-2, פיגרה מאחור, ולכן לא יכלה לסייע לה. רק ב-5 באוגוסט הגיעו הכוחות העיקריים של הארמייה ה-47 לאזור, והחליפו את ארמיית הטנקים ה-2. הארמייה הוצאה מקו החזית לצורך התארגנות מחדש והשלמת אבדות, לאחר שאיבדה כשני שלישים מכוח הטנקים שלה בין ה-22 ביולי ל-10 באוגוסט 1944.
מהלכים ראשונים
אזור VI (פראגה): המרד פרץ גם ברובע פראגה, שבגדה המזרחית של הוויסלה. המשימה העיקרית של יחידות המורדים באזור זה הייתה להשתלט על הגשרים על נהר הוויסלה, ולהגן עליהם עד להגעת הצבא הסובייטי. אך אף על פי שהגשרים הוחזקו על ידי יחידות גרמניות קטנות, הצליחו הגרמנים למנוע מהמורדים להשתלט עליהם בשעות הראשונות של ההתקוממות, ובכך מנעו תיגבור של כוחות המורדים בפראגה, וחרצו למעשה את גורל ההתקוממות בוורשה. הגרמנים תיגברו את כוחותיהם באזור זה לפני פרוץ המרד, כדי לבלום את התקדמות הצבא הסובייטי, ולאחר מספר הצלחות ראשוניות, נאלצו כוחות המורדים באזור, שנמצאו בנחיתות מספרית קשה, לרדת שוב למחתרת. כוחות הצבא האדום כבשו את פראגה מידי הגרמנים רק לקראת אמצע ספטמבר 1944.
טבח וולה
ב־5 באוגוסט החלו כוחותיו של ריינפארט, שכללו שלושה צוותי קרב בסד"כ של רגימנט, לתקוף את עמדות המורדים ברבעים המערביים של ורשה, וולה ואוחוטה. הם התקדמו מערבה לאורך הרחובות "וולסקה" ו"גורצזוונסקה" לכיוון ציר התנועה הראשי שחצה את העיר, אלייה ירוזולימסקה ("שדרות ירושלים"). יחידות הס"ס נתקלו בהתנגדות עזה של יחידות המחתרת הפולנית, והצליחו להתקדם רק כמה מאות מטרים במהלך היום. אולם ברחובות שנכבשו ומאחרי קו החזית הם החלו לפעול בהתאם להנחיותיו של היינריך הימלר, שהורה למחוץ את המרד בוורשה ללא רחמים, מבלי להבחין בין לוחמים לבין אוכלוסייה אזרחית בלתי מעורבת. מטרת המדיניות הזאת הייתה להטיל טרור על האוכלוסייה הפולנית, ולשבור את רצון הלחימה של המורדים, כדי שניתן יהיה לדכא את המרד במהירות, באמצעות כוחות קטנים יחסית, מבלי להסתבך בקרבות רחוב קשים. יחידות משטרה וס"ס עברו מבית לבית, הוציאו את התושבים מדירותיהם, וביצעו הוצאות להורג המוניות, ללא התחשבות בגיל או במין. חלק מהתושבים רוכזו במחנות ריכוז מאולתרים, שם הרעיבו ועינו אותם. הנאצים לא חסו גם על בתי חולים. הם התעללו בחולים ובצוותים הרפואיים ולאחר מכן הוציאו אותם להורג. היחידות ש"הצטיינו במיוחד" במעשי הטבח והזוועה ההמוניים היו הרגימנטים בפיקוד קמינסקי ודירלוונגר, ש"התמחו" בביצוע פשעי מלחמה באוכלוסייה אזרחית במהלך שירותם בחזית המזרחית. אנשיהם ביצעו גם מספר רב של מעשי ביזה ואונס. לפי הערכות שונות נרצחו בוולה ואוחוטה 40–100 אלף אזרחים במהלך המחצית הראשונה של חודש אוגוסט.
ב־7 באוגוסט הצטרפו לכוחות הגרמניים שלחמו בוולה טנקים, והם השתמשו בנשים פולניות כמגינים אנושיים עבורם. לאחר יומיים של לחימה קשה, הצליחו יחידות הס"ס לפצל לשניים את השטח בשליטת המורדים בוולה, ולהגיע עד לכיכר "באנקווי".
העיר העתיקה
למרות אובדן וולה ואוחוטה, התנגדות יחידות "צבא המולדת" בוורשה לניסיונות הכוחות הגרמניים להשתלט מחדש על העיר התחזקה, והגרמנים התקשו להשיג התקדמות משמעותית, למרות חימושם העדיף, והשימוש שעשו בנשק כבד. שוב הוכח שבלוחמה בשטח עירוני צפוף, כוחות מיליציה חלשים יחסית ודלי חימוש, יכולים להתגונן בהצלחה מול כוחות צבא מקצועיים ומצוידים היטב, הנהנים מעליונות טכנולוגית.
ההתקפה הגרמנית מצפון לעיר העתיקה הואטה, לאחר ששני הצדדים ספגו אבדות כבדות. לוחמה עירונית קשה פרצה באזור "כיכר באנקווי", תוך שהכיכר והמחסום הקרוב ברחוב "טוומקי" מחליפים שליטה מספר פעמים. הגרמנים הצליחו לחבור עם כוחותיהם הנצורים בארמון, ששימש כמפקדת חיל המצב הגרמני בוורשה (MeMostowski Palace) ב־15 באוגוסט, אך הארמון הפך לזירת לחימה עזה, שהתנהלה בטווחים קצרים. הקרבות נמשכו עד ל־18 באוגוסט, כאשר שני הצדדים נסוגו מן ההריסות.
ההצנחות מן האוויר
החל מה־13 בספטמבר החל גם חיל האוויר הסובייטי להצניח סיוע למורדים בעקבות הלחץ המערבי שהופעל על סטלין. ההצנחות נמשכו עד ל־28 בספטמבר ובמסגרתם הוצנח ציוד במשקל כ-55 טון. ההצנחות נערכו מגובה נמוך, והסובייטים לא ציידו את החבילות במצנחים. כתוצאה מכך רוב החבילות שהוצנחו ניזוקו.
הכניעה
בשבוע הראשון של ספטמבר הבין הפיקוד הגרמני, שהכוחות הקטנים יחסית (שמנו כ-17 אלף חיילים ב-20 באוגוסט) שהוא הפעיל לצורך דיכוי המרד בורשה, אשר ספגו אבדות כבדות בלחימה הקשה שהתנהלה בשטח עירוני צפוף, יתקשו להכריע את כוחות המחתרת הפולנית, ולהשלים את כיבושה מחדש של ורשה. הגרמנים גם הבינו, שהתמשכות המרד עלולה לסכן את המשך אחיזתם בורשה במקרה של חידוש המתקפה הסובייטית. מצד שני, פיקוד "צבא המולדת" חשש שהמשך הלחימה בתוך העיר, יגדיל את מספר הנפגעים האזרחיים ויביא להרס מוחלט של ורשה. על רקע זה, הציע ב-7 בספטמבר גנרל רוהר (Gunther Rohr), מפקד אחד משני כוחות המשימה הגרמניים שלחמו בוורשה, לפיקוד המחתרת הפולנית, לפתוח במגעים להשגת הסדר פוליטי לסיום המרד. במסגרת המשא ומתן הסכים רוהר להתייחס ללוחמי המחתרת, שנפלו בשבי הגרמני, כאל שבויי מלחמה (עד אותה עת הם הוצאו להורג באופן מיידי).
הרס העיר
האבדות החומריות הוערכו בכ־10,455 מבנים, 923 מבנים היסטוריים (94 אחוז), 25 כנסיות, 14 ספריות (כולל הספרייה הלאומית), 81 בתי־ספר יסודיים, 64 בתי־ספר תיכוניים, אוניברסיטת ורשה ואוניברסיטת ורשה לטכנולוגיה, ורוב המבנים ההיסטוריים. קרוב למיליון תושבים איבדו את כל רכושם. הנתונים המדויקים לגבי רכוש פרטי וציבורי כמו גם יצירות אומנות ומבני מדע ותרבות אינו ידוע. למרות זאת, הערכות שונות קובעות כי הנזק שנגרם היה שווה ערך לכ־40 מיליארד דולר. מועצת ורשה דנה בימים אלו בסוגיית תביעתה או אי־תביעתה את גרמניה לתשלום פיצויים.
הסיבות לכישלון
אולי הגורם המרכזי לכישלון היה העובדה, שהמרד לא תואם מראש עם הפיקוד הסובייטי (מסיבות פוליטיות מובנות), אף על פי שהצלחתו הייתה תלויה לחלוטין בחבירה מהירה של כוחות הצבא האדום עם כוחות "צבא המולדת" בוורשה (התקוממות המחתרת הצרפתית בפריז גם היא לא תואמה מראש עם בעלות הברית, אך למזלם של המתקוממים כוחות בעלות הברית הגיעו לעיר תוך זמן קצר, והצבא הגרמני בצרפת היה במצב של נסיגה כללית).
לאחר המלחמה
המרד של כוחות "צבא המולדת" בוורשה, ועמידת הגבורה הממושכת של המורדים בפני הצבא הנאצי, עוררו רגשות של אי־נוחות בקרב ההנהגה הסובייטית. כתוצאה מכך נעשה מאמץ מאסיבי של דיסאינפורמציה, שנועד להציג באור שלילי את המרד, ואת מנהיגי המורדים בוורשה, על ידי התעמולה הסובייטית ותעמולת השלטון הקומוניסטי בפולין בשנים שלאחר תום המלחמה. אמצעי התעמולה הקומוניסטיים הציגו את מנהיגי המרד ואת הממשלה הפולנית הגולה בלונדון כפושעים חסרי אחריות, ונאסרה כל ביקורת על התנהגות הצבא האדום במהלך המרד, או על המדיניות הסובייטית. רוב הסרטים והספרים שעסקו במרד ורשה נגנזו לחלוטין או שונו כך שהתפקיד שמילא "צבא המולדת" במרד לא הוזכר כלל. התעמולה הרשמית של פולין, כמו גם זו של ברית המועצות, הציגה את לוחמי "צבא המולדת" כפעילי ימין פשיסטים, ששיתפו פעולה עם הנאצים.
