cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
ואחאקה
היסטוריה
שבטי ילידים ישבו באזור ואחאקה של היום במשך אלפי שנים, בייחוד באזור האתרים הארכאולוגיים של מונטה אלבאן ומיטלה, הקרובים לעיר של היום. האצטקים הגיעו לאזור ב-1440 ובהמשך הקימו באזור העיר של היום מבצר בשם "ואשיאקק" (ממנו התפתח השם ואחאקה) כדי להשגיח על המקומיים ולפקח על נתיבי המסחר באזור.
הר דראם
לקריאה נוספת
• Gary R. Winkler, A Geologic Guide to Wrangell—Saint Elias National Park and Preserve, Alaska, A Tectonic Collage of Northbound Terranes, U.S. Geological Survey Professional Paper 1616
פרדריק השני, מלך דנמרק
חייו
פרדריק היה בנם של כריסטיאן השלישי, מלך דנמרק ושל רעייתו, דורותיאה מסקסוניה-לאוונבורג. הוא היה שליט דני האופייני לתקופת הרנסאנס. שלא כמו אביו, הוא הושפע מאוד מאידיאלים צבאיים. כבר כבחור צעיר הוא יצר קשרי ידידות עם נסיכים גרמנים. הוא ביקש לשאת לאישה את פילגשו, אנה הרדנברג, אך בסופו של דבר שוכנע לא לעשות כן. זמן קצר לאחר עלייתו לכס המלוכה הוא נחל את ניצחונו הצבאי הראשון כשכבש את דיטמרשן בקיץ 1559.
משפחתו
ב-20 ביולי 1572 נשא פרדריק לאישה את סופיה ממקלנבורג-גיסטרוב, צאצאית של הנס, מלך דנמרק ובת דודה של פרדריק דרך סבם, פרדריק הראשון, מלך דנמרק. הם הביאו לעולם שמונה צאצאים:
אאולפטאנס
אָאוּלְפְטָאנֶס (באיסלנדית: Álftanes) היא עיירה בדרום-מערב איסלנד, השוכנת על חצי אי קטן דרומית-מערבית לבירה רייקיאוויק ושייכת למטרופולין שלה. בשנת 2011 מנתה אוכלוסיית העיירה 2,484 איש. העיירה נוסדה בשנת 1878 והיא משתרעת על שטח של 5 קמ"ר. בעיירה שוכן מעונו של נשיא איסלנד המכונה "בסאסטד'יר" (Bessastaðir).
אוואדאג'ין פראט
אוואדאג'ין פראט (באנגלית: Awadagin Pratt נולד ב-6 במרץ 1966) הוא פסנתרן קונצרטים אמריקאי, יליד פיטסבורג, פנסילבניה.
חייו
פראט היה הסטודנט הראשון בתולדות מוסד זה לקבל תעודות גמר הן בפסנתר והן בכינור ודיפלומת בוגר בניצוח.
הקריירה של פראט כשהיה בשנת 1992 לפסנתרן האפריקאי-אמריקאי הראשון שזכה בתחרות הפסנתר הבינלאומית ע"ש נאומבורג; מאז הופיע פראט כמעט עם כל תזמורת חשובה בארצות הברית, בבית הלבן בתקופת נשיאותו של ביל קלינטון (פעמיים) ושוב לפני ברק ומישל אובמה בשנת 2009 וכן ב"סזאמי סטריט". הזכייה בתחרות נאומבורג הזניקה את פראט אל לוח הופעות מאומץ, שכלל כ-40 עד 50 קונצרטים אותה שנה ו-70 בשנה שלאחריה, כאשר חתם על חוזה עם סוכנות אמנים ניו יורקית. ב-1994 הופיע פראט לראשונה במרכז לינקולן עם הפילהרמונית של ניו יורק.
טיל אוויר-אוויר
היגוי
תהליך השיגור של טיל אוויר-אוויר מתחיל תמיד בנפילה חופשית של הטיל, כשרק לאחר כחצי שנייה מופעל המנוע ומתחיל הניהוג לכיוון המטרה. זאת על מנת למנוע מהטיל לפגוע במטוס המשגר. כלל הטילים מסתחררים בזמן המעוף אל המטרה, ועל מנת לרסן את מומנט הגלגול שנוצר משתמשים במשטחי זנב וייצוב רחבים. פתרון נוסף יושם בטילי סיידווינדר (ובחיקוייו הרבים) - בקצוות הזנבונים הותקנו גלגלות משוננות בעלות תנועה חופשית סביב ציר, העוזרות בייצוב הטיל על פי עקרון אינרציית הגירוסקופ (תנועה על ציר אחד תתנגד לתנועה על ציר מנוגד; או - מה שזז קדימה או אחורה לא יזוז לצדדים).
ביות, מעקב ופגיעה
הביות מתבצע באמצעות אחת או מספר שיטות:
טיל אימונים הוא למעשה צינור חלול החסר את הרקטה והרש"ק, אך ראש הביות והנחיה שלו מחובר ופעיל. ייעודו הוא לסייע לטייסים להבין את תפקוד ראש הביות בשעת לחימה. הטילים לא משוגרים בזמן לחיצה על כפתור השיגור, אך כללים מוסכמים מראש קובעים האם מטוס היריב הופל או לא. טילים אלו מסומנים לרוב בצבע כחול.
מנשה מאירוביץ
קורות חיים
בשנים 1911–1912 כתב טור בעיתון "פלסטין", שעסק בבעיות הפלאחים בארץ ישראל. על טוריו חתם בשם העט "אבו איברהים". בשנת 1920 נבחר מטעם רשימת התאחדות האיכרים לאספת הנבחרים ולוועד הלאומי. כיהן גם באספת הנבחרים השנייה, מטעם "רשימת המרכז החקלאי ראשון לציון".
צ'ארלס פרנסיס הול
ראשית החיים
מעט ידוע על ראשית חייו של הול. הוא נולד ברוצ'סטר, ניו-המפשייר, או במדינת ורמונט לפני שעבר לרוצ'סטר בגיל צעיר, שם התמחה כנפח בגיל צעיר. בשנת 1840, הואהתחתן ונסע מערבה, והגיע לסינסינטי בשנת 1849, שם נכנס לעסקים כעושה חותמות וצלחות חרוטות. מאוחר יותר הוא פרסם עיתון משלו, שמאוחר יותר שינה את שמו ל"סינסינטי דיילי."
משלחת ארקטית ראשונה
הול יצא למסע הראשון שלו על ספינה בפיקודו של קפטן סידני א. בודינגטון מניו בדפורד. הם הגיעו עד האי באפין. שם האוניה "ג'ורג' הנרי" נאלצה לעבור את החורף. האינואיטים המקומיים סיפרו להול על שרידים של מיזם הכרייה של מרטין פרובישר במפרץ פרובישר, אליו יצא הול לבדוק את הפרטים מקרוב. הוא נעזר במדריכי האינואיטים החדשים, הבעל והאישה איפרוביק וטאקוליטוק.
משלחת ארקטית שנייה
במהלך המסע השני אל האי המלך ויליאם, הול מצא שרידים וחפצים ממשלחת פרנקלין, וערך חקירות נוספות על גורלם בעזרת ילידי המקום. הול הבין בסופו של דבר שסיפוריהם אינם מהימנים, או עקב הפרשנויות האופטימיות יתר על המידה שנתן לסיפורים אלה. הוא גם התאכזב מהאינואיטים על ידי הגילוי כי הגופות של שרידים משלחת של פרנקלין העידו כי הן הושארו לנפשם ומתו ברעב. הוא לא העלה על דעתו שהמקומיים לא היו יכולים לספק מזון לקבוצה כה גדולה נוספת של ניצולים.
חקירה
אבחנה זו עולה בקנה אחד עם הסימפטומים שדיווחו עליהם חברי המשלחת. ייתכן שהול טיפל בעצמו על ידי הרעל, שכן ארסן היה מרכיב שכיח בתרופות באותה תקופה. לומיס חשב שייתכן והוא נרצח על ידי אחד מחברי המשלחת, אולי בסלס, אם כי אף פעם לא הוגשו כתבי אישום בנושא זה. לאחרונה, התגלו מכתבי אהבה שנכתבו על ידי הול ובסלס לפסלת האמריקנית וויני ריאם ( Vinnie Ream ) ששניהם פגשו בניו יורק בזמן שחיכו ליציאת "הפולאריס", ייתכן ומכתבים אלה מציעים מניע נוסף - רומנטי, שמצביע על בסלס כרוצח.
יום המזון העולמי
אירועים
בשנת 1981 הפיקה פיג'י הנפיקה סדרת בולים בנושא יום המזון העולמי.
סרחיו בוסקטס
קריירת מועדונים
את עונת 2008/2009 החל בברצלונה אתלטיק, אך לאחר שני משחקים צורף באופן מלא לקבוצה הבוגרת. משחק הבכורה שלו בלה ליגה היה ב-13 בספטמבר 2008 במשחק מול ראסינג סנטאנדר. מתוך ששת משחקיה הראשונים של הקבוצה בעונה שותף בוסקטס בחמישה, ואף הועדף על פני יאיא טורה המנוסה. במשחקו הראשון בליגת האלופות הבקיע שער לרשתה של פ.צ. בזל. במחזור השישי של המפעל הבקיע שער נוסף, מול שחטיור דונצק. עד פגרת חג המולד שותף בסך הכול ב-17 מתוך 24 משחקי הקבוצה הבוגרת. בליגה שיחק ב-11 משחקים, שבעה מתוכם כשחקן פותח בהרכב. בהמשך העונה השתתף ב-13 משחקי ליגה נוספים, ועזר לקבוצה לזכות בטרבל ראשון בהיסטוריה לקבוצה ספרדית. הוא פתח בהרכב הקבוצה בגמר ליגת האלופות בו ניצחה ברצלונה את מנצ'סטר יונייטד 0:2. בסך הכול באותה עונה שותף ב-41 משחקים והבקיע שלושה שערים.
