cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
משקל תינוק בלידה
משקל התינוק מסביב לעולם
יש הרבה וריאציות למקורות לגבי משקל הלידה מסביב לעולם, שיעור מספר התינוקות הנולדים במשקל נמוך הוא כ־20,000,000 אך נתון זה אינו מדויק זאת משום שבהרבה מקומות לא שוקלים את היילודים בלידה. משקל היילוד מהווה אינדיקציה לבריאות האם והתינוק. על פי נתונים משנת 2013 ל־22 מיליון תינוקות היה משקל נמוך בלידה המהווים 16% מכלל התינוקות שנולדו. בדרום אסיה ישנו השיעור הגבוהה ביותר של תינוקות שלא נשקלו בלידתם שיעור של כ־66%, כמו כן, בעלי אחוז הגבוהה ביותר ברחבי העולם ללידת יילודים במשקל נמוך כ־28%. הבאים בתור מערב ומרכז אפריקה וכל שאר המדינות המתפתחות שלהן 14% של לידת תינוקות במשקל נמוך. יותר מ־96.5% מהתינוקות הנולדים במשקל נמוך נולדים במדינות מתפתחות ברחבי העולם. משום שהטיפול בתינוקות שכאלה דורש טיפול מיוחד הכרוך בעלויות רבות הדבר יכול להוות נטל כלכלי על קהילות מסוימות ברחבי העולם.
ארון אחירם
הכתובת
במחצית הדרך במורד הפיר המוביל לחלל הקבר נמצאה כתובת נוספת חרותה על הקיר הדרומי. בתחילה שיערו החוקרים שכתובת זו נכתבה כאזהרה לא להמשיך הלאה במורד הפיר. פרשנות מאוחרת יותר מייחסת את הכתובת לטקס חניכה פולחני שפרטיו המלאים לא ידועים.
דורודונטידים
הדורודונטידים היו קטנים משמעותית מהבסילוזאוריים, ופרופורציות גופם היו דומות יותר לאלו של הלווייתנים המודרניים מאשר לאלו של הבסילוזאוריים, שהיו בעלי גוף מוארך. רגליהם היו קטנות משמעותית, בדומה לקודמיהם, ולא היו מסוגלות לשאת את משקל הגוף על היבשה. עצם כדורית בזנבו מלמדת כי זנבו היה כשל הלווייתנים המודרניים - אופקי ובעל שתי אונות. זנבם כנראה שימש אותם כאמצעי ההנעה המרכזי.
רנאן (1998)
קריירה
רנאן התחיל את הקריירה שלו בקבוצת הנוער של קורינתיאנס, ובהמשך חתם ברד בול ברזיל.
בקיץ, הצטרף להפועל אכסאל מהליגה הלאומית.
עדה ואלרי טל
חיים אישיים
ב-14 באוקטובר 1994, ערב יום כיפור, נפטרה ואלרי טל ממחלת לב. לאחר הנתיחה שלאחר המוות, במהלכה גילו הרופאים את דבר היותה טרנסג'נדרית, הפרטים על עברה פורסמו בציבור ועוררו סערה תקשורתית. סערה נוספת התחוללה לאחר מכן, כאשר התגלה כי כל רכושה של ואלרי טל הושלך לרחוב מדירתה ונלקח על ידי עוברים ושבים.
גרה
ראשית העת החדשה
ב-1806 הקים נפוליאון את מפקדתו בעיר במהלך מלחמת הקואליציה הרביעית. מכאן, ב-12 באוקטובר 1806 שיגר הקיסר הצרפתי מכתב איום יהיר למי שבהמשך היה פרידריך וילהלם השלישי, מלך פרוסיה, מכתב שגרר את פרוסיה למלחמה ולתבוסה מוחצת בקרב יינה, כמה ימים לאחר מכן.
סדר כוחות הצבא הגרמני במערכה בפולין
קבוצת ארמיות דרום
קבוצת ארמיות דרום הייתה בפיקודו של גנרל-אוברסט גרד פון רונדשטט. מטרות קבוצת הארמיות היו להתקדם מכיוון שלזיה אל ורשה (הארמיות השמינית והעשירית), ולהשמיד את כוחות הצבא הפולני באזור קרקוב (הארמייה ה-14).
MBTI
ניגוד עניינים
חלק ניכר מהמחקרים התומכים בשימוש ב-MBTI נערכו על-ידי 'המרכז לאפליקציות של טיפוסים פסיכולוגיים'. המרכז פועל מטעם המרכז ל-MBTI וגם מוציא לאור "כתב עת" שמפרסם את מאמריו. התנהלות זו מעלה ספקות לגבי מידת ההטיה וניגוד העניינים העומדים מאחורי המאמרים. המרכז ל-MBTI הוא גוף כלכלי עם הכנסות שנתיות של 20 מיליון דולר. החברה מוכרת אפליקציה, ערכות למילוי ובדיקת השאלון, חומרי קריאה והכשרות. בתור גוף כלכלי, האינטרס של המרכז לפרסם מאמרים חיוביים עומד בניגוד לאינטרס המדעי לפרסם מאמרים אובייקטיביים. במאמר סקירה על הכלי נכתב :
ז'אן בודן
הרפובליקה (1576 - Six Livres de la République )
יצירתו הגדולה והמפורסמת ביותר היא ששת כרכי "הרפובליקה". בודן מבין את המונח על-פי פרשנותו הרומית - Res-publica, קרי, "עניין הציבור". בספרו הוא מבקש לכונן שלטון לגיטימי המושתת על עקרונות מוסריים כמו סדר, צדק, ותבונה - המייצגים עבורו את עצם יעודה של הישות השלטת. העיקרון החשוב ביותר אותו מציג בודן ב"רפובליקה", עיקרון שלא השתנה עד ימינו, הוא הריבון (souveraineté). הריבון מוצג כאבסולוטי וכתמידי. כל סוג של ממשל מוצג כארעי כיוון שהוא שואב את סמכותו ממקום אחר - הריבון הנצחי, המהווה למעשה את גרעין הכח הפרמננטי של כל גוף שלטוני. בודן הציג לראשונה את ההבדל בין מהות המשטר לצורתו הפורמלית. הריבון הוא אבסולוטי משום שכל ריבון, מעצם הגדרתו, פטור מן החוקים - הוא מעליהם.