וולבוז'
היסטוריה
בשנת 1357, האמנה של וולבוז' עוצבה על פי זכויות מגדבורג מודרניות יותר. חשיבות העיר הייתה התבטאה בכך, שהאקדמיה של קרקוב, הקימה בה שלוחה בניהול רקטור, שישה פרופסורים ואושר לה להעניק תארים אקדמיים. ב-9 בספטמבר 1409, המלך ולדיסלב השני יגיללו פרסם בעיר פנייה לאנשי הדת והאצולה הפולנית, בה הוא הפציר בהם להילחם באבירים הטווטונים. כמו כן, אבירים מפולין הקטנה, פודוליה ורותניה האדומה התרכזו במקום לפני קרב גרונוולד. המלך יגיללו ביקר בוולבוז' לא פחות מ-15 פעמים, שליטים פולנים אחרים הגיעו גם הם לעיר, במיוחד כשבית הדין של הכתר התקיים בפיוטרקוב טריבונלסקי הסמוכה.
הסיוע המשפטי
הסיוע המשפטי הוא גוף במשרד המשפטים, הפועל מאז 1975 בהתאם לחוק הסיוע המשפטי, התשל"ב-1972, ומעניק סיוע משפטי בתחומי המשפט האזרחי ללקוחותיו. שירותי הסיוע המשפטי מיועדים בדרך כלל למעוטי יכולת שאינם יכולים לממן בעצמם את שכר טרחתו של עורך דין, אף שיש נושאים מסוימים הקבועים בחוק בהם ניתן סיוע ללא מבחן הכנסה (למשל בהליכים בבית הדין לעבודה שהמוסד לביטוח לאומי הוא צד בהם). יש להבחין בין גוף זה לבין הסניגוריה הציבורית, המעניקה סיוע משפטי בעניינים פליליים.
1948 בברית המועצות
1948 בברית המועצות הייתה שנה בה נחגגה השנה ה-31 למהפכת אוקטובר.
רישרד איון
קורות חיים
בין עבודותיו: עבודתו האחרונה, מושגים ביהדות בנצרות ובאסלאם, ביחד עם גלאב בנשייך ורז'יס לדו ב-2006.
מלון קרלטון תל אביב
היסטוריה
המלון מתנשא לגובה 56.95 מטרים ובו 15 קומות. במפלס הגג ישנה מרפסת תצפית, ג'קוזי ובריכת שחיה פתוחה. המלון מכיל 269 חדרי אירוח הצופים בין היתר אל הים התיכון, אל המרינה של תל אביב ואל יפו העתיקה. פעילותו המלון מתמקדת בתחום אירוח תיירות זרה מחו"ל, בדגש על תיירות עסקית.
קים קולינס
1999
באליפות העולם באתלטיקה שנערכה בסביליה, ספרד 1999 סיים קולינס במקום 46 בריצת 100 מטר בתוצאה של 10.50 שניות ובמקום 43 בריצת 200 מטר בתוצאה של 20.95 שניות.
דון ריקלס
הזינוק בקריירת הסטנד-אפ וטלוויזיה
ב-1968 הוציא את אלבום הקומדיה הראשון שלו, "Hello Dummy" ("שלום טמבל") - הקלטה של הופעה חיה שלו בלאס וגאס.
אלפרד האיוש
קורות חיים
בשנת 1896, בגיל 18, היה סטודנט לאדריכלות בהונגריה, בעת שהתקיימה האולימפיאדה הראשונה בעידן המודרני באתונה, יוון. האיוש התקבל לתחרויות האולימפיות, אולם האישור מטעם האוניברסיטה להיעדרותו לא הגיע בקלות. מסופר כי לאחר שהגיע למשרד דקאן האוניברסיטה כשבאמתחתו מדליות הזהב בהן זכה, לא בירך אותו הדקאן לשלום; במקום זאת אמר לו: "מדליות הזהב שלך אינן מעניינות אותי, אך אני להוט לדעת כיצד תעבור עכשיו את הבחינות".
אלגוריתם ויטרבי
פסאודו-קוד
אלגוריתם ויטרבי מקבל כקלט רצף תצפיות, ומטרתו להוציא את רצף המצבים הסביר ביותר בהינתן התצפיות Y. בהקשר זה, T הוא אורך הרצף (תצפיות ומצבים), N הוא גודל מרחב התצפיות ו-K הוא גודל מרחב המצבים.
האלגוריתם ממלא את הטבלאות לפי סדר עולה של K\cdot j+i, ולפי הנוסחאות הרקורסיביות:
דוד ברגר
חייו
בשנת 1965 השתתף במכביה השביעית בהרמת משקולות במשקל קל וזכה במדליית ארד. ב-1969 השתתף באליפות ארצות הברית הלאומית לצעירים בהרמת משקולות למשקל בינוני וזכה במדליית זהב. באותה שנה, השתתף במכביה השמינית, וקיבל מדליית זהב בהרמת משקולות במשקל בינוני. בשנת 1970 עלה לישראל, הצטרף לאגודת הספורט מכבי תל אביב וזכה באליפות ישראל בהרמת משקולות במשקל חצי-כבד. לאחר סיום שירותו הצבאי פתח משרד עורכי דין בתל אביב. הוא הצטרף למשלחת הישראלית לאולימפיאדת מינכן. ב-2 בספטמבר 1972 התחרה במשחקים, אך סיים ללא דירוג לאחר שנפסל בשלושת נסיונותיו בשלב הדחיקה.
בסרט מינכן, בבימויו של סטיבן ספילברג, המציג את סיפורם של סוכני "המוסד" הישראליים שחיסלו את המחבלים המעורבים בתכנון טבח הספורטאים באולימפיאדת מינכן, גילם את דמותו של ברגר השחקן הישראלי ליאור פרל.
ליל המסכות: 20 שנה אחרי
עלילה
מאוחר יותר באותו לילה, לורי חושפת בפני וויל את זהותה האמיתית, כשמייקל מגיע עם משאית ישנה גנובה להילקרסט והורג את צ'רלי ושרה ולאחר מכן הוא מתחיל במרדף אחר ג'ון ומולי דרך שטח בית הספר. וויל ולורי מצילים את ג'ון ומולי ממייקל, והוא ולורי נפגשים פנים מול פנים בפעם הראשונה מזה עשרים שנה. וויל יורה בטעות ברוני, שסייר במסדרון, מכיוון שחשב שהוא מייקל, ומייקל הורג את וויל בזמן שוויל ולורי בוחנים את גופתו של רוני.
ויליאם לם
ראשית חייו
סימן ההיכר של לם הייתה הפשרנות. למרות היותו ויגי הוא קיבל את משרתו של המזכיר הראשי לאירלנד בממשלותיהם המתונות מטעם המפלגה הטורית בהנהגתם של ג'ורג' קנינג ושל הלורד גודריץ'. עם מותו של אביו ב-1828, הוא ירש את תואר האצולה שלו כויקונט מלבורן ועבר לבית הלורדים. הוא בילה כ-20 שנה בספסלים האחוריים של בית הנבחרים ומבחינה פוליטית הוא לא התבלט.
חג'
חָג' (ערבית:  حجّ  ) הוא מונח באסלאם המתאר עלייה לרגל למכה. החג' הוא העלייה לרגל השנתית הגדולה ביותר בעולם כיום. הוא החמישי מבין "חמשת עמודי האסלאם" באסלאם הסוני ואחד מאחד עשר ענפי הדת באסלאם השיעי. על פי החג', כל מוסלמי בריא בגופו מחויב לעלות לרגל למכה לפחות פעם אחת בחייו, אם יש לו המשאבים הכספיים הנדרשים. כל זאת כדי לחזק את האחדות המוסלמית ואת הכניעה שלהם בפני אלוהים. מוסלמי אשר ביצע את מצוות החג' זוכה בתואר, ולעיתים כינוי זה אף מתווסף לשמו.
הקונוטציה המקובלת לחג' היא למוחמד אך המנהג מיוחס על ידי המוסלמים לתקופות שלפני האסלאם עד לתקופת אברהם וישמעאל. עולים לרגל מצטרפים לתהלוכות ענק של מאות ואלפי אנשים, אשר סימולטנית מתרכזים במכה לשבוע החג', ומבצעים יחדיו סדרת פולחנים. כחלק מהחג' כל עולה לרגל צועד שבע פעמים נגד כיוון השעון מסביב לכעבה, הבניין אשר משמש ככיוון התפילה המוסלמי; רצים בין הרי הא-סאפא והא-מארוואה; שותים מבאר זמזם; הולכים למישורי הר ערפאת לעמידה בערנות; ומיידים אבנים בטקס סקילת השטן. העולים לרגל אז מגלחים את ראשם, מבצעים זבח חי ומתחילים לחוג את עיד אל-אדחה (חג הקורבן).
נכון ל-2007, מעריכים את מספר עולי הרגל השנתי בכשני מיליון. טכניקות לשליטה בקהל החלו להיות קריטיות בתהליך ובגלל מספרם הרב של האנשים הטקסים קיבלו סגנון קצת שונה. אין צורך יותר לנשק את האבן השחורה, אלא רק להצביע עליה בכל פעם שמקיפים את הכעבה. בעבר יידו אבנים על עמודים גדולים, אך בגלל תקלות בטיחות המנהג השתנה לקירות ארוכים עם סלי תפיסה תחתיהם כדי לתפוס את האבנים. הקרבת החיה יכול להיעשות באופן אישי או על ידי מינוי נציג וכן הלאה. אף על פי כל הניסיונות לשיפור הבטיחות עדיין מתרחשות תקריות בטיחות במהלך החג' אשר גורמות למאות מקרי מוות.
טקסים במכה
לאחר ה"סעי" ממשיכים לכיוון הר ערפאת, הידוע גם כהר הרחמים וחוזרים לומר את התלביה. לפי אחת המסורות, השם ערפאת (או: ערפה) נגזר מן השורש ע.ר.פ, שפירושו בערבית: "ידע" או "הכיר". גרסה אחת של המסורת אומרת כי זהו המקום שבו אדם וחוה ידעו זה את זה בשנית לאחר הגירוש מגן עדן. לפי גרסה אחרת, במקום זה הביא המלאך ג'בריל (גבריאל) לידיעתו של אברהם את אופן קיום הטקסים.