קריירת נבחרות
ב-1 באפריל 2009 שיחק בוסקטס לראשונה בנבחרת הבוגרת של ספרד, כאשר נכנס כמחליף במשחק מול נבחרת טורקיה במסגרת מוקדמות מונדיאל 2010. בהדרגה תפס מקום קבע בהרכב הנבחרת של ויסנטה דל בוסקה. הוא עזר לנבחרת להעפיל למונדיאל מהמקום הראשון בבית בשלב המוקדמות. בטורניר עצמו, שנערך בדרום אפריקה, פתח בוסקטס בכל משחקיה של ספרד בטורניר, עת זכתה לראשונה בתולדותיה במונדיאל, לאחר שגברה בהארכה על בתוצאה 1-0. למעשה, למעט המשחק הראשון נגד, בו הוחלף בדקה ה-60, השתתף בוסקטס בכל דקת משחק אפשרית.
ב-16 בדצמבר 2022 הודיע בוסקטס על פרישה מהנבחרת.
כנסיית סנט מרי לה בו
היסטוריה
הבניין הנוכחי נהרס כמעט לחלוטין במהלך הבליץ במלחמת העולם השנייה, בהפצצה של ה-10 במאי 1941. במהלך ההפצצה נפלו פעמוני הכנסייה מהמגדל והתנפצו. שיקום הכנסייה החל בשנת 1956 בהדרכת האדריכל ל. קינג, והסתיים בשנת 1961.
ירושלים בתקופת בית ראשון
מחקר ארכאולוגי
ב-2010, בחפירות ארכאולוגיות ברובד באזור עיר דוד, נחשפה אחת מחומות ירושלים שתוארכה על ידי החוקרים למאה ה-10 לפנה"ס, עם שרידים של הרובע המלכותי של העיר, ממזרח לבניין הממלכתי ישנו קטע מחומה נוספת, שממשיכה את תוואי החומה בקו ישר ומקיף את העופל לכיוון צפון מזרח. החומה שנחשפה מעידה על יכולת שלטונית, ועוצמתה ומאפייני הבנייה הממלכתית שלה מעידים על ביצוע ברמה הנדסית גבוהה. ראש צוות הארכאולוגים באתר, ד"ר אילת מזר, מסכמת: "תוואי החומה, מאפייניה ותיארוכה, עשויים לעלות בקנה אחד עם המסופר במקרא על המלך שלמה שבנה בעזרת הפיניקים, הבנאים המהוללים, את בית המקדש ואת מכלול המבנים של ארמונו החדש והקיף אותם בחומה שכנראה התחברה אל החומה הישנה של עיר דוד".
גבולות ירושלים בתקופת בית ראשון - הוויכוח בין המרחיבים למצמצמים
בשנות השישים של המאה ה-20 חפרה במקום קתלין קניון. היא ערכה חפירות בדיקה במקומות פנויים בגבעה המערבית והסיקה כי לא היה יישוב על הגבעה המערבית בתקופה הישראלית. בגלל המוניטין הרב של קניון דומה היה כי העניין סגור, אך אחרי 1967 התאפשרו חפירות בקנה מידה רחב בעיר בעתיקה והתברר שקניון טעתה. עד המאה השמינית לפנה"ס ירושלים הייתה מוגבלת לגבעה המזרחית. במאה השמינית היא גדלה פי שלושה או ארבעה ממצבה הקודם. לא ניתן להסביר את הגידול באמצעות גידול טבעי ויש להניח שהתרחבות מואצת ומוגברת של ירושלים המקראית על שטח כה גדול נגרמה במידה רבה בשל זרם הפליטים שבאו מממלכת ישראל אחרי כיבושה של שומרון ב-722 לפנה"ס ואחרי מסע סנחריב ביהודה ב-701. היישוב החדש התפשט על כל הגבעה המערבית והיה תחילה יישוב פרזות ומנותק מעיר האם, אך לימים הוקפה כל העיר חומה. הממצא שהיווה עדות חותכת והטה את הכף לטובת ה"מרחיבים" היה ממצא החומה הרחבה ברובע היהודי של היום, בעיר העליונה של יוספוס, בגבעה הדרום-מערבית של אגן העיר העתיקה. בחפירה מאוחרת יותר, באזור מגדל דוד, התגלתה חלק מהחומה המתוארכת לתקופת המלך חזקיהו.
יבוס
סיפור כיבוש העיר יבוס על ידי דוד המלך מופיע פעמיים בתנ"ך פעם ראשונה ב וב - גרסה הנראית כמעיין פירוש של הגרסה הראשונה.
תקופת שלמה המלך
לאחר מסכת של תככים ומאבקים עלה שלמה המלך על כיסא המלוכה בירושלים, מסע טיהורים הסיר את מוקדי ההתנגדות לשלטונו ואיפשר לשלמה להתמקד בבנין מלכותו שלפי המסורת היהודית הייתה תקופה של פאר ושיא גם בבניה בכלל ובירושלים בפרט. על פי המסופר בספר מלכים שלמה הרחיב או בנה מחדש את אזור המילוא - ככל הנראה על ידי הקמת קירות תמך שאיפשרו הרחבת העיר לכיוון צפון והשלמת בניין חומה שהקיפה את רבעי ירושלים השונים. חומה זו איפשרה להכליל את הר הבית והעופל בתוך שטח ירושלים המבוצרת, בתוך השטח החדש שנוסף לעיר, על הפסגה הצפונית שספר דברי הימים מזהה עם הר מוריה, הוקם בית המקדש וארמון המלך על הר הבית. הארמון עמד בתוך חצר גדולה שהפרידה בינו לבין המקדש והייתה בו חלוקה פנימית לאגפים ציבוריים ופרטיים. בחדר המרכזי של הארמון עמד כסא המלכות המפואר ובו קיבל שלמה המלך אורחים ובו ניהל משפט. בעיר נבנה - במתכונת בתי המלוכה של המזרח הקדום - גם גן חיות.
מרכז פולחני לאלים רבים
לפי ספר מלכים, החל מימי שלמה ובמשך רוב תקופת הבית הראשון התקיים בירושלים פולחן לאלים רבים במקביל לפולחן ה'. ב מתואר כיצד בערוב ימיו בנה שלמה המלך במות פולחן עבור האלים של נשותיו הנכריות הרבות, ובפרט האל המואבי כמוש והאל העמוני מולך. רק לקראת סוף התקופה, במסגרת הרפורמה הדתית של יאשיהו, הוצאו מהיכל ה' כלי הפולחן לאלים הכנענים בעל ואשרה, הופסק פולחן הנשים לאשרה בבית המקדש והושמדו המזבחות והבמות שנבנו ברחבי ירושלים על ידי שלמה ושאר מלכי יהודה לצורך פולחן לעשתרת ואלים נוספים.
פילוג הממלכה
עם מות שלמה עלה בנו רחבעם לכס המלוכה, וישב על כיסא המלוכה בשנים 928 לפנה"ס עד 911 לפנה"ס. בעקבות התקוממות העם על רקע סירובו להוריד את נטל המיסים הומלך ירבעם בן נבט כמלך על 10 השבטים הצפוניים במלחמה שפרצה התפלגה הממלכה שתי ממלכות - ממלכת ישראל שבצפון וממלכת יהודה שבדרום.
מלכות אסא
אסא, מלך יהודה בין השנים 908 לפנה"ס עד 867 לפנה"ס, בנו של אביה. כשאסא עלה לשלטון הוא היה קטין ולכן כיהנה אמו מעכה כעוצרת עד הגיעו לגיל חמש עשרה, על פי ספר מלכים הוא הסיר את הבמות ועבודת האלילים. אירוע דומה למסע השוד של שישק אירע בימי מלכותו של אסא, שמלך על ממלכת יהודה בין השנים 908 לפנה"ס עד 867 לפנה"ס, על פי ספר דברי הימים, עלה בעשא מלך ישראל על ממלכת יהודה ותפס את המבצר רמה המזוהה עם הכפר הערבי א-ראם - צפונית לירושלים. כך הוטל מצור כלכלי על יהודה וירושלים הייתה תחת איום של כיבוש. בתגובה ועל מנת להסיר את ההסגר פנה אסא לשליט דמשק וביקש את עזרתו - תמורת תשלום של שוחד מאוצרות בית המקדש:
מלכות יהושפט
יהושפט שלט על יהודה בשנים 870 עד 867 לפנה"ס כעוצר, ובשנים 867 עד 846 כמלך. מקובל לראות בו את אחד החשובים והמוצלחים שבמלכי יהודה. ספר מלכים מסכם את המפנה שחל בימי יהושפט ביחסים בין יהודה לישראל במשפט הקצר אך רב המשמעות: " וַיַּשְׁלֵם יְהוֹשָׁפָט עִם מֶלֶךְ יִשְׂרָאֵל" . נראה כי יהודה ויתרה על שאיפתה להשתלט על הממלכה המאוחדת והעדיפה יחסי ברית עם ממלכת ישראל, על כל היתרונות הכרוכים בכך. במסגרת פעולותיו ערך יהושפט רפורמה משפטית שכללה הקמת בית-דין עליון בירושלים, המהווה ערכאה עליונה, לשופטים ממלכתיים שהוצבו בכל ערי יהודה הבצורות. בראש בית הדין ישבו שני ממונים עליונים. ישנה כאן הבחנה בין דינים הנכללים בתורת משה, לבין עברות על דבר המלך. השופטים מונו מבין הכהנים, הלויים וראשי בתי האבות.
מלכות יואש
מכל תקופת מלכותו הארוכה יחסית של יהואש בחר בעל ספר מלכים לציין שני אירועים בלבד החוזרים ומוצגים גם בספר דברי הימים. האירוע הראשון שמתואר בפירוט רב יחסית הוא בדק בית המקדש שנעשה במצוות המלך בשנת מלכותו העשרים ושלוש (מתוארך לשנת 814 לפנה"ס) ובמהלכו נאסף כסף, תוקן המבנה ושופצו הכלים. עם מות יהוידע חזר הכוח לאצילי הממלכה בהפיכת חצר שבה הוצא להורג זכריה, הכוהן הגדול. בסוף ימיו עלה חזאל מלך ארם על ירושלים ויואש נאלץ לפדות את העיר בתשלום כבד שמומן מאוצרות בית המקדש
לאחר חורבן בית ראשון
רצח גדליה סיים את הפרק האחרון בתולדות היישוב היהודי בארץ ישראל בתקופת בית ראשון. עם הרצחו חוסלה התקווה שמן השארית שנותרה בארץ תצמח תקומה לישראל. משמעות היסטורית זו הונצחה לדורות בצום גדליה. לא קיימים מקורות כלשהם לתולדות יהודה וארץ ישראל כולה בין השנים 582 ל-539 לפנה"ס, היא השנה בה נפלה ממלכת בבל בפני כורש מלך פרס. מקובל לשער שבמשך תקופה זו לא חלו שינויים מהותיים במצב היישוב בארץ. משחוסלה ממלכת יהודה הפכה יהודה, בדומה לשטחה של ממלכת ישראל, לחלק ממערכת הפחוות של האימפריה הבבלית. היישוב היהודי בארץ ישראל התחדש רק החל עם שיבת ציון.