בודן מחלק את החוקים לשלוש קטגוריות: חוקי האל - הקובעים את אופייה הדתי של הממלכה וגם המלך חייב בציות להם, חוקי הטבע - חוקי קניין בסיסיים וחירות הגוף שהם חלק מההוויה החברתית הטבעית, וחוקי יסוד הממלכה - מעין מסורת שבעל-פה, אשר כולם מסכימים לה בשל אופייה הקדום, המעניקה לגיטימציה מלאה לשלטונו של המונרך. לבסוף הוא "ממליץ" למלך להיוועץ עם נתיניו. בודן למעשה מבקש מהמונרך לשתף בהחלטותיו את המועצות הנושאות סמכויות ציבוריות.
מפלגת ריספקט
יחס עוין לישראל
גאלאוויי אינו מכיר בזכותה של ישראל להתקיים ואמר כי "איני מדבר עם נציגים ישראלים אלא עם הכתובת הנכונה - הרשות הפלסטינית". עוד טען כי "לא הכרה, לא נרמול יחסים. יש להחרים, למנוע השקעות ולהטיל סנקציות עד שמדינת האפרטהייד תובס".
מודסט מוסורגסקי
מוסורגסקי בבגרותו
במהלך השנתיים הבאות פגש מוסורגסקי כמה דמויות חשובות בחיי התרבות של רוסיה, בהם סזאר קואי (גם הוא קצין צבא) ומילי באלאקירב. מוסורגסקי חיבר כמה שירים וקטעים לפסנתר, לצד מספר ניכר של תרגילים בקומפוזיציה בהדרכת באלאקירב, ובשנת 1858 ויתר על הקצונה לאחר משבר קשה. ייתכן שלמשבר זה היה רכיב רוחני (במכתב אל באלאקירב הוא מזכיר "מיסטיקה ומחשבות ציניות בנוגע לאלוהות"), אבל טבעו האמיתי כנראה לא ייוודע לעולם. בשנת 1859 רכש מודסט בן ה-20 ניסיון חשוב בתיאטרון כאשר סייע בהכנות להפקת האופרה של גלינקה, החיים למען הצאר בנחלת גלבוב של זמרת לשעבר ובעלה העשיר; הוא פגש גם את ליאדוב ונהנה מביקור מפרה במוסקבה - שאחריו הצהיר על אהבתו ל"כל דבר רוסי".
מוסורגסקי בשיאו
חודשים אחדים אחרי שהפסיק לעבוד על "נישואים", השתכנע מוסורגסקי בן ה-29 לכתוב אופרה על סיפורו של בוריס גודונוב. לשם כך צירף ועיצב טקסט מתוך המחזה של פושקין וההיסטוריה של קאראמזין והשלים את הפרטיטורה רחבת הממדים בשנה שלאחריה, שבמהלכה התגורר אצל חברים ועבד במחלקת הייעור של המדינה. אבל בשנת 1871 לא התקבלה האופרה להפקה בימתית, כנראה משום שלא היה בה תפקיד מתאים ל"פרימדונה"; מוסורגסקי ניגש לעבודה והוציא גרסה שנייה, מעובדת ומורחבת. במשך אותה שנה שבה חלק מגורים עם רימסקי-קורסקוב הכניס ביצירה שינויים הרבה מעבר למה שדרש התיאטרון. בגרסתה זו התקבלה האופרה, כנראה במאי 1872, ושלושה קטעים מתוכה הוצגו בתיאטרון מריאינסקי בשנת 1873. (יש אומרים, שהאופרה נדחתה שנית בשנת 1872, אך אין ראיות לדבר.)
יצירותיו
יצירותיו של מוסורגסקי, החדשניות במובהק, שייכות עם זאת לז'אנר התקופה הרומנטית ונשענות על המסורת המוזיקלית הרוסית. הוא השפיע על מלחינים רוסים רבים אחריו, בהם דמיטרי שוסטקוביץ' (השפעתו של מוסורגסקי ניכרת בעיקר בסימפוניות האחרונות שלו) וסרגיי פרוקופייב (באופרות). בשנת 1868/9 הוא הלחין את האופרה "בוריס גודונוב", על חייו של הצאר הרוסי בוריס גודונוב, אך האופרה נדחתה על ידי תיאטרון מריאינסקי. מאוחר יותר, מוסורגסקי שיפץ את יצירתו עד הגרסה האחרונה בשנת 1874. הגרסה המוקדמת נחשבת לאפלה ותמציתית יותר מאשר הגרסה המאוחרת, אם כי גולמית וגסה יותר. ניקולאי רימסקי-קורסקוב תזמר מחדש את האופרה בשנת 1896 ושנית בשנת 1908. האופרה שופצה ועובדה על ידי מלחינים אחרים, בהם שוסטקוביץ', אשר יצר שתי גרסאות, אחת לסרט קולנוע ואחת לתיאטרון.
הנצחה
פסגות מוסורגסקי באי אלכסנדר שבאנטארקטיקה נקראות על שמו של מודסט מוסורגסקי.
144 קומות
עלילה
ג'ולייט מצליחה להעיר את סולו ויחד, הם מוצאים קבוצת ילדים, שכמו סולו, חיים ממה שהם מוצאים ברחבי הממגורה. חבורת הילדים מורכבת מנער, נערה, שני ילדים קטנים, ילדה אחת קטנה ותינוקת בשם אליס. ג'ולייט ששמעה את ווקר ושירלי, משוכנעת שברצונה לחזור לממגורה 18, מתחילה לבנות חליפה.