הווקוף כולל: תפילות - מנחה, תפילות רשות, תפילות למחילות חטאים ובסוף האזנה לדרשת האמאם. המסורת מספרת בשבח יום זה, זהו יום נהדר בו משתבח אללה במאמיניו בפני מלאכיו, והמלאכים מברכים את המאמינים.
תנאי חובת העלייה לרגל
4.     החירות: החג' לא חובה על עבדים.
7.2.   שלא תהיה בתקופת ההמתנה שלאחר הגירושין או ההתאלמנות.
הדברים המומלצים לפני הכניסה לאיחראם
א.     הרחצה.
הדברים האסורים באיחראם
ה.     אסור לכסוס ציפורניים
ההקפות
א.        הכוונה: הטהרה מכל דבר שמטמא את הגוף.
1.     הקפת ההגעה (הקפת רשות).
ההליכה בין א-ספא ואל-מרווה
שבע פעמים מא-ספא ואל-מרווה ולהפך.
החובות שבעלייה לרגל (חג')
1.     כניסה למצב של איחראם מאחד המיקומים המיועדים לכך.
הרשות בחג'
7.     הקפת העזיבה.
החכמה שמאחורי העלייה לרגל (חג')
החג' מזכיר את חובת התאחדות המוסלמים, והסכמתם על דעה אחת
קוליות הגאים
הגאים אטומים הם הגאים שבמהלך הפקתם לא נוצרת רטיטה של שפתות הקול.
דניאיל חארמס
עבודתו
על פי רוב, סיפוריו של חארמס הם גפניות: מעין סיפור-מקרה קצר, לעיתים קטע מחזה, תיאור כללי ולא מפורט של התרחשות. לעיתים קרובות אורכן לא עולה על מספר פיסקאות בודדות. בסיפוריו של חארמס מוצגות, לחלופין, סצנות של עוני ומחסור וכן התרחשויות פנטסטיות וחלומיות וקומדיה נרחבת. לא פעם משולבות בהן הופעות פארודיות ולא הולמות של סופרים רוסים מפורסמים ומוערכים, כמו אלכסנדר פושקין וניקולאי גוגול.
יחסי טורקיה–מצרים
טורקיה כוננה יחסים דיפלומטיים עם מצרים בשנת 1925 ברמה של משלחת דיפלומטית, ושדרגה את המשלחת בקהיר לשגרירות בשנת 1948. שתי המדינות חתמו על הסכם סחר חופשי בדצמבר 2005. שתי המדינות חברות מלאות באיחוד לים התיכון. עסקת הגז הטבעי בין מצרים לטורקיה - הפרויקט המצרי-טורקי המשותף הגדול ביותר עד כה, אשר מוערך בעלות של ארבעה מיליארד דולר - מיושמת. ב־16 באפריל 2008 חתמו מצרים וטורקיה על מזכר הבנות לשיפור והמשך היחסים הצבאיים ושיתוף הפעולה בין המדינות.
ב-23 בנובמבר 2013 גירשה ממשלת מצרים את שגריר טורקיה בקהיר לאחר משבר דיפלומטי שנמשך חודשים.
היחסים בעקבות הרחקתו של מוחמד מורסי מתפקידו
בתגובה לדבריו של ארדואן, נשיא הביניים של מצרים, עדלי מנסור, הודיע בחשבון הטוויטר שלו ב-17 באוגוסט כי מצרים תחתום על המסמך הבינלאומי המכיר ברצח העם הארמני.
ב-23 בנובמבר 2013 גירשה ממשלת מצרים את שגריר טורקיה במדינה, חוסיין אבני בוצאלי, וקראה לשגריר מאנקרה ללא הגבלת זמן לאחר מספר חודשים של מתחים עם ממשלת טורקיה בראשות AKP. בתגובה, טורקיה גם גירשה את שגריר מצרים, ששהה אז מחוץ למדינה, והכריזה עליו כאישיות בלתי רצויה. ההכרזה הגיעה יום לאחר שרג'פ טאיפ ארדואן חזר על ביקורתו על ממשלת הביניים של מצרים וקריאתו לשחרורו הדחוף של נשיא מצרים לשעבר מוחמד מורסי. דובר משרד החוץ של מצרים, בדר עבדאלטי, האשים את ארדואן בהתערבות בענייניה הפנימיים של המדינה בכך שהעלה את דעת הקהל נגד ממשלת מצרים ותמך בארגונים מגויסים אשר כפופים לערער יציבות באומה.
היחסים תחת עבד אל פתח א-סיסי
בעקבות ניסיון ההפיכה הצבאית בטורקיה (2016), הנשיא רג'פ טאיפ ארדואן העביר ריאיון עם אל-ג'זירה והסביר כי "לנשיא א-סיסי אין שום קשר לדמוקרטיה, וכי הוא הרג אלפי בני עמו." את דבריו גינה דובר משרד החוץ של מצרים, אחמד אבו זייד, ואמר כי נשיא טורקיה "ממשיך לבלבל את הנושא ומאבד את היכולת לפסוק פסקי דין" וכי הדבר משקף "את הנסיבות הקשות שעבר על נשיא טורקיה. "הוא לא יכול להבדיל בין מהפכה ניכרת בה יותר מ-30 מיליון מצרים דרשו את תמיכת הצבא המצרי ובין הפיכות צבאיות כפי שאנו מכירים אותם", הוסבר בהצהרה.
נימבוסטרטוס
בסיסו לרוב ממוקם ברום הבינוני, והוא מאפיין קלאסי מובהק של חזיתות חמות.
אפיפיט
הצמח הנושא אותו משמש מעין מצע לאפיפיט, אשר שורשיו כלל אינם בקרקע. האפיפיטים קולטים את המים ומינרלי המזון המומסים בהם והחיוניים לגידולם מהאוויר הלח אשר בסביבתם. יש הטוענים שנוכחותם מועילה לעץ היות שהם מקטינים את הלחות סביבם ובכך פוגעים בפטריות מזיקות. האפיפיט מעדיף להתיישב בהסתעפויות של ענפים, שם מצטברים מים וחומרים אורגניים הדרושים למחייתו. השגת האור מפצה על הריחוק מן הקרקע ועל הקושי היחסי בהשגת מים. האפיפיטים קולטים מים במהירות ויש המסוגלים לאגור אותם. שורשיהם נועדו בעיקר לאחיזה בענף ולחלקם יש צורה של שושנת עלים גדולה, שבתוכה מצטברים מי גשמים, והצמח קולט את המים מבסיס העלים. ישנם אפיפיטים ממשפחת הברומליים, שקיבולת המים שלהם בשושנת העלים מגיעה לחמישה ליטרים. במים האלה מתקיימים דו-חיים או חרקים, החיים רק בגומחת שושנת העלים. הפרשותיהם של יצורים אלה ושיירי מזונם הם גם מינרלים חיוניים לאפיפיטים ואלה נקלטים על ידם באמצעות המים.
גלילן שחור
התנהגות
הגלילן השחור מצוי עד עומק של 25 מטר. שוכן קרקעית ומשתמש בחול כדי להסתתר מפני טורפים, בכך שהוא עורם חול על גבו, עד שכמעט לא ניתן לראותו. הוא נע במים בתנועות גליות איטיות ומתגונן כנגד טורפים על ידי הפרשת רעלים בעלי ריח דוחה.
תענית בה"ב
מדוע דווקא שני וחמישי
וב מבואר מדוע לא תקנו את התעניות בחמישי שני וחמישי "אין גוזרין תענית על הצבור בתחילה בחמישי שלא להפקיע השערים אלא שלש תעניות הראשונות שני וחמישי ושני" ומפרש רש"י שם שכשרואין בעלי חנויות שקונין למוצאי יום חמישי שתי סעודות גדולות אחת לליל חמישי ואחת לשבת סבורים שבא רעב לעולם ומייקרים ומפקיעים השער אבל משהתחילו להתענות יודעין שאינו אלא מפני התענית".
עמוס לוינברג
ביוגרפיה
עמוס לוינברג נולד בישראל, כבן יחיד למשפחה של ניצולי השואה. בגיל 10 התייתם מאביו. למד בבית הספר הריאלי בחיפה, במגמת מזרחנות, שכללה לימודי ערבית. בשנת 1968 התגייס לצה"ל והוצב באגף המודיעין. הוא הוצב ביחידה העוסקת בפענוח צפנים, עבר קורס קצינים ומונה לקצין בינה רשתית שעסק במידע אודות הצבא הסורי.
לוינברג נחשף למידע מודיעיני רב במסגרת תפקידו. בהיותו סקרן, ועקב רשלנות של מפקדיו ועמיתיו, עיין גם במסמכים שאמורים היו להיות חסויים מפניו. מידע רב ממסמכים אלה נשמר בזיכרונו הפנומנלי. תא"ל (מיל') ראובן ירדור, מראשי אמ"ן באותה עת, אמר: "מי לא הכיר את הקצין הסקרן בעל הזיכרון הפנומנלי, שהאמביציה שלו לדעת הכול - אבל הכול - שברה כל מידור אפשרי באמ"ן עוד לפני המלחמה".
הערכת התנהגותו בשבי
בראיון שקיים משה זונדר עם לוינברג בפברואר 1990 נמנע הלה מלהכחיש את המיוחס לו. בין היתר אמר לוינברג בראיון:
העיקרון האנתרופי
העיקרון האנתרופי, כתפיסה פילוסופית, גורס כי צורת חיים תבונית ותודעתית הצופה בתופעות טבע מסוגלת לאסוף במהלך תצפיותיה על היקום רק את אותם הנתונים העומדים בקנה אחד עם אופייה. התומכים בעיקרון זה סבורים שהדבר מסביר מדוע גיל היקום והקבועים הפיזיקליים הבסיסיים שלו מתאימים לקיום צורות חיים תודעתיים. כתוצאה מכך, נראה בלתי אפשרי שחיים (ובמיוחד צורות חיים אינטליגנטיות) יוכלו להתפתח מחוץ לטווח הצר הנחשב לתואם קיום צורות חיים.