בית המקדש
ממקדש שלמה לא נמצאו שרידים כלשהם ולפי הארכאולוג מיכאל אבי יונה, קרוב לוודאי שגם אם יתבצעו חפירות בהר הבית לא תעלה החפירה ממצאים של ממש, הן משום שהסלע הטבעי בהר הבית קרוב לפני הקרקע, ומשום שהשטח עבר תמורות מרובות מאז החורבן. מקור אחד לשיחזור הם תיאורים של המקדש כפי שמופיעים בפירוט יחסי במקרא, מקור מחקרי והשוואתי נוסף הם מקדשים קדומים שנחשפו בארץ ישראל אך אלו מועטים ומציגים תמונה לא אחידה ודלה. התיאורים כפי שמופיעים בספר מלכים שונים במספר פרטים מהתיאור בספר דברי הימים שעל פי הנחת החוקרים מכיל שינויים שהם פרשנות מאוחרת. בספר יחזקאל מופיע תיאור נוסף של המקדש העתיד להיבנות לאחר חזרתם בתשובה, תיאור זה של מקדש אידיאלי בנוי מעירוב בלתי ניתנת להפרדה של מציאות ודמיון.
בריכות מים
עוד מקדמת דנא היו נחצבים בירושלים בורות מים ונעשה שימוש נרחב במתקני אגירה, אך בחפירות הארכאולוגיות בירושלים לא נמצאו בורות מתקופת בית ראשון. בריכות אגירה ציבוריות נזכרות במקרא: בספרי מלכים וישעיהו מוזכרות הבריכה העליונה, הבריכה התחתונה והבריכה הישנה, שלוש בריכות נוספות נזכרות בספר נחמיה. זיהוי בריכות אלו נתון עדיין להשערות וויכוחים בין חוקרים ויש טענות כי חלק מהשמות הם שמות נרדפים לבריכה אחת. גם בריכת השילוח היא בריכה הבנויה על שרידים רומאיים ואין כל ביטחון כי במקום הייתה בריכה בתקופת בית ראשון ואכן יש השערה כי במוצא נקבת חזקיהו הייתה נקודת גישה שאיפשרה שאיבת מים.
קבר בת פרעה
קבר בת פרעה הוא המפורסם שבקברי בית ראשון הפזורים בכפר השילוח, ומן היחידים שבהם שאינו מערת קבורה, אלא נחצב כמבנה מונוליתי. "קבר בת פרעה" הוא שם מודרני שניתן לו, בהשראת המוטיבים המצריים באדריכלותו, ועל שם אשת שלמה הראשונה.
לוחיות ברכת כהנים
הממצא המרשים ביותר שנתגלה במאספה הוא שתי לוחיות כסף זעירות שנמצאו גלולות היטב. פתיחת המגילות התעכבה במשך שלוש שנים עד שנמצאה טכנולוגיה מתאימה לפתיחת המגילות ללא שיזוקו, עם פתיחתן נמצא כי הן מכילות שורות חרוטות בכתב האלפבית העברי העתיק, המשלבות בתוכן גרסה מקוצרת של ברכת הכוהנים המוכרת מן המקרא. זהו הממצא הארכאולוגי היחיד מהתקופות המשוערות לחיבור המקרא, והממצא הקדום ביותר של טקסט מקראי.
סביבות ירושלים
ירושלים של בית ראשון הייתה לא רק לעיר בירה ומרכז דתי אלא גם מרכז עירוני להינטרלנד חקלאי ובו עשרות יישובים שקיימו מערכת יחסי גומלין כלכליים עם ירושלים. העיר שימשה שוק עיקרי לתוצרת חקלאית ומרכז שירותים מנהלתיים. סביב העיר נתגלו בחפירות לאורך השנים ובעיקר לאחר הפיתוח המואץ בעקבות איחוד ירושלים שרידי יישובים שחלקם פעל לאורך תקופות ארוכות וחלקם נסקר אך לא נחפר. בסך הכל נסקרו ונחפרו 82 אתרים סביב ירושלים החל מאתרים של יישובים גדולים יחסית אך חלקם מצדים, מבנים בודדים, מתקנים חקלאיים, מגדלי שמירה ורגמים.
אתרים מרכזיים
סביב ירושלים נתגלו תלים גדולים יחסית ששימשו, ככל הנראה, כמרכזים מנהלתיים וחקלאיים.
רמת רחל
אתר העתיקות של רמת רחל ממוקם על גבעה גבוהה ליד הקיבוץ. בשנים 1959–1962 נערכו במקום חפירות ארכאולוגיות על ידי הארכאולוג יוחנן אהרוני, ונתגלו שכבות מכמה תקופות. הממצאים החשובים ביותר שייכים לארמון המיוחס על ידי החופר לאחד ממלכי יהודה האחרונים, ומתוארך על ידי החופר למאות השמינית-שביעית לפני הספירה. אהרוני זיהה את המקום כבית הכרם, אחד המקומות שבהם הדליקו משואות בסוף ימי בית ראשון. באתר נמצאו יותר ממאה חותמות מן הסוג הידוע בשם "למלך", חותמות הטבועות על כדי אחסון (פיטסים), המיוחסים לשכבת הבנייה הראשונה באתר. החותמות מעידות על חשיבות המקום כמרכז אדמיניסטרטיבי של ממלכת יהודה.
מוצא
מזוהה עם העיר מֹּצָה המקראית. ושרידי יישוב נמצאו בסמוך לבית הכנסת העתיק מוצא, מדובר ביישוב מתקופת בית ראשון ששטחו היה כ-25 דונם ובו נחשפו שרידי מחסנים ומבנים.
חרבת עלמית
חרבת עלמית הנמצאת בסמוך ליישוב המודרני עלמון שמות אלו נגזרים משמה של עיר תנכית בנחלת שבט בנימין בשם "עלמון" או "עלמות" ומופיע כ"עילמון" במפת מידבא. האתר הארכאולוגי יושב על שתי כיפות בשטח של 70 דונם. על הכיפה הדרומית-מערבית נמצאו שרידי מבנים, מערות מגורים, מתקני אחסון, בורות מים וקברים, באתר שרידים ליישוב שהחל בתקופת בית ראשון ואוכלס לסירוגין עד לתקופה העות'מאנית.
מגדלים
תופעת המגדלים שנתגלו באזור ירושלים על רכס יער רמות-שועפט ייחודית לאזור וטרם נמצא לה הסבר מספק. מדובר ב-200 מבנים שנסקרו ביחידת שטח קטנה יחסית וייתכן כי יחידות נוספות קבורות מתחת לערימות אבנים. עשרת המבנים שנחפרו הניבו ממצא דומה - מגדל בגודל של 4 על 8 מטר שהיה בן 2 קומות וחצר המוקפת גדר אבנים. בכל המבנים נשתמרה הקומה הראשונה שהיא חדר מוארך וחדר מדרגות רבוע דרכו עלו לקומה השנייה.
רפלקס האישון
רפלקס האישון הוא רפלקס שבו האישון מגיב לאור על ידי כיווצו. כיווץ זה יכול להתבצע בתגובה לאור המופעל על אותה עין (כיווץ ישיר), או כתגובה לאור המופעל על העין השנייה (כיווץ קונצנזואלי). לרוב, באופן נורמלי, כיווץ ישיר מעט יותר מובהק וחד מאשר כיווץ קונצנזואלי. האישון מתכווץ גם בתגובה להתקרבות של עצמים לעין האדם.
פתולוגיות שונות
קיימות פתולוגיות שונות שבהן רפלקס האישון אינו פועל או פועל באופן חלש יותר. בין פתולוגיות אלו:
סבגדיס
סבגדיס האמינו כי השגת נשק חם היה חיוני כדי לנטרל את כוחם של פרשי האורומו, ולכן הוא הקדיש הרבה זמן ומאמץ כדי לאסוף אותם
מפעלים פטרוכימיים בישראל
היסטוריה
נכון ליום 31 במרץ 2015 היה לחברה גירעון בהון בסך של כ-633 מיליון ש"ח, ויתרת הפסדים צבורים בסך של כ-581 מיליון ש"ח.
אקאקי חובוטיה
קריירה
הוא היה שחקן נבחרות הנוער של גאורגיה ובשנים 2010-2014 שיחק בנבחרת גאורגיה בכדורגל.
יחסי אזרבייג'ן–דרום אפריקה
ביקורים רשמיים
בפברואר 2014 ביקר שר החוץ אלמר ממדיארוב בדרום אפריקה. במהלך הביקור נחתם מזכר הבנות בנושא התייעצויות דיפלומטיות קבועות בין ממשלת רפובליקת אזרבייג'ן וממשלת הרפובליקה של דרום אפריקה". בנובמבר 2016, ביקרה שרת החוץ הדרום אפריקאית מייטה נקואנה-משאבנה לביקור רשמי באזרבייג'ן.
יחסים כלכליים
בינואר 2018, ביוזמת המכון ליחסים בינלאומיים של דרום אפריקה (SAIIA), נערך בפרטוריה ועידה בינלאומית בנושא: "רכבת באקו-טביליסי-קארס (BTK) ואפריקה".
אקיטה (כלב)
אופי
כלבים מסוג אקיטה מתנהגים לרוב באופן טריטוריאלי ביחס לרכוש ועשויים להתנהג באופן מסויג כלפי זרים. הם מתוארים לעיתים כחתוליים במעשיהם; הם נוהגים לנקות את פניהם אחרי אכילה ולהיות בררניים. הם נוטים להיות חסרי סבלנות כלפי כלבים מאותו מין.