וזאני
הטיית מי הווזאני ותגובת ישראל
בשנת 2006, במהלך מלחמת לבנון השנייה, פגעה ישראל במתקני השאיבה של מי הווזאני.
צ'ארלס טיילור (פילוסוף)
קהילתנות
טיילור שייך לזרם פילוסופי במדע המדינה ובסוציולוגיה אליו משתייכים אף מייקל וולצר ומייקל סנדל, המותח ביקורת על תפיסת העולם הליברלית ועל תפיסת ה"אני" לה היא טוענת. על אף שזרם זה אינו אחיד, יש המסווגים את ההוגים הטוענים טענות מסוג זה כ"קהילתנים". הקהילתנים מדגישים את חשיבות הקשרים והמוסדות החברתיים והקהילתיים להתפתחות היחיד לכלל אדם בעל זהות מגובשת ומשמעות לחייו.
נטשה מוזגוביה
ביוגרפיה
בגיל 21 בשנת 2000 עזבה את "וסטי" והחלה לעבוד ככתבת בעיתון "ידיעות אחרונות" (העיתון "וסטי" שייך לקבוצת ידיעות אחרונות). בימיו הראשונים של ערוץ ישראל פלוס, הגישה את תוכנית התחקירים "המחלקה המיוחדת", וכן את "עושים רוח", תוכנית תרבות בערוץ הראשון, ו"הבוקר השביעי", תוכנית תרבות ששודרה בימי שבת בבוקר בערוץ 2, אותה הגישה לצד דפנה שפיגלמן.
חיים פרטיים
מוזגוביה נשואה לישראלי-אמריקאי והם הורים לשתי בנות ובן. היא מתגוררת עם משפחתה במרילנד שבארצות הברית.
אל מסתתר
הפיוט פותח את קובץ שירת הבקשות החלבי-ירושלמי וכן מופיע בחלק מספרי הזמירות של תנועת החסידות: בחסידות צאנז-קלויזנבורג נוהגים לשיר את הפיוט בסעודה השלישית. הפיוט עוסק בנושאים מתורת הסוד והקבלה ובמיוחד בעץ הספירות, כאשר כל בית מעשרת הבתים הראשונים עוסק באחת הספירות, מהגבוהה ביותר לנמוכה ביותר, והבית האחרון עוסק באחדות הספירות. שמו של מחבר הפיוט חתום באקרוסטיכון, באלפבית הפותח של בתי הפיוט.
תומסון ותומפסון
פיתוח
הרז'ה שאב כנראה השראה מדמותם של אביו ודודו, שהיו תאומים זהים. שניהם התלבשו באופן דומה וגידלו שפמים, ואף נהגו לתקן זה את דבריו של זה בדומה לתומסון ותומפסון. למרות זאת, הוא אמר שלא חשב עליהם באופן מודע כשיצר את התומפסונים.
היסטוריית הופעות
הם הופיעו לראשונה בסדרה בספר הסיגרים של פרעה, בו הכירו את טינטין לראשונה בתור חשוד בהברחת סמים, אך לאחר שהתברר שהוא אינו הפושע הם הפכו לידידיו. לאחר מכן הופיעו בהלוטוס הכחול, האוזן השבורה והאי השחור, אך עדיין היו חסרי שם. רק בשרביטו של אוטוקר טינטין מציג אותם לראשונה בשמותיהם, בפני פרופסור אלמביק. בהמשך הופיעו בכל הספרים מלבד טינטין בטיבט וטיסה 714 לסידני.
בנוסף, בשנת 1943 פורסמה סדרת קומיקס בשם "תומסון ותומפסון הבלשים", שנכתבה על ידי פול קינט ואוירה על ידי הרז'ה. הסדרה עסקה בהרפתקאותיהם של הבלשים, ללא שאר הדמויות מסדרת טינטין.
קרול גריידר
ביוגרפיה
היא השלימה את ה-Ph.D. בביולוגיה מולקולרית ב-1987 באוניברסיטת קליפורניה בברקלי בהנחיית ד"ר אליזבת בלקברן. במהלך לימודיה בברקלי הייתה גריידר שותפה יחד עם בלקברן לגילוי הטלומרז.
אהרן ליש
המתח שבין משפט התגלותי לבין המציאות החברתית
אהרן ליש התעניין כבר מראשית עבודתו המדעית בפעולת הגומלין שבין השריעה, ההלכה הדתית המוסלמית, ובין המנהג (עאדה, ערף). השריעה מייצגת משפט אלוהי, התגלותי, נצחי שאיננו ניתן לשינוי הנכפה על החברה מלמעלה. המנהג הוא חוק בלתי חרות המעוצב על ידי ההתנהגות הקיבוצית של הקהילה ומתוך כך צומח מלמטה כלפי מעלה מחוץ לפיקוחה של סמכות מרכזית, דתית או שלטונית, כלשהי. פעולת הגומלין שבין שתי שיטות משפטיות אלה מאפיינת את המשפט המוסלמי מאז הופעתו והתעצבותו. השריעה גילתה יכולת מרשימה לבולל בתוכה את המנהג ובימינו נכבש המנהג לשריעה גם באכסניה של השופט השבטי. יישום השריעה בחברה שבטית גרם לקרובם של הבדואים לאסלאם האורתודוקסי. ליש בחן את גילויו של המתח בין המשפט ההלכתי ובין המציאות החברתית בכמה תחומים, כפי שיפורט להלן.
המשפחה המוסלמית
השריעה חוללה מהפכה דרמטית במעמד האשה בכך שהפכה אותה, בהכללה, מנשוא מכר בתקופה הג'אהלית לצד בחוזה הנישואין, אם גם לא על בסיס של שוויון מלא לגבר, על כל הכרוך בכך (אישיות משפטית, כשרות לקניין ולעשייה בקניינים, זכויות ירושה). במחקרו על האשה המוסלמית, גילה ליש שהאשה ברבדים שונים של החברה, ובייחוד בחברה שבטית, בישראל, במדבר יהודה ובלוב, יכולה ליהנות מזכויותיה בענייני מעמד אישי על פי השריעה (ולא כל שכן על פי החקיקה של הכנסת שהשוותה אותה לגבר לכל פעולה משפטית) רק עד כמה שהנורמה המשפטית נסבלת על ידי המנהג.