עבדאללה חמדוכ
קריירה
חמדוכ עבד למשך תקופה קצרה עבור הנציבות הכלכלית של האומות המאוחדות לאפריקה (UNECA): בשנים 2001–2002 כמנהל אינטגרציה וסחר אזורי, ומשנת 2011 עד אוקטובר 2018 היה סגן מזכ"ל UNECA.
חייו האישיים
חמדוכ נישא לכלכלנית מונא עבדאללה בשנת 1993 בדרום מנצ'סטר. יש להם 2 בנים בוגרים; אחד הלומד באוניברסיטת אקסטר, והשני סיים את לימודיו באוניברסיטה בארצות הברית בסוף 2010.
עידו מוסרי
ביוגרפיה
את שירות החובה הצבאי עשה בתיאטרון צה"ל.
דיבוב
לאורך השנים השתתף מוסרי בדיבוב של סדרות וסרטי אנימציה רבים, בחלקם בתפקיד הראשי. בחלק מהם דיבב לצד אחיו טל מוסרי.
ב־2017 דיבב את ג'ורג בירד בסרט "קפטן תחתונים: הסרט" ושימש כאחד המדובבים בתוכנית הסאטירה של הערוץ כאן 11, "מדינת הגמדים".
אובו-צמחונות
אובו-צמחונות הוא סוג של צמחונות, המאפשרת צריכת ביצים. מקור השם הוא מהמילה הלטינית "ovum" (ביצה). הדוגלים באובו-צמחונות נקראים "אובו-צמחוניים" או "ביצמחונים" (eggetarians).
סוגומון טהליריאן
השפעות המשפט
המשפט השפיע רבות על המשפטן רפאל למקין, שאמר "למה אדם נענש על רצח אדם אחר? למה רצח של מיליון איש הוא פשע פעוט יחסית לרצח של אינדיבידואל אחד?". למקין הוא זה שתבע מאוחר יותר את המונח "רצח עם".
בסופו של המשפט זוכה טהליריאן מאשמה.
בריטניה (דמות)
בריטניה (באנגלית: Britannia) היא דמות נשית המהווה האנשה של בריטניה הגדולה. בריטניה מתוארת כלוחמת האוחזת קלשון ומגן.
יום המודעות למחלת הצליאק
ציון היום
היום מצוין בארצות הברית על ידי הקרן הלאומית למודעות לצליאק (NFCA) אשר בכל שנה מודיעה על הזוכה ב"הגרלה ללא גלוטן" שזוכה במסע קניות גדול ללא גלוטן. הקרן הלאומית גם מקיימת גיוס כספים מיוחד לכבוד היום, ומקיימת סעודה ענקית ללא גלוטן לכל מי שרוצה בכך.
הרוגי המלכות בברית המועצות (1952)
הרוגי המלכות בברית המועצות היו שלושה-עשר יהודים בולטים ביהדות ברית המועצות, שהוצאו להורג בחשאי במרתפי כלא לוביאנקה שבמוסקבה, בכ"ב באב ה'תשי"ב, בלילה שבין 12 ו-13 באוגוסט 1952, לפקודתו של יוסיף סטלין, מנהיג ברית המועצות. ברוסית מכונה ליל הרצח ליל המשוררים שהוצאו להורג (Ночь казнённых поэтов).
תיאור המקרה
עם המוצאים-להורג נמנו אנשי רוח מובילים – סופרי ומשוררי יידיש, אמנים, מוזיקאים ושחקנים. יתר הקורבנות לא היו מנהיגי תרבות, אך כולם נקשרו בדרך זו או אחרת עם "הוועד היהודי האנטי-פשיסטי" – הארגון היהודי-סובייטי אשר הוקם באמצע מלחמת העולם השנייה במטרה לסייע לברית המועצות במלחמה נגד גרמניה הנאצית; חלק מן הנרצחים נמנו בזמנו עם בכירי הארגון. הוועד המשיך לפעול לאחר המלחמה, אך בשנת 1948, עם תחילת הרדיפות נגד אנשי התרבות היהודית, פוזר בטענה שהפך למרכז "תעמולה אנטי-סובייטית". שלמה מיכאלס, יושב ראש הוועד, נרצח על ידי אנשי המשטרה החשאית הסובייטית בתאונת דרכים מבוימת בשנת 1948, ארבע שנים לפני ההוצאה-להורג ההמונית. בשנת 1949 נעצרו חלק מחברי הוועד והואשמו באי נאמנות לשלטון, בניהול תעמולה אנטי-קומוניסטית ובקשירת קשר ליצירת רפובליקה יהודית בחצי האי קרים בניסיון "לקרוע" את האזור הזה מברית המועצות (דבר שלא היה ולא נברא). לאחר מות סטלין בשנת 1953 שוחררו חברי הוועד שנותרו בחיים ואשר היו אסורים בבתי הכלא.
המטבח הסיני
מטבח סצ'ואני
המנות גונגבאו ג'ידינג ופוצ'י פייפיאן מקורן במחוז זה.
חורבן העולם באלף השביעי
ביאת המשיח
בעקבות דברי רב קטינא רווחת האמונה כי עד שנת ששת אלפים מוכרח שיבוא משיח, שהרי לאחר מכן ייחרב העולם. הרב יוסף חיים מבגדאד כתב כי משיח מוכרח לבוא יותר ממאה שנים לפני סוף האלף השישי כדי שעד סוף האלף יהיה זמן מספיק להתקיימות הנבואות שנאמרו על ימות המשיח.
גיז'רמו ישראלביץ'
נבחרת ישראל
ב-31 באוגוסט 2002 זומן ישראלביץ' לראשונה לסגל הנבחרת הצעירה של ישראל, ובמדיה רשם שתי הופעות וכבש שער אחד.
חרט וילדרס
חֵרט וילדרס (בהולנדית: Geert Wilders; נולד ב-6 בספטמבר 1963) הוא איש עסקים ופוליטיקאי הולנדי המכהן כחבר בפרלמנט ההולנדי החל משנת 1998, תחילה מטעם מפלגת החירות והדמוקרטיה העממית, והחל מ-2006 מטעם המפלגה למען החירות (PVV), אותה ייסד ובראשה הוא עומד, נכון ל-2017.
קריירה פוליטית
כששב להולנד, החל וילדרס לעסוק בתחום לימודיו בביטוח בריאות, ולאחר מכן גם בפוליטיקה, ככותב נאומים למפלגת החירות והדמוקרטיה. בשנים 1990–1998 עבד בתור עוזר פרלמנטרי למנהיג מפלגתו פריץ בולקסטיין. במסגרת תפקידו זה, הוא ביקר כמעט בכל מדינות המזרח התיכון, לרבות מצרים, איראן, סוריה, ישראל וירדן. משקיפים מן הצד העידו כי בולקסטיין היווה מקור השראה לווילדרס. נראה כי הוא אימץ מבולקסטיין את הישירות המאפיינת אותו ואת ההתמקדות בנושא ההגירה ההמונית לאירופה בכלל ולהולנד בפרט.
מבחן ויגמור
מבחן ויגמור הוא מבחן משפטי לקביעת קיום חיסיון מפני הפללה עצמית בין עבריין בכוח לבין איש סוד. המבחן נהוג בארצות ששיטת המשפט שלהן מושפעת מהמשפט האנגלי. המבחן נקרא כך על שם ג'ון הנרי ויגמור.
חרט וילדרס
אסלאם
בעקבות התבטאויותיו הרבות כנגד תהליך האיסלמיזציה שעוברת אירופה וכנגד הקהילה המוסלמית בהולנד נתון וילדרס לאיומים רבים על חייו מקרב המוסלמים בהולנד. עקב כך, נמצא וילדרס תחת אבטחה כבדה. בשנת 2008 דווח בעיתון הדר שפיגל הגרמני כי רק באותה השנה קיבל וילדרס כ-300 איומים על חייו (מתוך כ-400 איומים על פוליטיקאים הולנדים), למעשה כ-75 אחוז מקרב האיומים על פוליטיקאים הולנדים מופנים נגדו.
המשרד למחקר ופיתוח מדעי
ניסויים בבני אדם
האנשים שעליהם נערכו הניסויים התבטאו בהמשך בחריפות נגד מה שנעשה בהם, ואמרו שהם לא היו מתנדבים מרצונם לפרויקט זה לו ידעו עד כמה קשוחים וקפדניים יהיו ניסויים אלה.
ורמיקוליט
ורמיקוליט הוא מינרל פילוסיליקטי - (סיליקט במבנה בצורת לוחיות) השייך לקבוצת הסמקטיט, אחד מסוגי מינרלי החרסית.
הרכב
הידרוביוטיט הוא מינרל הבנוי משכבות של ורמיקוליט וביוטיט.
קריסטלוגרפיה
הסוג הראשון הוא שכבה של טטרהדרונים של סיליקה (SiO4). שלושה מתוך ארבעת אטומי החמצן שבסיליקה נמצאים במישור השכבה ומתחברים לאטומי חמצן של הטטרהדרונים האחרים באותה שכבה ויוצרים בכך רשת של משושים. אטום החמצן הרביעי בסיליקה המהווה את הקודקוד הרביעי של הטטרהדרון מתקשר עם השכבה הבאה, כאשר כל אטומי החמצן "מצביעים" באותו כיוון. אלומיניום מחליף לעיתים את הצורן בטטרהדרונים. משום שהצורן הוא ארבע־ערכי בעוד שהאלומיניום הוא שלוש־ערכי נדרש פיצוי חשמלי שבא בצורת קטיון מגנזיום או ברזל.
אמת המים של סגוביה
אמת המים של סגוביה (בספרדית Acueducto de Segovia) היא אחד המונומנטים הרומאים השמורים היטב בחצי האי האיברי, והיא סמלה ואתרה החשוב ביותר של העיר סגוביה, ספרד.