חלף עם הרוח (סרט)
עלילת הסרט
ג'רלד או'הרה מוצא את מותו בנפילה מסוס איתו רדף אחרי יאנקי אשר הציע לקנות את טארה. סקרלט נשארת לדאוג למשפחה לבדה, אך מגלה כי אינה מסוגלת לשלם את המיסים אשר דורשים היאנקים על טארה. היא נוסעת לרט, אשר נמצא בכלא באטלנטה, על מנת שיעזור לה לשלם את המיסים, אך הוא אומר לה כי כל חשבונות הבנק שלו נחסמו, וכי אינו יכול לעזור לה. באטלנטה היא פוגשת את הארוס של אחותה, פרנק קנדי (קארול ניי), המספר לה כי בבעלותו חנות מכולת ומנסרה. סקרלט מבינה כי הוא יוכל לעזור לה עם הכסף, ומנסה לפתות אותו. היא אף משקרת לו ומספרת כי אחותה מצאה גבר אחר. זמן קצר לאחר מכן הם מתחתנים.
תהליך הכתיבה
לאחר מכן, פנתה בראון למיטשל בבקשה לעזרה בכתיבת התסריט. מיטשל סירבה, באומרה כי אינה מעוניינת להיות אחראית לבצע כל שינוי מספרה, וזאת מתוך חשש לתגובות הציבור. היא הוסיפה כי היא שמחה על מינויו של הווארד כתסריטאי. עם ברכתה של מיטשל, החל הווארד את עבודתו על כתיבת התסריט בחווה שבה התגורר במסצ'וסטס. ב-14 בדצמבר 1936 החל בכתיבת הטיוטה הראשונה, חוברת בת חמישים עמודים שאותה כינה "רישומים ראשונים על יחס קולנועי לחלף עם הרוח". הווארד הבחין כי "הקושי העיקרי שלנו יבוא מהעדר ארגון החומר בחציו השני של הספר - כלומר, כל הספר לאחר שובה של סקרלט לטארה מן המצור על אטלנטה."
סוגיה נוספת שהעלה סלזניק הייתה באשר לעבדות ולגזענות, כפי שאלו מוצגות בספר. האנשים שנקמו על תקיפתה של סקרלט ב"עיר הבקתות" מתוארים בספר בבירור כחברי הקו קלוקס קלאן, וסלזניק הביע את דאגתו מהודאה בגזענותן של הדמויות. הוא ציין כי "באופן אישי אני מרגיש כי עלינו להשמיט את הקלאן לגמרי. אין דבר בסיפור שמצריך בהכרח את הקלאן", והוסיף כי "הנקמה על הניסיון לתקיפה יכולה בקלות להזדהות כפי שהיא מבלי היותם חברי הקלאן. חבורת אנשים יכולה לצאת 'לתפוס' את העבריינים של ניסיון לאונס מבלי ללבוש סדינים לבנים ארוכים וללא צורך להשתייך לחברה כמניע."
ב-12 בפברואר 1937 שלח הווארד לסלזניק את גרסת התסריט הראשונה, שנפרשה לאורך 250 עמודים. גרסה זו חסרה מספר סצנות מרכזיות מהספר, כמו רוב סצנת השריפה באטלנטה, שתוארה בקצרה בלבד בתסריט. כמו כן, לא נכללה בה הסצנה שבה חוזר אשלי מן המלחמה, ושובו תואר במכתב מן הדודה פיטי לסקרלט. סצנה נוספת שהושמטה היא הסצנה שבה מתחננת סקרלט לאשלי שיסכים להצעת השותפות ולא יעבור לניו יורק. לאחר סיום העבודה על הגרסה הראשונה של התסריט, החל הווארד לעבוד על הגרסה הבאה.
ביקורת מצד הנהלת קוד ההפקה
בשנת 1937 נפגשו סלזניק, הווארד, וג'ורג' קיוקור, שנבחר לביים את הסרט, עם ג'וזף ברין, מנהל האכיפה של קוד ההפקה. אולפני הקולנוע הגדולים היו מחויבים לקוד זה, ובפגישה נידונו סצנות המועמדות לצנזורה או לשכתוב. ב-14 באוקטובר של אותה שנה שלח ברין מכתב תגובה באורך שבעה עמודים, שבו ציין את התנגדויותיו לתסריט:
גרסת התסריט הסופית של הווארד הייתה מוכנה ב-27 בנובמבר 1937, ושיקפה את התנגדויותיו והצעותיו של ברין. סצנות האונס והלידה נמחקו לגמרי, כמו גם שבועתה של סקרלט, על אף שזו הופיעה בסרט בסופו של דבר.
שיפוצים אחרונים
העבודה על התסריט המשיכה לאורך רוב ימי הצילומים. עם פיטוריו של ג'ורג' קיוקור ומינויו של ויקטור פלמינג, נוצר צורך בשכתוב התסריט, מאחר שהבמאי החדש לא היה מרוצה מהתסריט הישן. למלאכת השכתוב שכרו סלזניק ופלמינג את בן הכט. הכט, שכלל לא קרא את ספרה של מיטשל, נעזר בעבודתו ברישומיו הראשונים של הווארד על כתיבת התסריט. לאחר כשבועיים של עבודה, השלים הכט את עבודתו על התסריט, והפקת הסרט נמשכה. לאורך הצילומים עבר התסריט שינויים נוספים רבים, רובם על ידי סלזניק.
עיצוב התלבושות
בשנתיים שקדמו לצילומי הסרט שקד פלנקט על מחקר של תלבושות התקופה, ולבסוף עיצב כ-5,500 פרטי לבוש שונים לצורך הסרט. עבודתו של פלנקט הייתה מרובה, מכיוון שעלילת הסרט הצריכה אותו לעצב תלבושות לשלוש תקופות שונות: ימי הזוהר של טרום המלחמה, תקופת הצנע של המלחמה, ותקופת השיקום שלאחריה. על מנת לעזור לשחקניות להיכנס לתפקיד, עמד פלנקט על כך שילבשו מתחת לשמלותיהן תחתוני תחרה. כשהשחקנית אן ראתרפורד תמהה על כך, ואמרה כי אף אחד לא ידע שהם שם, השיב לה סלזניק כי "היא תדע שהם שם".
הצילום
טכניקה נוספת שניצלה את השימוש בצבע הייתה השימוש בציורי מאט - קלף או ציפוי אטומים המוכנסים לתוך קופסת המאט החיצונית, על מנת למנוע צילום חלקים מסוימים בסצנה. בחשיפה שלאחר מכן, "מאט-נגדי", שקווי המתאר שלו מתאימים בדיוק לאלו של המאט, הוכנס באופן דומה, וכך סצנה חדשה נחשפה והותאמה למקומה בין שאר התמונות שכבר צולמו. כך למשל, מראם החיצוני של ביתם של סקרלט ורט באטלנטה או של אחוזת תריסר אלונים הם למעשה ציור. בסצנה שבה משקיפים מאמי, פורק ופריסי לעבר אחוזתם של רט וסקרלט, נעשה שילוב של ציור מאט עם משחק חי, שצולם בכניסה לאולפניו של סלזניק. בסצנת השריפה באטלנטה נעשה שימוש בטכניקה להכפלת כמות האש, ובסצנה שבה עוברת סקרלט בשדה הקרב הנטוש בדרכה לטארה, שולבו חמש תמונות שונות: צילום העגלה ורוכביה, צילום של העשן השחור, ציור מאת איש האפקטים המיוחדים ג'ק קוסגרוב של החיילים המתים בקדמת התמונה, צילום של העגלה ההפוכה, וציור נוסף של השמיים. בסך הכול, כ-100 ציורי מאט נוצרו לצורך הסרט. לשימוש בטכניקה היו מספר יתרונות; בנוסף ל"עיטור" הסצנות והוספה לאמינות המקומות, חסכו ציורי המאט בהוצאות בנייה, מפני שכך היה צורך בבנייה חלקית בלבד של המבנים.
הבדלים בין הספר לסרט
עלילת הסרט תואמת ברובה את עלילת ספרה של מרגרט מיטשל. אך חרף מאמציהם של הווארד, סלזניק ושאר הכותבים, עדיין קיימים מספר הבדלים משמעותיים בין הספר לסרט. הדוגמה הבולטת ביותר לכך היא השמטתם מהתסריט של שני ילדיה הראשונים של סקרלט, וייד המפטון ואלה לורנה. גם דמויותיהן של הוני ואינדיה וילקס, שתי אחיותיו של אשלי, אוחדו לדמות אחת, אינדיה, שבה מאוהב צ'ארלס המילטון. זאת בניגוד לספר, שבו הוא אוהב את הוני. דמויות נוספות שהושמטו הן ויל בנטין, רוזמרי באטלר (אחותו של רט) והנרי המילטון, אחיה של הדודה פיטיפאט.
מספר שינויים נבעו מהנחיות קוד הייז, שכפה צנזורה על סצנות מסוימות. למשל, הספר מציין בבירור כי בל וטלינג היא זונה, אך בסרט אין אזכור מפורש לכך. בנוסף, האנשים שנקמו על תקיפתה של סקרלט בעיר הבקתות מזוהים בספר כחברי הקו קלוקס קלאן, אך בסרט הם חסרי זהות מוגדרת, ולקו קלוקס קלאן אין אזכור. סצנה נוספת שקוצצה עקב צנזורה הייתה הסצנה שבה הולך רט לבקר את בל לאחר שסקרלט מודיעה לו כי אין בכוונתה להוליד עוד ילדים. בספר מנהלים רט ובל יחסי מין, אך בסרט לא קורה ביניהם דבר.
הצלחת הסרט
הסרט זכה להצלחה חסרת תקדים במכירות כרטיסים. תקציבו הגדול של יותר מארבעה מיליון דולר, שהפכו לאחד הסרטים היקרים ביותר שהופקו עד אז, כוסה תוך שבועות ספורים. עד היום, נאמדות הכנסותיו בארצות הברית בכ-200 מיליון דולר, ובכ-400 מיליון ברחבי העולם. בהתאמת מחירי הכרטיסים לאינפלציה, הכנסותיו הן כ-3.1 מיליארד דולר - יותר מכל סרט אחר אי פעם.