דייוויד אטנבורו
ילדות ונעורים
אטנבורו גדל בבית הנמצא בתוך שטח הקמפוס של אוניברסיטת לסטר שאביו, פרדריק, היה נשיאה. הוא הבן האמצעי מבין שלושה בנים. אחיו הגדול היה השחקן והבמאי ריצ'רד אטנבורו. במלחמת העולם השנייה הוריו אימצו שתי ילדות יהודיות פליטות מאירופה.
אטנבורו בילה את ילדותו באיסוף מאובנים ואבנים. חיזוק לפועלו הוא קיבל בגיל 7 כאשר בת גילו שיבחה את ה"מוזיאון" שלו. כעבור מספר שנים אחת מאחיותיו המאומצות העניקה לו גביש ענבר אשר בתוכו "יצורים פרה-היסטוריים". כעבור 50 שנה יהווה גביש זה את המוקד לסדרה "מכונת הזמן הענברית".
עבודות נוספות
החל משנת 1983 עוסק אטנבורו, בשיתוף עם הקרן העולמית לשימור חיות הבר (WWF), בהפקת מחזות זמר הנוגעים לענייני שמירת טבע.
בשנת 2010 הגיש סרט מפלצות מעופפות 3D.
ניקולס הולט
קריירה
בשנת 2014 שיחק בסרט המדע הבדיוני "אדמה רעה: הדרך לזעם". בנוסף בשנה זו, שב לגלם את דמותו של חיה בסרט ההמשך "אקס-מן: העתיד שהיה" - תפקיד אותו חזר לגלם גם בסרטים "אקס-מן: אפוקליפסה" (2016) ו"אקס-מן: הפניקס האפלה" (2019). בשנת 2015 השתתף בסרט המתח "מקומות אפלים" ובסרט הפוסט-אפוקליפטי "מקס הזועם: כביש הזעם". בשנת 2016 הופיע בתפקיד הראשי בסרט "שווים".
בשנת 2019 גילם את הסופר ג'. ר. ר. טולקין בסרט ביוגרפי על חייו "טולקין" ובהמשך השנה שיחק בסרט הביוגרפיה האוסטרלי "ההיסטוריה האמיתית של כנופיית קלי"; המגולל את סיפורו של הפושע ושודד הדרכים נד קלי.
יצחק אבוהב דה-פונסיקה
תולדות חייו
בשנת 1642 היגר אבוהב לברזיל, והתמנה לתפקיד הרב של העיר רסיפה, בירת ברזיל ההולנדית. כאשר כבשו הפורטוגזים את העיר ב-1654, נמלט אבוהב, יחד עם הקהילה היהודית המקומית, חזרה לאמסטרדם. לאחר חזרתו לעיר, התמנה בשנית לתפקיד חכם ולתפקיד ראש ישיבת אמסטרדם. אבוהב הנהיג את קהילת אמסטרדם במשך כ-40 שנה ובתקופתו הקהילה פרחה ושגשגה. אבוהב נתן את הדחיפה הראשונית לבנייתו של בית הכנסת הפורטוגזי באמסטרדם שנחנך ב-2 באוגוסט 1675.
הופכות את היוצרות
רקע
העמותה מפעילה מודל סיוע המתמקד בקידום כלכלי ואישי, תוך דגש על שני היבטים מרכזיים: התפתחות מקצועית וביטוי עצמי. במרכז מודל הפעילות עומדת תוכנית לימודים שנתית במסלולי אופנה ודיגיטל, המלווה בטיפול פסיכולוגי חברתי. לצורך כך העמותה מפעילה מרכזי סיוע רב תחומיים לשיקום מקצועי, תמיכה נפשית, משפטית, כלכלית ומשפחתית, על פי תוכנית אישית הנבנית עם המסתייעת.
בנימין אהרן סלניק
שו"ת משאת בנימין
התפרסם כמורה הוראה ושאלות הלכתיות נשלחו אליו מכל תפוצות ישראל. חיבר מספר ספרים, אך המפורסם בהם הוא ספר השו"ת (שאלות ותשובות) משאת בנימין. בספר 112 שאלות ותשובות הלכתיות. יש בו תשובות מאת גדולי דורו מהם: רבי יהושע פלק כץ, מהר"ם מלובלין, רבי מרדכי יפה ורבי משה מאט.
יחסי אוקראינה–הודו
יחסי מדע וטכנולוגיה
במסגרת ההסכם שנחתם בין הודו ואוקראינה במאי 1992, מתכנסת ועדת המו"פ המשותפת מדי שנה לדיון ביישום פרויקטים, קיום תערוכות ושיתוף פעולה במחקר מדעי. הוועדה נפגשה לאחרונה בקייב באוקטובר 2007, ואישרה 11 פרויקטים למחקר ופיתוח למימוש. ימי מדע וטכנולוגיה אוקראינים נערכו בניו דלהי בדצמבר 2004. סוכנות החלל הממלכתית של אוקראינה ו-ISRO מקיימים שיתופי פעולה שוטפים בתחום החלל. באוקראינה יש תחום IT חזק מאוד. מוקדים טלפוניים רבים מחו"ל הצליחו. חברת Aptech Limited ממומבאי חתמה על הסכם במאי 2004 עם המכון הבינלאומי לניהול כוח אדם (המרכז להכשרה בתחום ה- IT באוקראינה) לארגון תוכניות IT לבתי ספר ומוסדות באוקראינה. ביו-טכנולוגיה היא המגזר האחרון בו חברות כמו ביוקון, גנום וכו' משתפות פעולה זו עם זו. היא מספקת גם טורבינות לתחנות כוח תרמיות, הידליות גרעיניות.