מבנה
המקטע הראשון של האמה כולל 36 קשתות, אשר נבנו מחדש במהלך המאה ה-15, לאחר שנהרסו בשנת 1072 על ידי המורים. במקטע זה האמה בנויה בשתי קומות של קשתות, הנתמכות באמצעות מסגרות פשוטות המייצבות את המבנה. רוחב הקשתות במפלס העליון הוא 5.1 מטרים, לעומת 4.5 מטרים במפלס התחתון. כמו כן, העמודים במפלס העליון נמוכים וצרים יותר מאלו במפלס התחתון. היקף העומדים במפלס התחתון משתנה לאורך גובהם, כאשר היקפם בתחתית הוא כ-2.4 * 3 מטרים, לעומת 1.8 * 2.5 מטרים בראשם. בראש האמה, מעל העמודים העליונים, עוברת תעלת המים, חלל בצורת האות U בגודל 0.55 * 0.46 מטרים.
היסטוריה
בימי שלטונם של המלכים הקתוליים, פרננדו השני ואיזבלה הראשונה, עברה אמת המים שיפוץ נרחב. במהלך השיפוץ נבנו מחדש 36 קשתות לאורך האמה, תוך כדי הקפדה על שמירת עיצובה וסגנונה המקוריים. בשלב מאוחר יותר, במהלך המאה ה-16, נוספו לאמה נישות ופסלים.
הבחירות הכלליות ביפן 1942
רקע
ב-1940, כל המפלגות הפוליטיות נאלצו להתאחד עם מפלגת הטאיסיי יוקוסאנקאי שלפני הקמתה, הייתה ארגון פשיסטי יפני שנוצר על ידי ראש ממשלת יפן פומימרו קונואה. כל מפלגה אחרת ובפרט מפלגות שמאל ומפלגות אנטי-מלחמתיות היו בלתי חוקיות מאז 1940 והן לא יכלו להריץ אף מועמד בבחירות. בנוסף לכך, פעילים קומוניסטים ופעילים אנטי-צבאיים נעצרו ולא הורשו לרוץ כעצמאיים.
תוצאות
למרות כל זאת, כמעט על מועמדי מפלגת טאיסיי יוקוסאנקאי הצליחו להיבחר לתפקיד ללא תחרות במחוז הבחירה שלהם. אחת הסיבות לניצחון המפלגה מלבד ההגבלות הקשות שהוטלו על אויבה הפוליטיים הייתה התמיכה הציבורית הנרחבת של העם היפני במלחמה. למרות שיפן הפכה באופן רשמי למדינה חד מפלגתית ואף התנהלה לעיתים קרובות ככזאת, מפלגת טאיסיי יוקוסאנקאי התפלצה לפלגים רבים, שחלקם הפכו לביקרותיים כלפי הממשלה ככל שהמלחמה נמשכה ומצבה של יפן החלה להידרדר.
בוברויסק
מקור שם העיר הוא ככל הנראה במילה הבלארוסית בביור (бобр), שמשמעותה בונה (יונק מסדרת המכרסמים), שהיה נפוץ באזור. מאז סוף המאה ה-19 לא מצויים בונים באזור, בשל ציד וזיהום סביבתי.
המאה ה-19
במשך כל המאה ה-19 הייתה בוברויסק חלק מן האימפריה הרוסית. בוברויסק נקבעה כ"עיר מחוז" בפלך מינסק עוד בשנת 1795. בשנת 1810 קבע המהנדס תיאודור נרבוט את חוף הנהר ברזינה שליד בוברויסק כמקום המתאים ביותר לבניית מבצר באזור, שיישתלב בשרשרת המבצרים שבנתה רוסיה והשתרעה מן הים הבלטי ועד לים השחור. באותה שנה הורה הצאר אלכסנדר הראשון על בניית המבצר, עליה היה אחראי הגנרל קרל אופרמן, מפקד חיל המהנדסים הרוסי. המבצר נבנה במקום בו הייתה מצודה פולנית, שנבנתה כחמישים שנה קודם לכן. בשנת 1812 בעת פלישתו של נפוליאון לרוסיה הוא עבר דרך צפון בלארוס. הנסיך פיוטר בגרטיון, מפקד הארמייה הרוסית השנייה, הסיג את כוחותיו לעבר הדנייפר והורה על הגנרל איגנטייב להחזיק בבוברויסק ובמבצר (שבנייתו טרם הושלמה). נפוליאון כבש את עיר הפלך מינסק והגנרל הפולני דומברובסקי מצבא נפוליאון הטיל מצור על בוברויסק. העיר והמבצר עמדו במצור במשך כארבעה חודשים, עד לנסיגה של נפוליאון מרוסיה. לאחר הנסיגה, הושלמה בניית המבצר. באותם ימים היו בעיר כ-2100 תושבים וכ-310 בתים. קצינים ממבצר בוברויסק היו מעורבים גם בקשר הדקבריסטים (1825). לאחר דיכוי הקשר נעצרו במבצר חלק מן החשודים. בניית מבצר בוברויסק (שהושקעו בה כשבעה מיליון רובל) נמשכה בכל תקופת שלטונו של הצאר ניקולאי הראשון (1825 - 1855) תרמה רבות לפיתוחה של העיר. העיר הפכה לצומת דרכים מרכזית בפלך מינסק. עוד בסוף המאה ה-19 הוחל בבניית מערכת תעלות שקישרה את הנהר ברזינה לנהר דווינה המערבי שנזנחה בהדרגה עם התפתחות מסילות הברזל. כמו כן התפתח הקשר מנהר הברזינה דרך הדנייפר אל דרום רוסיה. נבנתה מערכת דרכים והתפתחה מערכת מסחר ענפה (עצים, תוצרת חקלאית).
במלחמת העולם השנייה
ביום 29 ביוני 1944 שחרר הצבא האדום את בוברויסק מן השלטון הנאצי. העיר הייתה הרוסה, כמעט ללא יהודים, כאשר מאוכלוסייה של 84,107 איש בשנת 1939, נותרו בה 28,352 תושבים. אלפי עובדים וכן שבויי מלחמה גרמנים גויסו לשיקום העיר החרבה. בבית הקברות נחלת יצחק בגבעתיים הוקמה מצבה לזכר יהודי בוברויסק שהושמדו בשואה.
XHTML
XHTML (ראשי תיבות של eXtensible HyperText Markup Language) היא שפת סימון לעיצוב עמודי אינטרנט, בדומה ל-HTML, אלא שהיא מוגדרת כיישום XML ולא כיישום SGML, ולפיכך חלים עליה כללי מבנה קשיחים וקפדניים יותר.
הצורך בכללי סמנטיקה קפדניים מ-HTML התעורר עקב עליית תפוצתם של התקנים ניידים ומשובצים (Embedded), והעובדה שעיבוד של XML פשוט יותר ודורש פחות משאבים. מסמכי XHTML עונים על התכונות הבאות:
ישויות ב-XHTML
האפשרות הראשונה, של תמיכה ב-252 הישויות בלבד, היא הנפוצה כיום.
דיכוי מופנם
דיכוי מופנם (באנגלית: internalized oppression) הוא מושג בסוציולוגיה ובפסיכולוגיה המתאר מצב בו קבוצה חברתית הסובלת מדיכוי משתמשת בעצמה בשיטות דיכוי, ופוגעת במטרותיה עצמה. דיכוי מופנם מתרחש כאשר קבוצה חברתית מזהה את עצמה כנחותה לעומת קבוצה אחרת, ושואפת להיות כמוה.
סוגים של דיכוי מופנם
סוגים שונים של דיכוי מופנם זוהו בקרב קבוצות שונות הסובלות מאפליה. הסוגים העיקריים הם:
אפליית נשים מופנמת
אפליית נשים מופנמת היא מצב של אפליה מינית שבו נשים מאמצות גישה של אפליה ודיכוי כלפי נשים אחרות. לדוגמה, ביוש נשים הוא מצב שבו נשים אוכפות על נשים אחרות סטנדרטים חברתיים המוכתבים על ידי גברים.
מנהל מחלקה (רפואה)
בנוסף לתפקיד הניהולי, במידה והמחלקה מסונפת לאוניברסיטה כלשהי, נושא מנהל המחלקה בתפקיד המחנך ומורה בשטח התמחותו.
אפרים גוטמן
פעילותו כרב ברומניה
בשנת 1955 התמנה אפרים גוטמן למזכיר מועצת הרבנות בבוקרשט. בתוקף תפקיד זה הוא הרצה ודרש דרשות בכל 50 בתי הכנסת שפעלו אז ברומניה. בשנת 1958 התמנה לרב ומטיף של בית הכנסת אחדות הקודש, תפקיד בו כיהן עד לעלייתו לישראל בשנת 1961.
ארגנטינה
היסטוריה
אחרי מלחמת העולם השנייה עלתה לשלטון התנועה הפופוליסטית של חואן פרון, שגרמה לקיטוב בחברה הארגנטינאית. ב-1949 הביא פרון לאישור תיקון לחוקה, שאיפשר לו להתמודד בפעם השנייה, וזכה בבחירות ב-1952. הפיכה צבאית בהובלת אדוארדו לונרדי הפילה את פרון ב-1955. הוא הוגלה, ובסופו של דבר התיישב בספרד של פרנקו.