למרות זכייתה של האטי מקדניאל בפרס האוסקר לשחקנית המשנה הטובה ביותר, היא לא הייתה רשאית לשבת בזמן הטקס עם שאר השחקנים, ה"לבנים" שהיו מועמדים לפרסים, בגלל חוקי ההפרדה הגזעית שנהגו בשנות הארבעים בארצות הברית.
ציטוטים מפורסמים, אזכורים ופרודיות
בתוכנית הטלוויזיה של קרול ברנט שודרה פרודיה בשם "Went With The Wind" ששינתה את שמות הדמויות במקצת. סקרלט היא סטארלט, רט באטלר הוא רט פאטלר, מלאני היא מלודי ואשלי הוא בראשלי.
סדרת המשך
בשנת 1994, שודרה בארצות הברית סדרת הטלוויזיה "סקרלט", אשר היוותה המשך לעלילת הסרט הסדרה בוססה על ספרה של אלכסנדרה ריפלי באותו שם, אשר היווה בעצמו המשך לספרה של מיטשל. בסדרה, גילם טימותי דלטון את דמותו של רט, וג'ואן וולי את סקרלט. הסדרה התקבלה בתגובות מעורבות בקרב קהל הצופים, ורבים טענו כי היא לא הצליחה להחיות מחדש את הקסם של הסרט.
טריג'יקון
טריג'יקון היא חברה אמריקאית המייצרת כוונות אופטיות לכלי נשק.
שירי לב-ארי
ביוגרפיה
משנת 2009 כתבה לב-ארי בנושאי ספרות לכלי תקשורת שונים, ביניהם עיתון גלובס ו-ynet.
מאז פתיחת תאגיד השידור "כאן" במאי 2017 לב-ארי היא מגישה ועורכת תוכניות תרבות וחברה. היא מגישה בכאן תרבות את תוכנית הספרות "מה שקורא", את מגזין חדשות החוץ בתרבות "שם תרבות" ופרויקטים ספרותיים תיעודיים בעלי חשיבות, בהם "שבעים שנה, שבעים ספרים - 70 שנות ספרות ישראלית". במסגרת הפרויקט נבחרו כ-70 ספרים חשובים מאז 1948 ועד היום, כל אחד מהם עומד במרכז פודקאסט תיעודי שמשודר ב”כאן תרבות” ועולה לאתר מיוחד לפרויקט.
מנרה
במלחמת העצמאות
ב-6 בפברואר 1948, בשעה ‭ 4.45‬אחר הצהרים נתקלו במחסום שתי מכוניות משא שהיו בדרכם להביא מזון ואספקה לקיבוץ, בכביש לידי נבי יושע. מהגבעות משני צדי הכביש הומטרה עליהם אש ממקלעי לואיס. מחלקת הפלמ״ח ששהתה במקום הסתערה על היורים בפיקודו של אורי גלין והבריחה אותם חזרה לכפר הערבי הסמוך. ‭14‬ מנוסעי המכוניות הצליחו לברוח לרמת נפתלי ולמנרה, ושניים נהרגו במקום.
לונסטון
לונסטון (באנגלית: Launceston) היא עיר בצפון האי (והמדינה) טסמניה שבאוסטרליה. העיר שוכנת במקום בו מתמזגים נהר אסק הצפוני (North Esk) ונהר אסק הדרומי (South Esk) לנהר תמר (Tamar) במרחק כ-200 ק"מ מצפון לבירת המדינה הובארט. זוהי העיר השנייה בגודלה בטסמניה לאחר הובארט והעיר התשיעית בגודלה באוסטרליה, להוציא את ערי הבירה של המדינות. אוכלוסייתה מנתה 82,220 תושבים במפקד 2011. ההתיישבות האירופאית החלה בלונסטון במרץ 1806. זוהי אחת הערים הראשונות שהוקמו באוסטרליה ונמצאים בה מבנים היסטוריים רבים. כמו ערים רבות באוסטרליה נקראה העיר על שם על שם עיר בבריטניה, במקרה הזה על שם לונסטון שבקורנוול.
היסטוריה
בשנות השבעים של המאה ה-19 התגלו בסביבותיה של לונסטון מרבצי מתכות יקרות, בעיקר זהב ובדיל. העיר החלה לשגשג ובשני העשורים הבאים היא הפכה מעיירה קטנה למרכז עירוני חשוב. ב-1889 הייתה לונסטון לעיר השנייה בטסמניה, לאחר הובארט, שהוכרזה כעיר.
Minutes to Midnight
הפקה
ב-4 במאי 2007, כעשרה ימים לפני פרסומו הרשמי, דלפו שירי האלבום לרשת האינטרנט ולתוכנות שיתוף קבצים שונות. מייק שינודה, גיטריסט הלהקה, פרסם תגובה לכך בה הביע צער על שהאלבום לא הוצג למעריצים בצורה הטובה ביותר עם תוספות ותיקונים שנעשו לאחר דליפתו, אך הראה הבנה לכך שמורידים את שיריה של הלהקה במקום לקנות את האלבום ואף הודה למעריצים.
ריק רובין- הפקה
אליזבת לוטיינס
לקריאה נוספת
E. Lutyens: A Goldfish Bowl (London, 1972) [autobiography]
תומכן
היסטוריה
שמו הנוסף, סטנט, קרוי על שמו של רופא בריטי מהמאה ה-19, צ'ארלס סטנט שפיתח אמצעי לסימון טביעות שיניים. הראשון שהשתמש בכינוי סטנט היה יאן אסר.
מלווינה מייג'ור
חייה
מייג'ור נסעה לאנגליה להמשיך שם את לימודיה ב"מרכז האופרה הלונדוני" אצל רות פקר. בשנת 1963 זכתה בתחרות שירה בניו זילנד. (טה קאנאווה הגיעה אותה שנה למקום השני, אך זכתה במקום הראשון בתחרות של 1965). מייג'ור ניצחה גם בתחרות במלבורן שבאוסטרליה בשנת 1965 וזכתה בפרס היוקרתי על שם קתלין פרייר בלונדון בשנת 1966. מלווינה מייג'ור הופיעה בין השאר עם התזמורת הסימפונית של קהיר בקונצרט בפירמידות של מצרים. במשך השנים ביצעה יותר מ-30 תפקידי אופרה בשפות המקור והקליטה מספר רב של תקליטים ותקליטורים.
ישראל בידור
דיווחים בזמן אמת – Push
בין התחקירים החשובים של המערכת: באוגוסט 2020 פורסם במערכת לראשונה תיעוד של שלושה צעירים שירדו משייט - והותקפו בגלל נטייתם המינית, התיעוד הגיע לכחצי מיליון צפיות, ובעקבות הפרסום המשטרה פתחה בחקירה ועצרה חשודים במעשה. בספטמבר 2020 פורסם במערכת לראשונה על 4 בחורות שנעצרו בשדה התעופה בבולגריה לאחר שניסו להבריח צמח הנחשב כסם במדינה.
דורסי לילה בתרבות
בתרבויות אירופה
בסיציליה, השעיר המצוי נחשב כשליחו של המוות, וקריאתו בסמוך לביתו של אדם חולה מודיעה על פטירתו בתוך שלושה ימים, ואצל הארמנים דורסי הלילה קושרו אל השטן. עם זאת, בחלק אחר של אירופה נטען כי השפעת יכולה להתרפא באמצעות שמיעת המייתו של דורס לילה, או לפחות את רוב תסמיניה. גם באנגליה, אמונה טפלה נפוצה קישרה את התנשמת הלבנה אל המוות, ואם עפה היא ליד חלונו של אדם שנפל למשכב, זה האחרון ימות תוך זמן קצר. אמונה טפלה נוספת מארץ זו ייחסה לה יכולת לחזות את תנודותיו ההפכפכות של מזג האוויר – אם נשמעה התנשמת צווחת, משמע סערה או מזג אוויר קר מתקרבים, ואם נשמעה צווחת במהלך מזג אוויר רע, משמע שקט עומד בפתח. מנהג עתיק – שאף התקיים עד המאה ה-19 – היה למסמר תנשמת לבנה מתה לדלת הבית כדי להרחיק מחלות קשות. כמו כן, הריגה של פרט שני ותלייתו באסם כדי להגן על הרכוש והיבולים מנזקי הטבע. על אף כל הנאמר, בחלק מאזורים הצפוניים באנגליה זהו מזל טוב לראות דורס לילה. אצל הקלטים, דורס הלילה סימל את השאול. אצל אנשי אטרוריה העתיקה הוא היה קשור לאל החושך. בגרמניה ילד הנולד כאשר דורס לילה קורא יחווה חיים לא שמחים. באירלנד, דורס לילה שהתעופף דרך חלון הבית היה חייב להיהרג, שכן אם יצא ייקח את מזלו של הבית יחד איתו. גם בפולקלור הפולני המוות והמזל הרע מקושר איתם, ונאמר כי אישה שמתה רווקה הופכת ליונה, בעוד אישה שמתה נשואה הופכת לדורס לילה, וכי קריאתם של דורסי לילה מסמלת רעות באות. חוואים בטרנסילבניה נהגו לגרש דורסי לילה משטחם על ידי הליכה בעירום סביב שדותיהם.