דוד מורדכוביץ' סידלר
ביוגרפיה
נפטר ב-16 באוקטובר 1981.
מורנה בקארין
חיים אישיים
בנובמבר 2011 בקארין נישאה לבמאי האמריקאי אוסטין צ'יק. בקארין הגישה בקשה לגירושין ביולי 2015 שהפכו לרשמיים רק במרץ 2016. לה ולצ'יק יש בן שנולד באוקטובר 2013.
סילס מרנר
עלילת הרומן
ילדה יתומה מגיעה לראבלו. היא לא מוכרת לאנשים שם, אבל היא למעשה ילדתו של גודפרי קאס, בנו הבכור של האדון קאס. אמה, מולי, נישאה בסתר לגודפרי, אך היא בת המעמד הנמוך ומכורה לאופיום. בליל חורף, מנסה מולי להגיע לעיירה עם הילדה על זרועותיה, כדי להוכיח שהיא אשתו של גודפרי ובכך להרוס אותו. בדרך היא לוקחת אופיום ומתיישבת על השלג לא ממוקדת, כשהילדה בזרועותיה. הילדה עוזבת את גופה הדומם של אמה ונכנסת לביתו של סילס. כשהוא מגלה את הילדה בביתו, מחפש סילס את אמה ומגלה את מולי, אותה הוא לא מכיר, קפואה למוות. סילס מחליט לגדל את הילדה וקורא לה אפי, על שם אחותו שנפטרה. אפי משנה את חייו לחלוטין. בצורה סימבולית, הזהב שנגנב מסילס מוחזר אליו בדמותה של אפי זהובת השיער. כעת, גודפרי קאס חופשי להינשא לאהובתו ננסי, ממנה הוא מסתיר את נישואיו הראשונים. אפי גדלה להיות גאוות העיירה ומשוש חייו של אביה המאמץ, סילס. באמצעותה הוא מצליח להשתלב שוב בקהילה. מאוחר יותר בספר נמצא האוצר הגנוב ומוחזר לסילס. גודפרי מתוודה בפני רעייתו ננסי שהאישה המתה הייתה אשתו ושאפי היא בתו. בני הזוג חשוכי הילדים פונים לסילס, מגלים לו את האמת ומבקשים ממנו שיוותר על אפי, על מנת שיוכלו לדאוג לה. ההחלטה נופלת בידי אפי, אשר אינה מעוניינת להיות בתו של ג'נטלמן אם משמעות הדבר שתאלץ לנטוש את סילס. בסוף הספר נישאת אפי לאהרון, בנה של דולי ווינתרופ, ושניהם עוברים להתגורר בביתו החדש והמורחב של סילס.
נושאים עיקריים
בסילס מרנר, משלבת אליוט בין הומור לסימבוליות עם רקע היסטורי מדויק, וכך היא בונה סיפור יוצא דופן על אהבה ותקווה. הרומן חוקר את נושא האהבה הגואלת, מושג הקהילה, תפקיד הדת וסטטוס האצולה והמשפחה. בזמן שדין ומסירות דתית משחקים תפקיד ראשי בטקסט זה, מתייחסת אליוט, כתמיד, לנושא האתיקה, כאשר ברור שלדידה קיימת הפרדה בין אתיקה לדת. הספר מציג סוגיות מוסריות רבות; דמויות שליליות כמו דאנסטן קאס באות על ענשן, בזמן שדמויות חיוביות ומעוררות אמפתיה כמו סילס מרנר זוכות לגמול ולהערכה. למרות שלכאורה מדובר בסיפור מוסרי פשוט המסתיים בטוב, נמתחת ביקורת על הדת, האצולה והשפעת התיעוש. הספר אמנם נכתב בראשית המהפכה התעשייתית, אך עשוי להתפרש כביקורת עליה.
מאיר חובב (סופר)
מאיר חובב (ו' בשבט ה'תרפ"ח, 28 בינואר 1928 - עשרה בטבת ה'תשע"א, 17 בדצמבר 2010) היה סופר ועורך, יקיר ירושלים.
אלף (זמן)
רבים ייחסו למעבר לאלף השלישי חשיבות רבה. חגיגות ענק ומופעי ראווה נערכו בכל רחבי העולם, לציון סיום תקופה (המאה העשרים והאלף השני) וגם תחילת תקופה חדשה, אירוע המתרחש אחת לאלף שנים. התקרבות האלף השלישי לוותה בחרדה רבה מפני תקלות הנובעות מ"באג 2000", ובהשקעות עתק כדי להתגבר עליו, ובסופו של דבר לא התרחשו תקלות מהותיות.
קול ערב
הקמת התחנה
בהכירו את הפוטנציאל האדיר של הרדיו הקדיש נאצר "משאבים כספיים אדירים להרחבת השידורים הציבוריים". "קול ערב" שודר לראשונה ב-4 ביולי 1953, שנה לאחר המהפכה המצרית של 1952 כתוכנית רדיו בת חצי שעה מתחנת הרדיו בקהיר. במהרה התפתחה התחנה והחלה להיות משודרת ברחבי העולם הערבי כולו. ב-1962 הורחבו השידורים ונמשכו כ-15 שעות ביממה. הרחבה זו הפכה את מצרים ל"שדרנית הדומיננטית במזרח התיכון ולשדרנית בינלאומית חשובה" בשנות החמישים והשישים. בעשור שלאחר מכן הורחב השירות והתחנה שידרה 24 שעות ביממה.