בעשורים הבאים ידעה ארגנטינה שנים רבות של שלטון רודני צבאי ושנים מועטות של שלטון אזרחי נבחר. החונטה הצבאית שהתחלפה מדי פעם במשטרים דמוקרטיים מושחתים גרמה לבעיות כלכליות קשות. תקופת הרודנות הצבאית האחרונה נפתחה ב-1976, בהפיכה צבאית נגד שלטונה של איסבל פרון, בה עלה לשלטון חורחה רפאל וידלה. בשנת 1982, לנוכח המשבר הכלכלי המחריף, פלש צבא ארגנטינה לאיי פוקלנד, השוכנים במרחק של כ-500 ק"מ מחופיה של ארגנטינה ונמצאים בריבונות הממלכה המאוחדת. בתגובה יצאה בריטניה בהנהגת מרגרט תאצ'ר למלחמת פוקלנד, שארכה עשרה שבועות, והביסה את הצבא הארגנטינאי. התבוסה הצבאית הצורבת זירזה את סיומה של הדיקטטורה הצבאית ב-1983, וחזרת המשטר הדמוקרטי, ברשות הנשיא ראול אלפונסין. אלפונסין התקשה להתמודד עם המשבר הכלכלי המתמשך ברפובליקה, וב-1989 התפטר והוחלף במועמד המפלגה הפרוניסטית, קרלוס מנם, שכיהן בתפקיד עד 1999. בשנות כהונתו של מנם הושגה יציבות כלכלית ובוצעו תהליכי הפרטה נרחבים של חברות ושירותים ציבוריים. עם זאת מתחת לפני השטח הצטברו לחצים כלכליים ושחיתות, שהביאו להתרסקות כלכלית ב-2002, ובעקבותיה הגיעה ארגנטינה לספה של פשיטת רגל. בעקבות המשבר נאלץ הנשיא פרננדו דה לה רואה להתפטר מתפקידו. התפטרות זו עוררה משבר חוקתי שבמהלכו הוחלפו ארבעה נשיאים בתוך 15 יום, ובסופם מונה אדוארדו דואלדה כנשיא. בבחירות שהתקיימו שנה אחר כך, ב-2003, נבחר נסטור קירשנר כנשיא. משנת 2003, תחת שלטונו של קירשנר, ולאחר תחת שלטונה של כריסטינה פרננדס דה קירשנר (אשתו), שנבחרה להחליפו ב-2007, כלכלת ארגנטינה התייצבה. באוקטובר 2011 נבחרה כריסטינה פרננדס דה קירשנר לקדנציה שנייה. ב-2015 נבחר מאוריסיו מאקרי לנשיא.
פוליטיקה
הפרלמנט הארגנטינאי, שנקרא הקונגרס הלאומי הארגנטינאי (Congreso Nacional) מורכב משני בתים: סנאט (Senado) שכולל 72 סנאטורים ובית הנבחרים (Cámara de Diputados) עם 257 נבחרים. החל משנת 2001 הסנאטורים נבחרים באופן ישיר מכל פרובינציה, כולל הבירה הפדרלית, המיוצגת על ידי 3 סנאטורים. הסנאטורים נבחרים ל-6 שנים, כל שנתיים נערכות בחירות ושליש מחברי הסנאט נבחרים כל פעם. חברי בית הנבחרים נבחרים ל-4 שנים, גם בחירות אלה נערכות מדי שנתיים, ובוחרים בשיטה היחסית מחצית מחברי בית הנבחרים.
דמוגרפיה
רוב הארגנטינאים הם צאצאים של כמה קבוצות אתניות מאירופה, ויותר מ-55% מתוכם הם ממוצא איטלקי. המוצא השכיח ביותר לאחר מכן הוא ספרדי, ולאחר מכן 17% ממוצא צרפתי, וכ-8% ממוצא גרמני, וקבוצה גדולה שמוצאה מהמזרח התיכון, בעיקר מסוריה או לבנון. בנוסף, יש בארגנטינה כ-180,000 תושבים שמוצאם מהמזרח הרחוק, ולרובם שורשים קוריאנים או סינים. הממשלה הארגנטינית מעריכה כי 750,000 מתושבי המדינה לא מחזיקים במסמכים רשמיים - רבים מהם היגרו מפרגוואי, פרו ובוליביה. כ-150 אלף הם אפרו-ארגנטינאים. בפטגוניה קהילה גדולה מוויילס.
יצחק ארנסט נבנצל
ביוגרפיה
בשנת 1947 החל לכהן כיו"ר מועצת המנהלית של חברת הולנדר ושות' שמרכזה בסטוקהולם, כיהן במשרה זו עד מינויו לתפקיד מבקר המדינה.
בשנת 1948 במהלך מלחמת העצמאות שירת כקצין במטה הכללי של צה"ל.
בשנים 1961-1954 היה יושב ראש בנק הדואר.
היה ראש הוועדה לתחיקה פיננסית מטעם האגודה למדעי המדינה, יושב ראש הוועד הישראלי של ההסתדרות המדיצינית הדסה ונשיא לשכת ירושלים (מסדר בני ברית). נוסף על כך היה חבר ועד הנאמנים של בצלאל, חבר מועצת ההגבלים העסקיים וחבר מועצת הנפט.
דבורנית כחלחלה
אזורי גידול
מופיעה בחבל הים תיכוני (באזור ההר והשפלה). מין נדיר למדי. מופיעה במעט אתרים ולרוב בפרטים בודדים. צומחת על אדמת חוואר באזורים מוארים. לעיתים קרובות ניתן למוצאה בסמיכות לדבורנית שחומה המאכלסת בתי גידול דומים.
יחסי קיריבטי–קנדה
סקירה כללית
על פי משרד החוץ הקנדי נהנית קנדה מ"יחסים לבביים עם קיריבטי". שותפות של קנדה וקיריבטי בארגונים בינלאומיים מולטילטרליים ומגוון שיתופי פעולה עקב כך, הופכות את היחסים לידידותיים אף יותר. קנדה וקיריבטי חולקות אינטרסים ביחס לנושא הדיג, והן צדדים לאמנת הדיג של האו"ם. קנדה היא גם שותפה ברב שיח של איי האוקיינוס השקט, מועדון אליו קיריבטי שייכת.
מינוס (מיתולוגיה)
מינוס בהיסטוריה ולפי החוקרים
עקב ההשפעה הפיניקית שסייעה להתפתחות של כרתים, מינוס מתואר לעיתים כפיניקי. אין ספק שישנם אלמנטים היסטוריים באגדות, שרומזות שלא רק אתונה אלא גם מקנה בעצמה היו תחת שלטון המלכים של קנוסוס, שמביניהם מינוס היה הגדול מכולם.
ניסוס
מינוס מוזכר גם בסיפורו של ניסוס מלך מיגארה. לניסוס היה בין שערותיו הלבנות תלתל אחד בצבע ארגמן, וכל עוד היה התלתל לראשו ניסוס היה בלתי מנוצח. מינוס תקף את מיגארה אבל ניסוס ידע שלא יוכל להיות מובס, מפני שהתלתל האדום נמצא עדיין בין שערותיו. סקילה, בתו של ניסוס, התאהבה במינוס ועל מנת להוכיח את אהבתה אליו גזרה את התלתל האדום של אביה והביאה אותו כמתנה למינוס. מינוס נזדעזע לשמע הסיפור וגירש את סקילה מעל פניו. כאשר נכבשה העיר וסופחה לכרתים, והלוחמים עמדו לשוב לכרתים, רצה אל החוף סקילה אל אהובה ועלתה על ספינתו. לפתע הגיח נשר גדול מהשמיים ועט לעברה, היה זה ניסוס אביה שהאלים הפכוהו לנשר. סקילה עמדה ליפול לתוך המים, אלא שאז ריחם עליה אחד האלים והפך אותה גם לעוף. אותו האל ריחם עליה למרות בגידתה, משום שהסיבה לחטאה הייתה האהבה.
מות מינוס
מינוס חיפש אחר דיידלוס. לאחר שלא מצאו, פרסם חידה (כיצד ניתן להשחיל חוט דרך קונכייה בצורת ספירלה?), ביודעו כי ישנו רק אדם אחד המסוגל לפתור אותה - דיידלוס. דיידלוס שהתחבא בסיציליה אכן פתר את החידה: הוא ניקב את הקונכייה במרכזה. לאחר מכן לקח נמלה וקשר אליה חוט, הנמלה הלכה דרך הקונכייה עד שיצאה. כאשר שמע מינוס שמישהו פתר את החידה ידע מיד שהיה זה דיידלוס ודרש מהמלך קוקאלוס שימסור אותו לידיו. קוקאלוס הצליח לשכנע את מינוס ללכת להתרחץ קודם. בזמן שהיה באמבטיה בנותיו של קוקאלוס, שאהבו מאוד את דיידלוס, הכניסו שלוש פניני זהב לאמבט שלו ומהפנינים יצאו חוטי זהב אשר קשרו את מינוס והוא הפך למומית ארד כך מינוס מצא את מותו. לאחר מותו, מינוס הפך להיות שופט המתים בשאול יחד עם איאקוס ורדמנתיס. לאחר מותו הפך "מלך הרפאים" ששלט בנשמות ככל יכולתו (הקטנה),קיווה לצאת מהשאול לנקום בדיידלוס.
בשירה
באיניאדה של ורגיליוס מינוס הוא זה השופט את אלו שנידונו בטעות לעונש מוות - מינוס יושב במרומים ומחליט האם הנשמה תלך לגן העדן (שדות האיליסיום) או לגיהנום (שדות הייסורים או אף טרטרוס), בעזרתם של חבר מושבעים שקט. רדמנתיס אחיו הוא השופט בגיהנום המחליט על העונש הראוי לכל אחד מהחוטאים.
בקומדיה האלוהית של דנטה מינוס יושב בכניסה למעגל השני בגיהנום (Inferno), שנמצא בתחילתו של הגיהנום. שם הוא שופט את החוטאים של כל נשמה ושולח אותה אל המעגל שבו העונש המתאים. הוא עושה זאת על ידי סיבוב הזנב שלו מסביב לגופו מספר פעמים כמספר המעגל. לעיתים הוא אף מדבר, כדי להבהיר לנשמה המסוימת לאיזה מעגל התכוון כשסובב את זנבו .
2 + 2 = 5
פוליטיקה, ספרות, תעמולה
בסוף המאה ה-19 השתמשה התקשורת הרוסית בביטוי "2+2=5" על מנת לתאר את ההידרדרות המוסרית והבלבול החברתי שחל לקראת תחילת המאה ה-20.
אדוארד מורו
ברדיו
ב-13 במרץ 1938, בעת האנשלוס של אוסטריה, מורו ושיירר ארגננו לראשונה משדר שכלל דיווחים (באמצעות שימוש במשדרים של גלים קצרים) של כתבים מרחבי אירופה, כאשר מורו עצמו שידר מווינה. בעת המשבר סביב חבל הסודטים בצ'כוסלובקיה, מורו שידר מפראג.