בתרבויות אסיה
באזורים בסין ודרום-מזרח אסיה, אגדת עם מספרת על דורסי לילה המתענגים על דמם של תינוקות שאך נולדו, ואגדה נוספת טוענת כי הגוזלים מנקרים את עיני אמם, ואף אוכלים אותה. גם בארץ זו הוא נתפס כשליחו של המוות, ואף נטען כי קולו דומה לקולות שדים ורוחות, או לקול חפירות הקברים. בשל כך, אמונה טפלה אחת אומרת כי כאשר אדם נוטה למות, ליד ביתו ישמע דורס לילה קורא "לחפור, לחפור". מצד שני, בחלקים אחרים בסין, וכן בדרום אמריקה, משוער כי נוצותיהם מביאות מזל טוב ומסייעות לאדם המחזיק בהם בחיי האהבה שלו. גם בחלקים ממרכז אסיה, לנוצות יוחסו סגולות לשמירה מכוחות רשע, ולטפריו יוחס הכוח לגרש מחלות ולבטל אי פוריות באישה. אמונה נוספת המייחסת טוב לדורסי הלילה היא הקשרם עם הברק והתוף, שכן הם מאיר את הלילה ומפרים את השקט שלו, ועם נקודת היפוך הקיץ. מנהג הוא להציב בובות בדמותם בפינות הבית כדי להגן עליו מברקים. במיתולוגיה הסינית מופיעה הישות ליי-גונג (雷公) שהיה בעל גוף אדם, אך עם כנפים, טפרים ומקור של דורס לילה.
גם ברוסיה, בקהילות אחדות נתפשו דורסי הלילה כמודיעים על בוא המוות והאסון. רוסים ואוקראינים נהגו לפעמים לקרוא לאדם לא חברתי בשם Сычи, שהוא השם הרוסי לסוג כוס. בקהילות אחרות, ציידים היו נושאים טפרי דורסי לילה, כך שאם ונהרגו במהלך מסעם, יוכלו לטפס אל העולם הבא. הטטרים הקדומים האמינו כי השמאנים שלהם יכולים להפוך צורתם לינשופים. בני חלמגוד (Хальмгуд) המונגולים ראו בדורסי הלילה חיה קדושה, כי האמינו שהם הצילו את ג'ינגיס חאן. אגדה מהרי אורל אומרת שאוח השלג נענש והוכרח להישאר בעוד שעופות אחרים נודדים, זאת בשל הרמאות וההונאה שלו.
כמצרך ברפואה ובמטבח העממיים
באירופה מופיעים רבים מהמתכונים לתרופות והמאכלים שמיועדים לריפוי מחלות ובעיות שונות. פליניוס הציע באותו הספר לרפא דימום תרופה שנעשתה על ידי הרתחת תנשמת לבנה בשמן, והוספה של חלב כבשה ודבש. באנגליה (וכן בהודו), ביצים ואף גוף שלם נחרכו ונטחנו לאבקה כדי לרפא בעיות ראייה וכאבי עיניים, ומרק דורס לילה בושל כדי לרפא שעלת. באיטליה, מוח או כבד של ינשוף צעיר עורבבו עם שמן ונמזגו לאוזנו של המתלונן על כאבי אוזניים, ובפולין, נוצות שנחרכו על גבי פחם ניסו לרפא שיגרון. באזורים אחרים באירופה מתכון לריפוי מחלת השיגדון הוא למרוט נוצותיו של דורס לילה, לקחת את הגוף העירום ולחנוט אותו בתנור, לכתוש ולערבב עם שומן חזיר, ולמרוח על האזור החולה. באיטליה, ראשו של אוח או ינשוף עצים עורבב עם שורש שושן ותמד, ושימש כנגד זיהום גידים. באזורים נוספים באירופה, ביצים נמרחו כדי להכהות שיער מאפיר או כדי לטפל באיבוד שיער, בושלו במרק כשהסהר בשלבי דעיכתו כדי לרפא אפילפסיה, בושלו שלושה ימים ביין כדי לסייע במקרי חמרמורת (הנגאובר), ונאכלו כדי לעורר רגש דחייה מאלכוהול. כמו כן, כפות רגליים נוצלו כמרכיב בנסיוב כנגד הכשת נחש, ונוצות הדורס, אם הושמו מתחת לכריתו של ילד מתייפח, שימשו להפסקת בכיו.
שירה, ביטויים ופתגמים
דורסי הלילה הוזכרו והיוו השראה לשירים רבים, כגון The Judge is like the Owl של אמילי דיקנסון, The Owl and the Nightingale שמחברו אינו ידוע, ו-The Owl and the Pussy-Cat של אדוארד ליר. דוגמה מוכרת נוספת היא שיר הילדים האנגלי העתיק בשם "A Wise Old Owl" (בתרגום חופשי: "ינשוף זקן חכם"). שיר זה, שתיעודו המוקדם ביותר הוא בשנת 1875 וככל הנראה נכתב מוקדם יותר, מספר על ינשוף זקן וחכם החי בעץ אלון, אשר מרבה לראות ולשמוע, ומפחית בדיבור. תיאור הינשוף בשיר מבטא את ההקשר התרבותי באירופה בין דורסי לילה לחוכמה. להלן מילותיו:
בתרבויות המערב המודרניות
דורסי לילה משמשים כעופות הלאומיים או כאחד הסמלים הראשיים של מקומות אחדים, בהם: אוח וירג'יניה בפרובינציית אלברטה של קנדה, לילית אפורה בפרובינציית מניטובה של קנדה, אוח השלג בפרובינציית קוויבק של קנדה, וכוס החורבות ביוון. הם גם משמשים כקמעות של מספר ארגונים, בהם: קבוצות הכדורגל האנגליות אולדהאם אתלטיק ושפילד ונסדיי, ושירות היערות של ארצות הברית.
פלאנט (פירושונים)
{{פירושונים|
דנים (שבט גרמאני)
מוצא
הפואמות "ביוולף" ו-"וידסיט'" (Widsith), אשר נכתבו באנגלית עתיקה, כמו גם עבודות מאוחרות יותר של כותבים סקנדינביים (כגון סקסו גרמטיקוס) מספקים גם הם אזכורים אודות מוצא הדנים. על פי הסופר בן המאה ה-12 סוון אגסן (Sven Aggesen), היה זה המלך המיתי דן אשר העניק לדנים את שמם.
דת
טקסטים שונים, כגון "ביוולף", מתארים ככל הנראה נוכחות מוקדמת מאוד של אריאניות בדנמרק, אך היה זה נושא לדיון אקדמי ארוך שנים האם משקפים מקורות אלה התאמות מאוחרות יותר או נצרות גרמאנית ממשית בקרב הדנים בתקופת הברזל. קיימים מספר ממצאים ארכאולוגיים מדנמרק, המוקדמים שבהם תוארכו לאזור שנת 500, המתארים את דניאל בגוב האריות, כך שהדנים היו ככל הנראה מושפעים מרמה מסוימת של תרבויות אריאניות.
תקופת הברזל
בתקופת הברזל הנורדית ישבו הדנים בשטחי דנמרק, הקצה הדרומי של שוודיה (כולל סקונה) ובשלזוויג של ימינו. בשלזוויג הקימו הדנים מערך ביצורים גדול בשם דנווירגה (Danevirke), לסימון גבולם הדרומי. המערך הורחב מספר פעמים, גם בתקופות שלאחר עידן הברזל. עד סביבות המאה ה-6 מתוארת יוטלנד כארצם של היוטים, שבט סקנדינבי אחר.
בית המשפט העליון של ארצות הברית
ממלחמת האזרחים עד 1937
בחריג אחד נקט בית המשפט עמדה ליברלית יחסית. הוא לא ביטל חוק שעות עבודה מקסימליות של נשים. פרקליט המדינה, לואי ברנדייס (אחר כך שופט בעצמו) לא ניסה להוכיח את תקפותו המשפטית של החוק, אלא הציג ראיות מכריעות, מפיהם של רופאים, פקחים ועובדים סוציאליים, ששעות עבודה רבות מדי פוגעות קשות בבריאותן ובמצבן הנפשי של הנשים.
לאחר מלחמת העולם הראשונה הובילו אוליבר ונדל הולמס וברנדייס קו של הגנה עיקשת יותר על חירויות האדם, אם כי לא תמיד זכו לתמיכת חבריהם לכס.
העשורים של זכויות האזרח
ב-1974, על רקע פרשת ווטרגייט, פסק בית המשפט, שבו ישבו שלושה ממינוייו של הנשיא המכהן ניקסון, בהחלטה פה אחד, שעל ניקסון למסור לרשויות החקירה את ההקלטות מהבית הלבן. כעבור שלושה שבועות נאלץ ניקסון להתפטר.
בית המשפט תחת רנקוויסט
הטענות למניעים פוליטיים מאחורי החלטה זו הציגו את השופטים העליונים כלא יותר מאשר פוליטיקאים. השופט סטיבנס כתב בדעת מיעוט: "אין אנו יודעים מי ניצח בבחירות לנשיאות, אך אנו יודעים מי המפסיד – אמון הציבור בבית המשפט כבורר נטול פניות בענייניה של האומה". גם השופטת גינסבורג אמרה כי "בית המשפט נלכד בסערה".
שופטים יהודים בבית המשפט העליון
על פי הנוהג, בית המשפט העליון של ארצות הברית אינו מקיים דיונים פומביים ביום הכיפורים.
לינדה באסט
ביוגרפיה
באסט נולדה בפלאקלי שבמחוז קנט באנגליה. אמה הייתה כתבנית ואביה היה שוטר.
המכון האוסטרי לארכאולוגיה
ההיסטוריה
לאחר מלחמת העולם הראשונה נאלצה OEAI להגביל את פעילותה. הסניף בסמירנה ננטש, והמכון סופח ב-1935 לפקולטה לאמנויות של אוניברסיטת וינה. לאחר האנשלוס, סיפוח אוסטריה על ידי גרמניה בשנת 1938, OEAI הפך ל"חטיבת וינה" של המכון הארכאולוגי הגרמני.
בשנת 1981, OEAI היה שוב למכון מחקר עצמאי תחת משרד המדע.
בית סוסין
לאחר כיבוש הכפר המקום שימש כמשלט במבצע בן נון ב' בניסיון לכיבוש לטרון, לאחר הכישלון במבצע זה לטרון נשארה בידי האויב. בסמוך לבית סוסין עברה דרך בורמה, דרך עוקפת ששימשה לפריצת המצור על ירושלים מאחר שהכביש מהשפלה לירושלים נחסם בלטרון ובשער הגיא.
הרצאות על האסתטיקה
תולדות החיבור
לידיה מולנד (Moland) טוענת כי הבנת תורת האסתטיקה של הגל היא אתגר משמעותי במחקר הגל, בשל אופי החומרים ששרדו. אף על פי שהגל הרצה על אמנות מספר פעמים, הוא מת לפני שהצליח לפרסם את המדריך שבו התכוון להשתמש כדי ללוות את ההרצאות, ומחוץ לפנומנולוגיה פרסם רק קטע קצר בנושא בסוף האנציקלופדיה של המדעים הפילוסופיים.