הרמן שטרוק
ארץ ישראל, 1922–1939
בשנת 1920 נישא שטרוק למלכה שטרייזנד. בדצמבר שנת 1922 עלו שטרוק ורעייתו לארץ ישראל והתיישבו בחיפה. בשנת 1925 עברו בני הזוג לבית הרמן שטרוק. זהו בית בעל שלוש קומות שעיצב עבורם האדריכל אלכסנדר ברוואלד ברחוב ארלוזורוב מס' 23. את המגרש עליו הוקם הבניין רכש שטרוק עוד לפני מלחמת העולם הראשונה. למרות ניתוקו הגאוגרפי המשיך שטרוק לשמור על קשרים הדוקים עם ידידיו באירופה, והמשיך לבקר מדי שנה בביתו שבברלין. עד שנת 1933 החזיק גם בסטודיו בברלין. למרות פרסומו העולמי כאמן לא הפך שטרוק לחלק מן האמנות הארץ-ישראלית הצעירה. מבחינה חברתית הוא היה אמנם שותף ליוזמות אמנותיות שונות, אולם בכל שנות חייו בארץ ישראל לא הציג תערוכה מיצירותיו ואף מיעט להשתתף בתערוכות קבוצתיות שנערכו באותה תקופה. הוא המשיך להיות פעיל ב"המזרחי" והשתתף בקונגרס הציוני ה-13, ה-14 וה-16. היה בקשר עם הרב קוק, וגם צייר דיוקן שלו. הרב קוק ראה את שטרוק כשליח "לגלות את היופי החן והקדושה שבארצנו הקדושה".
יצירתו של הרמן שטרוק
את פרסומו בקרב הקהילות היהודיות באירופה ובקרב חוגי האמנות האירופית קנה שטרוק בעיקר לאחר פרסום תחריטיו מהמסע לארץ ישראל בשנת 1903. בעזרת שליטתו בטכניקות ההדפס השונות יצר שטרוק נופים ותיאורי הווי של האוכלוסייה בארץ ישראל. הקהילות היהודיות תפשו את אמנותו כ"אמנות יהודית", בעיקר לאחר פרסום "דיוקן תיאודור הרצל" (1903). מרטין בובר ראה ביצירתו ביטוי "יהודי" השונה מן הנוסח ה"מזרחי" של תיאורי ארץ ישראל עד אז.
טירת כרמל
טִירַת כַּרְמֶל היא עיר במחוז חיפה בישראל. טירת כרמל ממוקמת בין המורדות המערביים של הר הכרמל ובין הים התיכון, דרומית לחיפה וסמוך לכביש 4, הכביש הישן מחיפה לתל אביב. לטירת כרמל רצועת חוף שאורכה 2.5 ק"מ. מאז 2009, ראש עיריית טירת הכרמל המכהן הוא אריה טל.
היסטוריה
בתקופה העות'מאנית התפתחה במקום העיירה הערבית א־טירה (الطيرة), או טירת אל־לוז (طيرة اللوز, טירת השקדים).
בסקר הכפרים בשנת 1945 שערכה ממשלת המנדט, היו בעיירה 5,270 תושבים, 5,240 מוסלמים ושלושים נוצרים.
לתושבי העיירה א־טירה היה חלק פעיל מאוד בהתקפות על היישוב היהודי והתחבורה באזור במאורעות (משנת 1929 עד 1948). במלחמת העצמאות הותקפה העיירה שלוש פעמים. לראשונה ב־12 בדצמבר 1947 התקיף האצ"ל את הכפר. הוא הרג 13 אנשים, פוצץ בית על יושביו וגרם נזק לכמה בתים נוספים. בין ההרוגים היו גם שני ילדים. בפעם השנייה – בין 22 ל־25 באפריל 1948, במהלך הקרב על חיפה, נערכה התקפה רחבה על טירה, בד בבד עם המתקפה של כוחות ההגנה על חיפה. לאחר ההתקפה הציע צבא ההצלה להעביר משפחות לירדן. ב־23 באפריל 1948 הופיעו גם סירות מהים והציעו את שירותיהן להעברת משפחות לחופי לבנון. אכן מספר קטן של אנשים עזב, ובשלב זה עוד נותרו בכפר כמה מאות תושבים.
הקמת טירת כרמל
בשנת 2013 הוטמן קו מתח גבוה בפאתי העיר, פעולה שאפשרה ייזום של עשרות פרויקטי בנייה חדשים הצפויים להכפיל את מספר תושבי העיר לעומת מספרם בשנה זו.
יחסי אוסטריה–אורוגוואי
יחסי אוסטריה–אורוגוואי הם היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין רפובליקה אוסטריה לבין הרפובליקה האוריינטלית של אורוגוואי. היחסים הדיפלומטיים בין שתי המדינות מתקיימים מאז ימי האימפריה האוסטרו-הונגרית. ב-1870 הכריז הברון אנטון פון פץ על הסכם דו-צדדי בנושא סחר וגילוי ארצות בין שתי המדינות.
שלום רוזנברג
מחקריו ושיטתו
בנימין איש-שלום מזהה שלשה צירים בפעילות המחקרית וההגותית של רוזנברג: ציר העוסק בלוגיקה, בחשיבה מדעית, ובסוגיות של 'דת ומדע'; ציר העוסק בסוגיות של 'דת ומוסר', דיון מקיף בסוגיית "והלכת בדרכיו", ודו-השיח בין האתיקה היהודית לאתיקה הכללית, בעיקר במשנתם של אריסטו, קאנט, וניטשה; וציר העוסק בסוגיות יסוד של האמונה היהודית, בעיקר תפיסת התורה וההתגלות ותפיסת הגאולה והמשיחיות. בעשור האחרון עסק בין היתר במחלוקת התאולוגית בין התניא לבין נפש החיים, יחסי דת ומוסר ובכלל זה חקר משנתו של עמנואל לוינס, ופילוסופיה של הדת, בייחוד ממשה מנדלסון ועד לפרנץ רוזנצווייג.
כתבים
בשנת 2007 ראה אור על ידי בית מורשה בירושלים ספר יובל לכבודו בשם "בדרכי שלום – עיונים בהגות יהודית, מוגשים לשלום רוזנברג". עם כותבי המאמרים בספר נמנים הרב אהרן ליכטנשטיין, אביעזר רביצקי, מרדכי רוטנברג, רבקה הורביץ, בנימין לאו, יוסקה אחיטוב ואחרים.