"זוהי ישראל"
אחת מהתוכניות המיוחדות של מורו צולמה בישראל בחודש פברואר בשנת 1956, בתקופת המתיחות הצבאית בחודשים שלפני מלחמת סיני. התוכנית נקראה "זוהי ישראל", ועסקה בעימות הישראלי-מצרי. לצורך צילום התוכנית הגיע מורו עצמו לארץ. בואו עורר התרגשות רבה. בכתבה במעריב (2 בפברואר 56') תוארה הגעתו דרך 'שער מנדלבאום' בירושלים בהתרגשות ובהערכה. הצילומים החלו מיד עם חציית מעבר הגבול, והכתב, ד. אבידור ציין שעלות ההפקה תגיע לכרבע מיליון דולר, וכי עומדים לצפות בו 40 מיליון צופים בארצות הברית בלבד. על מורו הוא כתב כי הוא נולד למשפחה ענייה וכי היום הוא משתכר כרבע מיליון דולר לשנה. "עבודתו הביאה לו חמישים פרסים" והוא איננו הולך לישון "לפני שתיים בלילה", ישן ביממה לכל היותר שש שעות ו"מעשן 60 סיגריות ליום". "בדרך כלל הוא לובש מעיל מרופט על בגדיו המהודרים".
מיתולוגיה רומית
בהתחלה הרומאים האמינו כי כמעט בכל חפץ יש מהות אלוהית ולכן היו האלים הרומיים אלים מופשטים חסרי צורה מוגדרת וחסרי תווי פנים, עם התגברות ההשפעה ההלניסטית שנבעה משליטתה של האימפריה הרומית ביוון ומהשפעתה של הדת היוונית-הלניסטית על רומא, התחילו האלים ללבוש צורה.
האלים הרומיים מחולקים למספר קבוצות:
Crytek
פריצת הדרך של החברה הייתה בתצוגת המחשבים האירופית בשנת 2000, בה הרשימו אנשיה את חברות שיווק משחקי המחשב הגדולים בעזרת הדמו שהציגו בדוכן של NVIDIA. קרייטק ידועה כתורמת עיקרית לתחום הפיתוח הגרפי של דימוי סביבות מציאותיות במשחקי קונסולות (PC בעיקר), ופורצת דרך בתחום זה. כמו כן, המשחקים שהוציאה תמיד היוו תחדיש בהקשר הוויזואלי, ושילבו אספקטים וויזואליים מציאותיים שטרם נראו כמותם במציאות מדומה. יש לראות בתוצרי החברה אבני דרך עד ליצירת משחקי מחשב בעלי גרפיקה מציאותית בעליל, מה שאמור לקרות עד שנת 2040 לערך.
היום העולמי למען חיות הבר
ציון היום בישראל
בישראל היום מצוין ברמת הנדיב, במגוון פעילויות כגון צילום דרך מיקרוסקופ, איתור וזיהוי של עקבות בפארק, למידה על ההיסטוריה של חיות הבר דרך הגולגולות שלהן ועוד.
באיטליה, הארגון Bioparco di Roma מעביר סדנאות ומשחקים מיוחדים הנוגעים לנושא, והארגון Parco Faunistico Valcorba ארגן ב-2018 אירוע בנושא מדע ושימור של חתולי בר. בנוסף, עוד ארגונים באיטליה פועלים לקידום יום זה.
שעווה וזהב
שעווה וזהב (באמהרית: סם אנה וורק) הוא הכינוי הסמלי לטכניקה הספרותית המוערכת ביותר בתרבות האתיופית, ובפרט בתרבות האמהרית. הביטוי מסתמך על תהליך היצירה הממשי של צריפה באמצעות שיטת השעווה האבודה. במובן הספרותי המטפורי, בנויה הצורה משתי שכבות משמעות: השכבה הגלויה, של המשמעות הציורית או המילונית של המילים, הנקראת 'שעווה'; ושכבה סתורה, של משמעויות חבויות יותר, הנקראת 'זהב'. צורה כללית זו מאגדת תחתיה כמה תת-צורות בעלות מבנה דומה של כפל משמעות. בתרבות האתיופית 'שעווה וזהב' נתפסת כאיכות אשר המבדילה בין שירה אמיתית לשירה רגילה, יומיומית, המתאפיינת בעיקר בחריזה ומקצב. סגנון השעווה וזהב נוצר באמהרה ומשם התפשט לכלל אתיופיה, והשימוש בו מופיע הן בשירה האתיופית הדתית והן בחילונית, ואף בלשון הדיבור. טכניקת השעווה וזהב שבה ואומצה על ידי יוצרים עכשוויים שונים ויושמה גם בתחומים בהם לא היה נהוג.
השם 'שעווה וזהב' כסמל
בדומה לעבודת הצורף, בה משמש תבליט שעווה לייצור תבליט זהב או מתכת אחרת, על המשורר לנסח צורת שעווה – משפט גלוי – בה טמון רכיב בעל שתי משמעויות, המייצר אמירה שנייה, בעלת משמעות שונה – צורת הזהב. הקהל נדרש אף הוא לנהוג באורח דומה; עליו לזהות את הרכיב כפול המשמעות, לצקת את משמעותו החדשה למשפט הגלוי, ולחשוף בכך את האמירת הנסתרת – כלומר, להחליף את השעווה בזהב.
מאפייני הצורה הפואטית
ה'הברה קאל', הרכיב בעל כפל המשמעות בשורות המקוריות של גברה האנה, היא המילה 'אייטו', שמשמעותה הראשונה היא 'עני' או 'עוני' ו'חסר'. משמעות שנייה, חבויה יותר, של המילה 'אייטו' היא 'חולדה זו'. בלשון הזהב, המאמצת את המשמעות השנייה, המשפטים יובנו לגמרי אחרת, וזה פשרם: אכלתי את מזונכם, אך בל תחשבו שלא ראיתי את החולדה הזו קופצת מתוך סלסלת הלחם.
לזוריט
הלזוריט הוא פלדשפטואיד (מינרל דמוי פצלת השדה אך בעל מבנה שונה והמכיל פחות סיליקה) וחבר בקבוצת הסודליט. הלזוריט הוא מינרל קל, קשה באופן יחסית, אם כי שביר. הלזוריט מתגבש במערכת הקובייתית, אם כי קיימים פולימורפים של הלזוריט שהתגבשו במערכת המונוקלינית או הטריקלינית. גבישים מפותחים היטב של לזוריט נדירים והוא בדרך כלל מופיע בגושים חסרי צורה. לזוריט הוא המרכיב העיקרי באבן החן לפיס לזולי, והוא חבר בקבוצת הסודליט כאשר גם המינרלים האחרים בקבוצה: האיאין, נוסאן וסודליט מופיעים לעיתים יחד איתו בלפיס לזולי. מבחינת תכונותיו האופטית המינרל הוא איזוטרופי וידוע בשל צבעו הכחול אותו הוא מקבל בשל נוכחות הגופרית במינרל. קשיות המינרל נעה בין 5 ל-5.5 בסולם מוס ומשקלו הסגולי סביב 2.4 גרם לסמ"ק.
בית העלמין קריית שאול
היסטוריה
ראשיתו של בית העלמין ב-1943, אז העלה יו"ר המועצה הדתית של תל אביב, דוד צבי פנקס, את הצורך במציאת אדמות לקבורה, בשל החשש שבבית הקברות נחלת יצחק לא יוותרו מספיק מקומות. יו"ר ועד החברה קדישא, זלמן מייזל, פתח במשא ומתן לרכישת הקרקעות, וההליך הושלם ב-1949. בשנים הראשונות חל עיכוב בפעילות בית העלמין, עקב התנגדותו של אגף התכנון במשרד הפנים, אך בסופו של דבר התאפשר המשך פעילותו.
זיטה ילדת החלל
זיטה ילדת החלל (באנגלית: Zita the Spacegirl) היא סדרת ספרי קומיקס לילדים מאת בן האטקה, שיצאה לראשונה לאור בשנת 2011 בארצות הברית. בישראל היא יצאה תחת הוצאת "כתר", והיא כוללת שלושה ספרים, "זיטה ילדת החלל", "אגדות זיטה ילדת החלל" ו"שובה של זיטה ילדת החלל". הדמויות הראשיות בסיפורים הן כאמור זיטה, חלילן, רובוט רנדי, עכבר, חזק חזק ואחד.
כארון (ירח)
כארון התגלה על ידי ג'יימס כריסטי ב־22 ביוני 1978. כריסטי עקב בתשומת לב אחר תמונות בהגדלה רבה של פלוטו על לוחות צילום, שצולמו כמה חודשים קודם לכן, וגילה "בליטה" קלה שהופיעה במחזוריות. מאוחר יותר נצפתה הבליטה על לוחות צילום מוקדמים לפחות מ-29 באפריל 1965. הבליטה קיבלה את הסימון הזמני 1978P1.
קרב דויראן השני
החזית המקדונית
לאחר הכרעת המערכה על סרביה לטובת מעצמות המרכז, התרכזו כוחות מדינות ההסכמה בהגנה על הגזרות הסמוכות לעיר סלוניקי. החל מאמצע 1916 התייצב קו חזית שאותו החלו שני הצדדים לבצר, תוך ניסיונות הדדיים לכיבוש שטחים. קו חזית זה נודע בהמשך כחזית המקדונית או חזית סלוניקי.
הצלב האמיתי
הצלב האמיתי הוא, על פי האמונה הנוצרית, הצלב המקורי שעליו נצלב ישו. על פי המסורת הנוצרית, הלנה, אמו של קונסטנטינוס, מצאה את הצלב האמיתי במחבוא בעת מסעה בארץ ישראל. מאז התגלגל הצלב למקומות רבים בעולם, המובהק שבהם הוא העיר קונסטנטינופול. במאה ה-12 וה-13 היה הצלב הקדוש לסמל מובהק של הצלבנים.