ועדת בנסן
הוועדה מונתה ב-1915 על ידי ראש הממשלה הבריטית, הרברט הנרי אסקווית', על מנת לקבוע את המדיניות כלפי האימפריה העות'מאנית במהלך ולאחר מלחמת העולם הראשונה.
דו"ח הוועדה. מיום 30 ביוני 1915, קבע כי קיומה של ממלכה עות'מאנית בלתי-תלויה. תוך ביזור שיטת המנהל שלה, הוא הדבר התואם ביותר את האינטרסים של בריטניה. אולם משהתקדמה המלחמה סיפק הדו"ח את ההנחיות לממשלת בריטניה למשא ומתן עם צרפת, איטליה ורוסיה בנוגע לחלוקתה של האימפריה העות'מאנית והיווה בסיס למדיניות הבריטית במזרח התיכון.
בנוגע לארץ-ישראל, קבעה הוועדה כי אין מקום לתביעות צרפתיות או בריטיות וכי, בדומה לרעיונות שהעלו קודם לכן סר אדמונד בראו (Sir Edmund George Barrow) ואדוארד גריי, המעצמות חושדות האחת בשנייה ואינן סומכות האחת על רעותה ולכן יש צורך בנייטרליזציה ובבינאום של ארץ-ישראל, וגורלה יהיה נושא למשא- ומתן עתידי.
נדב שרגאי
ביוגרפיה
התחומים המרכזיים שסיקר לאורך השנים, ושבהם התבלט כמומחה ואף פרסם ספרים ומחקרים, היו הסכסוך הדתי-לאומי על ירושלים, וענייני המתנחלים והימין.
נח"ל
נוער חלוצי לוחם (בראשי תיבות: נח"ל) הוא מסגרת בצה"ל שבה קבוצות של תנועות וארגוני נוער מתגייסים יחד ושומרים על שלמותם כבוגרי שנות שירות תוך שילוב בין משימה צבאית לבין חינוך בקהילה.
היסטוריה של הנח"ל
בשנת 1960 הקים ניסים בנימין בהיותו מנהל מחלקת הנוער בקואופרציה את "הנחל התעשייתי", גרעיני נח"ל שנועדו להקים ולשלב חיילים משוחררים במפעלי התעשייה המתקדמת בארץ ישראל. בשנת 1964, שירתו חיילי הנח"ל שנתיים וחצי בשירות חובה וחיילות שירתו במשך שנתיים, 4 חודשים יותר משירות החובה הכללי שהיה נהוג באותה עת.
פרק צבאי ראשון
במסגרת הפרק בוחרים הגרעינים שליחים מתוכם לתפקידי פיקוד, כגון מ"כים ביחידות הלוחמות וקצונה בחיל החינוך והנוער ומגל. הגרעינים מחויבים לשלוח לפיקוד כמות מינימלית מוגדרת. חברי הגרעין שיצאו לתפקידים אלו נקראים אחוזים ולא ימשיכו לפרק המשימה הלאומית.
מסלול הנח"ל בתנועות נוער שונות
מלש"בים המעוניינים לקחת חלק במסלול יכולים לעשות זאת גם דרך יציאה לשנת י"ג. ישנן שנות שירות שמחייבות הצטרפות לגרעין נח"ל כבר בהצטרפות לשנת השירות וישנן כאלה שניתנת האפשרות להצטרף למסלול הנח"ל בזמן שנת השירות. הבחירה במסלול שנת השירות של גרעין נח"ל היא עבור המשכיות המסלול יחד עם החברים למסלול בשירות הצבאי והוא מהווה מסגרת תרומה גדולה יותר. תנועות הנוער המאפשרות יציאה למסלול הנח"ל - הנוער העובד והלומד, השומר הצעיר, המחנות העולים, מכבי צעיר, מרכז מעשה, תרבות, בני עקיבא, בינ"ה, הצופים, הסוכנות היהודית, התנועה הקיבוצית, דרכים (החלוץ), נוער מסורתי, השומר החדש, האיחוד החקלאי, הנוער הלאומי-בית"ר ואיילים.
אליפות וימבלדון 1963
תחרות זוגות מעורבים
בתחרות השתתפו 80 זוגות. מנצחי תחרות 1962 ניל פרייזר מאוסטרליה ומרגרט אוסבורן דופונט מארצות הברית לא השתתפו. 4 זוגות קיבלו דירוג:
אולטרמיקרוסקופ
אולטרמיקרוסקופים שימשו בניסוי הטיפה של מיליקן למדידת מטען האלקטרון, ולחקר תופעות כמו תנועה בראונית ובחינת עקבות יינון בתא ערפל.
דגל סיירה לאון
דגל סיירה לאון אומץ רשמית ב-27 באפריל 1961. הדגל הוא טריקולור בצבעים ירוק, לבן וכחול. הירוק מסמל את החקלאות, ההרים והמשאבים הטבעיים. הכחול מסמל את התקווה שהנמל הטבעי בפריטאון יתרום לשלום בעולם. הלבן מסמל אחדות וצדק.
בית הוהנברג
בית הוהנברג (בגרמנית: Hohenberg) הוא בית אצולה אוסטרי אשר נפרד מבית הבסבורג עם נישואיו של פרנץ פרדיננד, ארכידוכס אוסטריה לסופיה חוטק.
דגל פפואה גינאה החדשה
דגל פפואה גינאה החדשה אומץ רשמית ב-1 ביולי 1971. במשולש התחתון מופיע קבוצת הכוכבים הצלב הדרומי על רקע שחור; במשולש העליון מופיעה צללית של ציפור גן עדן בצבע צהוב על רקע אדום. מעצבת הדגל הייתה סוזן הוהומה (Susan Huhume), תלמידת בית ספר תיכון בת 15, אשר זכתה בתחרות לאומית שנערכה לקביעת עיצוב הדגל. אדום ושחור היו באופן מסורתי צבעים שבטיים של שבטי פפואה. שחור, לבן ואדום היו צבעי דגל האימפריה הגרמנית ששלטה באי קודם לשנת 1918. ציפור גן העדן מסמלת את האי ומופיעה גם על סמל פפואה גינאה החדשה.
דגל האיטי
דגל האיטי (בצרפתית: Drapeau d'Haïti; בקריאולית האיטית: Drapo Ayiti) הוא דגלה המדיני והצבאי של האיטי ביבשה ובים, הוא אומץ בגרסתו המוקדמת בשנת 1803 והגרסה החדשה שלו הכוללת גם את סמל האיטי אומצה ב-25 בפברואר 1986.
היסטוריה
בעקבות הכרזתו של ז'אן-ז'אק דסאלין בהיותו קיסר האיטי, נכתבה חוקה חדשה ב-20 במאי 1805, בה שונו צבעי הדגל לשחור ואדום. בשנת 1806, כשאלכסנדר פטיון עלה לשלטון, צבעיו של הדגל חזרו להיות כחול ואדום. לאחר מכן שמו אותם לרוחב והוסיפו את סמל האיטי על מרובע לבן במרכז הדגל.
באולימפיאדת ברלין ב-1936 הופתעו המשלחות של האיטי ושל ליכטנשטיין לגלות שדגלן זהה. ליכטנשטיין מיהרו להטעין את דגלם בכתר המייצג את בית המלוכה, בעוד שהאיטי התמהמה ורק ב-1986 הוטען הדגל בסמל המדינה.
פרוטוצרטופסיים
הם היו קטנים בהרבה מהצרטופסיים ואורכם הגיע ל-1–2.5 מ' בממוצע.
על החוף
ב-2000 הופקה באוסטרליה סדרת טלוויזיה "על החוף" המבוססת על אותו הספר.
שארוואר
האנטישמיות ומלחמת העולם השנייה
ב-29 ביוני הועלו יהודי שארוואר והסביבה, כ-875 נפשות, לקרונות משא והובלו למחנה השמדה באושוויץ.
בעיטת קרן
על-פי חוקת המשחק, לא תיתכן עבירת נבדל כתוצאה מעמדת נבדל בבעיטת קרן, כפי שלא תיתכן בהוצאת חוץ או בבעיטת שער.
במקרה של בעיטה חופשית, בעיטת קרן או זריקת חוץ רגילה שנכנסת לשער הקבוצה שזרקה או בעטה אותה, ללא נגיעה של שחקן אחר, תינתן בעיטת קרן לקבוצה היריבה, ולא שער עצמי כפי שהיה מתבקש. מצב כזה הוא נדיר.
קילוואה
בשנת 1987 נכלל קילוואה יחד עם מאונה לואה, הר הגעש הפעיל הנוסף בהוואי, באתר המורשת העולמית הפארק הלאומי הרי הגעש של הוואי.
פטרולוגיה וסטרטיגרפיה
מקובל כיום לחלק את שכבות הסלעים לשלושה סוגים:
ההתפרצות הנמשכת מ-1983
ההתפרצות הנוכחית של קילוואה החלה ב-3 בינואר 1983, לאורך רצועת הבקעים המזרחית משני אתרים: לוע פּוּאוּ אוֹאוֹ וכן מלוע קופאינהה (Kūpaʻianahā). לבה הזורמת למרחק של 11 עד 12 קילומטרים מלועות אלו דרך מערכת של צינורות לבה נשפכת לים בשני אתרים: ואהאולה (Wahaula) וקמוקונה (Kamokuna). התפרצות זו כיסתה 117 קמ"ר בחלקו הדרומי של קילוואה והוסיפה לאי 2 קמ"ר של אדמה על חשבון הים. מאז 1983 נפלטו מההר יותר מ-2.7 קילומטרים מעוקבים של לבה, ההתפרצות הגדולה ביותר בהיסטוריה הידועה של קילוואה. 189 מבנים נהרסו. בתחילת שנות ה-80 היה קילוואה ידוע כהר הגעש שניתן להגיע אליו בנסיעה ברכב. כל אחד היה יכול להגיע ולראות את מזרקות הלבה, חלק שהגיעו לגובה של 300 מטרים, מתוך מכוניתו.