OKH
היטלר כמפקד ה-OKH
מצב זה נמשך עד לתום המלחמה. בין תוצאותיו היו הפקודה המפורסמת של היטלר לארמייה השישית לא לנסות לפרוץ את טבעת הכיתור הסובייטית במהלך קרב סטלינגרד, פקודה שהביאה להשמדת הכוחות הגרמניים בכיס סטלינגרד, ולתבוסה הגרמנית שרבים רואים בה את נקודת המפנה במלחמה.
קוורנר רייקה
שמות ואולם הבית
בעבר אומצה הקבוצה על ידי חברת הביטוח "טריגלאב" ושמה שונה בהתאם למשך מספר עונות. כמו כך נקראה הקבוצה בעבר "טורפדו". כיום יש לקבוצה הסכם חסות עם הברת התיירות "נובי רסורט".
יוניס קנדי שרייבר
עבודת צדקה ופרסים
בשנת 1984 קיבלה שרייבר את מדליית החירות הנשיאותית מהנשיא רונלד רייגן, הפרס האזרחי היוקרתי ביותר בארצות הברית. את הפרס קיבלה על עבודתה למען אנשים עם מוגבלות. בשנת 1988, היא קיבלה את מדליית Laetare, הנחשבת לפרס הגבוה ביותר עבור קתולים אמריקאים, על ידי אוניברסיטת נוטרדאם. בשנת 1990 הוענק לשרייבר פרס הנשר מאקדמיית הספורט של ארצות הברית. הפרס הוא הכבוד הגבוה ביותר של האקדמיה, וניתן לשרייבר כהוקרה על תרומתה לספורט הבין-לאומי. בשנת 1992 קיבלה שרייבר את הפרס השנתי על שם הסנאטור ג'ון היינץ, עבור שירות ציבורי לקהילות מוחלשות.
בשנת 2008 קיבלה שרייבר את פרס המייסדת מהמרכז הלאומי לחקר הבריאות כהוקרה על הישגיה.
עלי שכטמן
קורות חיים
ב-1994 יצא בניו-יורק לאור הרומן "בײַם שקיעה-אַקער" ("תלם לעת שקיעה") – הרומן הקלאסי האחרון שכתב בשפת היידיש.
ב-2015 תורגם הרומן "בײַם שקיעה-אַקער" לצרפתית על ידי רחל ארטל ויצא לאור תחת השם "La Charrue de Feu".
אדם צ'רניאקוב
קורות חיים
כאשר נבחר לעמוד בראש היודנראט, מילא את תפקידו נאמנה וניסה להקל על יושבי הגטו כמה שיותר. הוא בא במגע מתמיד עם השלטונות הגרמניים במטרה להקל על סבל הגטו ולהפעיל את כל קשריו כדי לשחרר אסירים יהודים שנאסרו על עבירות שונות. הוא ספג מהגרמנים עלבונות ומכות, אך לא נרתע מלהביע עליהם ביקורת.
ג'ורג'טו ג'וג'ארו
חייו
ג'וג'ארו נהנה מהמשרה הקבועה אך לא אהב את המבנה ההיררכי המורכב של פיאט, שהביא לכך שלא היה יכול לזהות את עבודתו במכונית המוגמרת. לכן, כשקיבל הצעת עבודה מבונה המרכבים נוצ'יו ברטונה ב-1959, הוא עבר אליו ונהנה מחופש עיצובי רב יותר. בעודו עובד עבור ברטונה, בגיל 22, הוא גויס לשירות חובה צבאי, לאחר שתכנן בפחות מארבעה חודשים את מכוניות האלפא 2000 ספרינט והגורדון-קיבל. בהתערבות ברטונה הועבר ג'וג'ארו לשרת בבסיס בקרבת טורינו ובמקום להתגורר בבסיס שכר לו ברטונה חדר מלון סמוך, שם הוא תכנן את האלפא ג'וליה ספרינט GT. בתמורה להטבות אלו צייר ג'וג'ארו דיוקנים של כל מפקדיו.
בשנת 1966 עבר ג'וג'ארו לסדנת גיה. בגיה נדרש ג'וג'ארו, בניגוד למשרד ברטונה בעל האופי המשפחתי, לנהל צוות עיצוב גדול ויצר קשרים עם תעשיית הרכב היפנית. לאחר שהשתלט אלחנדרו דה-טומאסו על גיה, התגלעו חיכוכים בינו לבין ג'וג'ארו. זה האחרון המשיך לעבוד כיועץ חיצוני במשך שנה, בשל התחייבויות חוזיות לגיה, ואז ב-13 בפברואר 1968 הוא יסד משרד עיצוב שלו ששמו שונה עם השנים ל-"איטלדזיין ג'וג'ארו".
הכוחות המזוינים של בריטניה
המלחמה הקרה
בשעה שהנוכחות הצבאית הבריטית ממזרח לסואץ הצטמצמה להונג קונג (עד ל-1997) ולברוניי, התמקדו הכוחות המזוינים במשימות הקשורות למלחמה הקרה. חלק משמעותי של הכוחות הפכו להיות חלק מכוחות נאט"ו באירופה ובמקומות אחרים. ב-1985 היו מוצבים 72,929 מאנשי הכוחות המזוינים ביבשת אירופה. משימותיהם של ארמיית הריין הבריטית וכוחות חיל האוויר המלכותי בגרמניה היו החשובות ביותר מבין משימותיהם של הכוחות המזוינים מחוץ לבריטניה בתקופה הזו. הצי המלכותי החל להתמחות בלוחמה נגד צוללות, עם דגש על לוחמה נגד צוללות סובייטיות במזרח האוקיינוס האטלנטי ובים הצפוני. במהלך שינוי זה ועקב אילוצים כלכליים, הוצאו מהשירות ארבע נושאות מטוסים קונבנציונליות ושתי אוניות סער אמפיביות בין השנים 1967 עד 1984.