הופעתו בנצרות
חלק מהצלב סגרה הלנה במצבת כסף והשאירה אותו במקום בירושלים כמזכרת ללמוד על תולדותיו, ואת חלקו האחר שלחה לקיסר קונסטנטינוס. קונסטנטינוס הצפין את חלק זה בתוך פסל דיוקנו שהוצב בפורום שבקונסטנטינופול. החלק שנשאר בירושלים עבר תהפוכות רבות שהחלו ב-614 בעת הכיבוש הפרסי. הצלב יחד עם פטריארך ירושלים זכריה נפלו בשבי הפרסים ונלקחו לפרס. ב-629 הביס הרקליוס, קיסר האימפריה הביזנטית את הפרסים, וגאל את הצלב משביו. על פי המסורת, החזיר הרקליוס את הצלב עם שובו לירושלים ב-14 בספטמבר (שחל באותה שנה ביום הכיפורים היהודי) בתהלוכת ניצחון. מאותה עת היה יום זה לאחד החגים המרכזיים בשנה הליטורגית, "חג רוממות הצלב הקדוש". לחג זה נודעת עד היום משמעות מיוחדת בירושלים.
בתקופה הצלבנית
חלפו כמה מאות שנים עד שהצלב נעשה סמלם של אלפים שנענו לקריאות האפיפיור אורבנוס השני לצאת לירושלים ולשחרר את הקבר הקדוש מידי המוסלמים. שחרור הצלב לא שימש מטרה בפני עצמה, אך הוא זכה לתיאור נרחב אצל ההיסטוריונים בני התקופה כסמלם של הצלבנים.
גורלו של הצלב האמיתי לאחר קרני חטין
מאמצי הצלבנים להחזיר את הצלב לידיהם עלו בתוהו, והצלב נותר מאז קרב קרני חטין בידי המוסלמים. אולם הנוצרים לא איבדו את השאיפה להחזירו לידיהם. במהלך מסע הצלב החמישי הפך הצלב להיות קלף מיקוח בידי הסֻלטאן אלכמאל, שביקש להיפטר מהצלבנים שפלשו לארצו. ב-1219 הציע הסלטאן לצלבנים תנאי שלום שכללו בין השאר את החזרת ירושלים, נצרת והצלב הקדוש, תמורת נסיגת הצלבנים ממצרים. הצלבנים סירבו לתנאיו. ב-1221 במשא ומתן מחודש עם הצלבנים, הבטיח להם אלכאמל את הצלב האמיתי תמורת נסיגה מדמיאטה. הצלבנים נסוגו, אולם את הצלב לא קיבלו, מכיוון שברגע האחרון לא מצאוהו המוסלמים. לאחר כישלון מסע הצלב החמישי, לא שומעים עוד על ניסיונות לגאולת הצלב. בממלכת הצלבנים השנייה במאה ה-13, נקראת כנסיית פטריארך ירושלים הגולה בעכו - קתדרלת הצלב הקדוש. השם ביטא משאת נפש, אך השריד הקדוש לא שכן יום אחד בקתדרלה.
נחמיה שטרסלר
ביוגרפיה
שימש מרצה בבית הספר למינהל עסקים של אוניברסיטת תל אביב, לתלמידי תואר שני, וכיום משמש מרצה בבית הספר לעיתונאות במרכז הבינתחומי הרצליה.
עמדות
בסוף 2020 נכנס שטרסלר לעימות עם השר ישראל כ"ץ אותו הוא מכנה "הורדוס". לאחר שכ"ץ הגיב לביקורת נגדו בסדרת פוסטים בפייסבוק בהם הוא מלגלג על "השטראסלרים" הגיב שטרסלר בסדרה ארוכה של כתבות נגד כ"ץ בטורו השבועי ב"הארץ" בהן הוא תוקף את כ"ץ והתנהלותו. עד סוף 2020 פרסם שטרסלר 18 כתבות בסדרה.
מיג
מטוסי הקרב מתוצרת מיג שימשו במשך שנים רבות (ועדיין משמשים) כמטוסי קרב עיקריים של חילות האוויר של רוסיה, מדינות שהיוו בעבר את ברית המועצות, מדינות להן סיפקה נשק - בעיקר בגוש המזרחי, ומדינות ערב. מדינות ערב רבות מפעילות עד היום מטוסי מיג, וקרבות רבים התחוללו בינם לבין מטוסי חיל האוויר הישראלי. מטוסי המיג ידועים כבעלי הנדסת אנוש נחותה של תא הטייס, בהשוואה למטוסי קרב מערביים.
כדורגל בצרפת
הליגה המקצוענית לכדורגל (LFP), נוסדה ב-1944 תחת ניהולה של ההתאחדות. הליגה המקצוענית כוללת את 20 הקבוצות המשחקות בליגה 1, 20 הקבוצות בליגה 2 וכן 6 מתוך 20 קבוצות בליגה הלאומית (National). בנוסף ה-LFP אחראי גם על גביע הליגה. ההתאחדות הצרפתית מנהלת את הליגה הלאומית החצי מקצוענית, אליפות הליגה לחובבנים (CFA), אליפות הליגה לחובבנים 2 (CFA2), ואת גביע המדינה. בנוסף, ההתאחדות מנהלת את הליגות לנשים (ליגה 1, ליגה 2 וליגה 3) ואת גביע המדינה לנשים. בהתאחדות מחלקה לקבוצות נוער שמנהלת את הליגות לנוער (ליגה לאומית עד גיל 18, ליגה לאומית עד גיל 16, הליגה הפדרלית עד גיל 14) וכן את הגביע לנוער (עד גיל 18) שנקרא גביע גומברנלה.
אירוויזיון למוזיקאים צעירים 1988
האירוויזיון למוזיקאים צעירים 1988 הייתה המהדורה הרביעית של האירוויזיון למוזיקאים צעירים. שני חצאי הגמר של מהדורה זו של התחרות התקיימו ב-26 במאי וב-27 במאי בהתאמה, ואילו הגמר נערך ב-31 במאי. התחרות נערכה באולם "קונצרטחבאו" בעיר אמסטרדם, הולנד. בדומה לשאר מהדורות האירוויזיון, את התחרות הפיק איגוד השידור האירופי בשיתוף עם רשות השידור ההולנדית (NOS). מהדורה זו הונחתה על ידי מרטין ביל ונוצחה על ידי סרג'ו קומיסיונה תזמורת התחרות היא "תזמורת הרדיו הפילהרמונית של הולנד". קפריסין וספרד השתתפו לראשונה בתחרות, ואילו ישראל פרשה ממנה. הולנד, המדינה המארחת, לא הצליחה להעפיל לגמר.
משרתם של שני אדונים
משרתם של שני האדונים הוא מחזה קומי מאת המחזאי האיטלקי קרלו גולדוני. המחזה תורגם ועובד לעברית על ידי נסים אלוני.
הפקות בישראל
1. תיאטרון הקאמרי, 23 באוקטובר 1945
הפעמון (ספר)
עלילת הספר
אל מיד מצטרפים בהדרגה שאר חברי הקהילה, ג'יימס טייפר פייס, פעיל חברתי, פיטר טופגלאס, ידיד ותיק של מייקל, פאצ'וויי, עובד לשעבר באחוזה שחוזר לתפקידו הקודם ללא שאלות יתרות, מארק סטראפורד ואשתו, זוג בגיל העמידה, שמשתדל לשקם את נישואיו הכושלים, וקתרין פואלי, אשת חברה צעירה, שפרשה מחייה בלונדון ומתכננת להצטרף למנזר, ועד לכניסתה אליו וניתוקה השלם מן העולם, היא מתמסרת לכל עבודה באחוזה, עד להתשת כוחותיה, ובניגוד לאורח החיים שנטשה מאחוריה, נראה שהיא משתדלת לטשטש ולצמצם את עצמה.
בטיול שעורכים כמה מחברי הקהילה ואורחיהם, מוצא עצמו מייקל סמוך אל טובי, והופעתם השואגת של ארבעה מטוסי סילון מעל ראשיהם גורמת לו, מבלי דעת, להדק את ידו על זרועו החשופה של הנער. הם מתנתקים זה מזה בצחוק וממשיכים ללכת.
טובי ודורה נפגשים באישון לילה ליד האגם, למשות את הפעמון. טובי מבין, שאמונה המוחלט של דורה ביכולתו לבצע את הדבר ללא עזרה מבוסס על בורות ועל תשוקתה העזה להוציא לפועל את מזימת הכשפים שלה. טובי ניאות למלא בתוכנית עיוועים זו של חילופי הפעמונים את תפקיד שוליית הקוסמת, אלא שבמקרה זה, הוטל על השוליה לבצע את כל מעשה הכשפים ללא כל עזרה, כי דורה לא יכלה לשחות ולא לנהוג בטרקטור. מעשה הכשפים של חילופי הפעמונים לא היה, במצב רגיל, לרוחו של טובי, אלא שבנוסף לקסם שנסכה עליו דורה בהתלהבותה, היה גם האתגר שבמציאת פתרון לבעיה הנדסית קשה ומורכבת, ללא עזרה וללא ייעוץ. הפעמון החדש היה אמור להגיע אל חצר האחוזה, שם יונח על קרונית ברזל, יקושט במעטה משי לבן ויבורך על ידי הבישוף. למחרת בבוקר יוסע הפעמון על המסילה, מלווה ברקדני מוריס מסורתיים, בשירת מקהלה ובנגינת חליליות, בנוכחות אנשי הקהילה ותושבי הכפר, שגילו עניין רב באירוע. שערי המנזר הגדולים ייפתחו לקראתו, כמו לקראת מועמדת חדשה לנזירות, פועלים שנבחנו ואושרו למשימה יעלו אותו אל המגדל, ולאחר צאתם, ייסגרו השערים וייתם הטקס.
בימים הבאים רודפות התרחשויות טרגיות זו אחר זו. העיתונות מוקיעה את אנשי הקהילה. מעשה חבלה משבש את טקס כניסת הפעמון למנזר וצעירה נואשת וטרופת דעת קרובה למצוא את מותה באגם. מוות, שערורייה ואכזבה מביאים לסיום קיומה של הקהילה. אנשיה מתפזרים, אך דורה נשארת עוד באחוזה לצד מייקל, נפרדת סופית מפול, חוזרת לצייר ובונה את חייה מחדש, בוגרת, נבונה ועצמאית לראשונה בחייה.