התפרצות לוע הפסגה ב-2008
בספטמבר 2014 הוכרז מצב חירום באי הגדול בשל קילוח לבה מקילוואה שהגיע למרחק של קילומטר וחצי מיישוב באי.
קילוואה במיתולוגיה המקומית
במיתולוגיה של ילידי הוואי שוכנת בקילוואה פלה אלת האש והרי הגעש של הוואי. כמה תצורות מיוחדות של לבה קרויות על שמה, כולל דמעות פלה (טיפות קטנות של לבה שמתקררות באוויר ושומרת על צורת הדמעה) ושערות פלה (סיבי זכוכית געשית דקים ופריכים שנוצרים לעיתים קרובות במהלך התפוצצויות הנגרמות מכניסת לבה לאוקיינוס).
אבי כהן
{{פירושונים|
המוזיאון הלאומי של ביירות
המוזיאון הלאומי של ביירות (בערבית: متحف بيروت الوطنيّ) הוא המוזיאון העיקרי לארכאולוגיה בלבנון, ומושבו בביירות. אוסף המוזיאון החל להיאסף לאחר מלחמת העולם הראשונה ופתיחתו הרשמית של המוזיאון הייתה בשנת 1942. אוסף המוזיאון כולל מאה אלף פריטים, רובם עתיקות מחפירות שנערכו בלבנון, המתוארכות החל מהתקופה הפלאוליתית ועד תקופת הממלוכים. כ-1,300 פריטים מוצגים לקהל.
טלמון מרקו
ביוגרפיה
בשנת 1997, היה חלק ממייסדי חברת אקספנד נטוורקס. מרקו שימש כנשיא החברה עד שנת 2004.
אזהרת מסע
בישראל ישנם שני גורמים אשר אחראים לפרסם אזהרת מסע:
רשימת אזהרות המסע מתעדכנת באופן עיתי, בהתאם להתפתחויות במדינות השונות ולעדכונים מודיעיניים.
משה יעלון
ביוגרפיה
לאחר מכן הצטרף יעלון כחבר לקיבוץ גרופית שבערבה, שם עבד כרפתן וכמפעיל דחפור. הוא עדיין חבר הקיבוץ ומחזיק בו בית, אך מתגורר במכבים-רעות.
שירות סדיר
בשנת 1968 התגייס לצה"ל במסגרת גרעין הנח"ל "יעלון", והתנדב לצנחנים לגדוד הנח"ל המוצנח. בצנחנים עבר מסלול הכשרה כלוחם, ולאחר מכן יצא לקורס מ"כים חי"ר. בקורס מפקדי כיתות פגש בנחמיה תמרי, מפקד הפלוגה שלו, שהשפיע רבות על מסלולו של יעלון בצבא. תמרי אף פיקד על יעלון בפעולה הראשונה שלו מעבר לגבול, עת ארב כוח מהפלוגה לרכב מחבלים בירדן. תמרי מאוד העריך את יעלון, אולם יעלון סירב לבקשתו לצאת לקורס קצינים. הוא שימש כמפקד כיתה וסמל מחלקה מצטיין בגדוד הנח"ל המוצנח ואת שירותו הצבאי הסדיר סיים בדרגת סמ"ר בשנת 1971.
שירות כרמטכ"ל
סביב יעלון התעוררו מספר סערות תקשורתיות, חלקן בשל דברים שאמר, חלקן בשל דברים שהוצאו מהקשרם. בין השאר צוטט (שלא במדויק) ב־3 ביולי 2003 כאומר "ניצחנו" בהתייחסו לתוצאות האינתיפאדה השנייה, שנים לפני סיומה. כוונתו המקורית התייחסה לכך שהציבור הישראלי "ניצח" בכך שרוחו לא נפלה בשל מה שכונה על ידו "מתקפת הטרור של שנת 2000". יעלון אף רמז מספר פעמים כי הוא מתנגד למעורבות היתר של שר הביטחון שאול מופז בעניינים פנים-צבאיים, וכן התעמת פעמים אחדות עם חברי ועדת החוץ והביטחון של הכנסת בראשות ח"כ יובל שטייניץ.
סיום כהונתו
מספר שבועות לפני סיום כהונתו התבטא יעלון, בנאום שקיבל את השם "נאום הנחשים", ואמר "אני זוכר ששאלו אותי פעם מדוע אני ממשיך ללכת עם נעליים גבוהות בקריה, ועניתי להם - 'בגלל הנחשים בקריה'". רבים פרשו התבטאות זאת כתקיפה של חברי פורום מטכ"ל, אולם בריאיון בתוכניתו של יאיר לפיד ענה יעלון כי לא כיוון את דבריו ללובשי מדים, אלא לאנשי משרד הביטחון שיושבים בקריה.
יחידות מידה לא-תקניות
הצורך במערכת אחידה של יחידות מידה נוצר עוד בשחר האנושות. בטרם הומצאה השיטה המטרית (שהיא כיום התקן המחייב במדע ומערכת יחידות המידה המקובלת ברוב העולם) - לכל תרבות, גם לעתיקות שבהן, היו היחידות שלה. הטבלאות שלהלן מדגימות מספר מערכות יחידות מידה כאלה.
יחידות אורך
דוז'ה (योजन) - יחידת אורך וֵדית, ששמשה בעבר הרחוק בתת-היבשת ההודית. אורכה של דוז'ה נתון במחלוקת, והוא נאמד בין כ-6 לכ-15 ק"מ.
משה יעלון
קריירה פוליטית
ב-26 במאי 2007 אמר יעלון בתוכנית "פגוש את העיתונות" שפעולה קרקעית בעזה הכרחית, כדי לנקות אותה מטרור. כמו כן אמר שהירי הכבד לעבר שדרות ומלחמת לבנון השנייה באו בעקבות ההתנתקות.
שר הביטחון
ב-20 במאי 2016 הודיע יעלון על התפטרותו מהממשלה ומהכנסת, לאחר שנודע על כוונת ראש הממשלה להעבירו לתפקיד שר החוץ כדי לפנות את תפקיד שר הביטחון לאביגדור ליברמן, על מנת שתצטרף ישראל ביתנו לממשלה. בנאום ההתפטרות מתח יעלון ביקורת על נתניהו.
חיים אישיים
יעלון נשוי לעדה ואב לשלושה ילדים. בתו אשבל שירתה שירות לאומי, ובן ובת נוספים שלו שרתו ביחידות מובחרות. יעלון הוא קרוב משפחה של הזמר סטטיק. הוא בעל תואר ראשון במדע המדינה מטעם אוניברסיטת חיפה. מתגורר במודיעין-מכבים-רעות.
סטנלי
{{פירושונים| אישים:
דור הבייבי בום
בכלכלה
בני הדור הביאו בעצם היוולדם שינוי דמוגרפי וכלכלי שכולל בעיקרו עלייה תלולה באחוז הצעירים באוכלוסייה, שהתבטאה במעבר לכלכלת שפע וצריכה בשנות החמישים והשישים. בשנים האחרונות החלו ילידי דור הבייבי בום לצאת לגמלאות, ולתופעה זו השפעה על משקי מדינות המערב, ובעיקרה עלייה ניכרת באחוז הקשישים והגמלאים, שצפויה להתבטא במלואה עד 2030, כאשר יעבור אחוז הפנסיונרים בארצות הברית את רמת 20 האחוזים (לעומת כ-14 אחוזים ב-2018). לעלייה זו, מעבר להזדקנות האוכלוסייה, יש השפעה מכרעת גם על שיעורי התמותה.
האוסה (שפה)
אזורי התפוצה
האזורים בצפון ניגריה ובדרום ניז'ר שבהם מדוברת האוסה הם קאנו, קאצינה, דאורה, זאריה, גוביר. כולם נכללו בחליפות סוקוטו שהוקמה בראשית המאה ה-19 בעקבות מלחמה שכונתה "ג'יהאד" והונהגה על ידי שבטי פולאני (Fulani). האוסה מדוברת גם במערב אפריקה, דרום ניגריה ומרכזה, בנין, בורקינה פאסו, קמרון, גאנה, טוגו ומערב סודאן. כמו כן מצויות קהילות דוברות בערים גדולות במדינות נוספות ברחבי אפריקה.
גזירת צורות
גזירת צורות, כלומר יצירת מילים ממילים קיימות, שונה בהאוסה מן המוכר בעברית ובשפות שמיות אחרות.
בהאוסה כ־14 צורות של גזירת צורת רבים. השיטה הנפוצה ביותר מבוססת על הכפלת הברה או המילה כולה: bak'i=שחור. bak'ak'e=שחורים (גם הטונים משתנים). taga = חלון. tagogi = חלונות. gini = בניין. gine-gine = בנינים. gajere = קצר. gajeru = קצרים. במילה זאת עיקרו של השינוי דווקא בטונים, המשתנים בהברה האמצעית (אינם ניתנים להדגמה כאן).
דון דרייפר
בשלוש העונות הראשונות של הסדרה, משמש דרייפר מנהל מחלקת הקריאייטיב בחברת הפרסום "סטרלינג קופר", שפועלת בשדרות מדיסון שבמנהטן. בעונה הרביעית עמדה "סטרלינג קופר" בפני מיזוג כפוי, ודרייפר והממונים עליו פרשו ממנה והקימו משרד פרסום אחר.
מלחמת קוריאה
השניים הופגזו באש ארטילריה ונשק קל על ידי האויב, אך שרדו את ההתקפה. תוך כדי ניעור האבק מגופם הם הציתו סיגריות וחגגו, ודרייפר ציין שוויטמן, ככל הנראה, השתין על עצמו במהלך ההתקפה. בעודו מחזיק את המצית בידו, וויטמן ניקה את הכתם שעל מכנסיו, ואז הפיל בטעות את המצית על שלולית דלק שנשפכה במקום, שהציתה מצבור של חומרי נפץ. שרשרת אירועים זו גרמה לפיצוץ שהרג את דרייפר, והשחית את גופתו עד כדי כך שלא ניתן היה לזהותה. ויטמן הסיר מגופתו של דרייפר את תג השם והחליף אותו עם זה שלו.