לאחר המלחמה הקרה
מאז תום המלחמה הקרה חוו שלוש הזרועות של הכוחות המזוינים צמצומים משמעותיים בכוח האדם שלהם, בציודם ובתשתיות שלהם ובמקביל בוצע ארגון מחדש עם התמקדות על לוחמה מעבר לים.
כיום
במסמך סקירת ההוצאות של שנת 2013 חיזק שר האוצר של בריטניה, ג'ורג' אוסבורן את מחויבותה של הממשלה לצרכים הביטחוניים וציין שחוסר של 38 מיליארד ליש"ט בתקציב הביטחון הושלם ובהיותו 2% מהתוצר המקומי הגולמי, תקציב הביטחון נותר אחד הגדולים בעולם, תקציב ההצטיידות יגדל ב-1% לשנה החל מ-2015, יבוצעו צמצומים נוספים בכוח האדם האזרחי של משרד ההגנה, בחוזים עם המגזר הפרטי שנחתמו בעשור האחרון יבוצע דיון מחדש, יבוצעו שינויים במערך הרכש ויינתן דגש חזק יותר על לוחמת רשת.
הצי המלכותי
הצי המלכותי הבריטי זוכה לכינוי "הזרוע הבכירה", עקב היותו הוותיק ביותר מבין כל הזרועות של הכוחות המזוינים וכיום כוח ימי בעל יכולות טכנולוגיות מתוחכמות המפעיל 79 כלי שיט וכ-170 כלי טיס. מאז פירוקם של הצי המזרחי והמערבי ב-1971 כולל הצי המלכותי צי יחיד. הפיקוד על יחידות הצי מסור בידיו של מפקד הצי (Commander-in-Chief Fleet) שאחראי גם על חיל הנחתים המלכותי ועל חיל העזר של הצי (Royal Fleet Auxiliary). ענייני כוח אדם הם באחריותו של סגן מפקד הצי בדרגת תת-אדמירל.
טבריה
אטימולוגיה
יוסף בן מתתיהו, ומקורות חז"ל מציינים שטבריה נקראה, על ידי מייסדה הורדוס אנטיפס, על שם הקיסר טיבריוס. מטבעות עתיקים שנמצאו במקום מתקופת שלטונו של הקיסר קלאודיוס, משנת 54 לספירה, מראים כי בתקופה זו נקראה "קלאודיופוליס" (עירו של קלאודיוס), ויש הסבורים כי קיבלה מעמד של "פוליס", עיר-מדינה, רק בתקופה זו.
טבריה מכונה "טבור הארץ", ובשם זה נקרא חיבור של רבה של טבריה, משה קליערס, העוסק בתולדות העיר ובקדושתה. על הזיקה בין שם העיר לטבור, נכתב כי כמו הטבור בגוף האדם, מחלקת טבריה את גבולות ארץ ישראל המיושבת באותה פרופורציה שבה מחלק ה'טבור' את גוף האדם.
בתקופות הרומית והביזנטית
טבריה נוסדה בסביבות שנת 20 לספירה בידי הורדוס אנטיפס, ונקראה על שם הקיסר הרומי טיבריוס. יש הסבורים כי העיר נוסדה במקום בו עמדה בימי המקרא עיר בשם "רַקַּת" המוזכרת ב בין "ערי מבצר הצדים" המצויות בנחלת שבט נפתלי. בעניין זה התקיים ויכוח בין חכמי התלמוד, מהסיבה שרקת הייתה "עיר מוקפת חומה מימות יהושע בן נון", ולפיכך חלות עליה הלכות מיוחדות, למשל בדיני קריאת מגילה בפורים. חפירות ארכאולוגיות שנערכו במהלך המאה ה-20 על ידי הארכאולוגים ויליאם פוקסוול אולברייט ויוחנן אהרוני זיהו את תל רקת מספר מאות מטרים צפונית לגבולה העירוני של טבריה כיום.
בתקופה הצלבנית והממלוכית
בשנת 1099 נכבשה טבריה על ידי הנסיך הצלבני טנקרד במסגרת מסע הצלב הראשון, והייתה לבירת נסיכות הגליל שהיוותה חלק מממלכת ירושלים.
הנסיכים הצלבנים המשיכו לשכון בטבריה וזו זכתה לפריחה מסוימת בימיהם. העיר הייתה למרכז לצליינות, וכן לתיירות למעיינות החמים של העיר. בתקופה זו נבנתה כנסיית פטרוס הקדוש הקיימת באותו אתר גם כיום. בעיר שלטו נסיכי הגליל הצלבנים, והאחרון שבהם, רמון השלישי מטריפולי, הביא לפריחה בעיר, והיווה חלק מסיעת צלבנים מתונים, שניסו לבסס את השלטון הצלבני על הסכמים עם הערבים.
היישוב היהודי במאה ה-16 ובמאה ה-17
בתקופה זו פעלו בעיר מקובלים כדוגמת האר"י הקדוש שביקר בעיר בשנת 1571 והשל"ה הקדוש שבילה בה את שתי שנות חייו האחרונות, בטרם מת ונקבר בה ב-1628. מקום קבורתו של השל"ה, בסמוך לקברם של הרמב"ם ורבי יוחנן בן זכאי, מצוין עד היום כמקום קדוש ומוקד לעלייה לרגל.
התחדשות העיר במהלך המאה ה-18
בשנות ה-30 של המאה ה-18 הייתה העיר לבירתו של שליט הגליל דאהר אל עומר, שביצר את העיר. בין 1737 ל-1738 בנה בעיר את חומות טבריה, על מתווה החומה שבנתה דונה גרציה, וכן הקים את בית הסראייה שהיה מרכז שלטוני. בנו צ'ולייבי בנה בשנת 1745 את מצודת טבריה. בתקופתו נבנו בעיר שני המסגדים מסגד א-זידאני ומסגד הים שהפכו לסמל ויזואלי לעיר. כן בנה מבני ציבור רבים נוספים.
בתקופת המנדט
בשנת 1929 הקים שלמה פיינגולד בעיר מלון מפואר ששימש גם כבית קולנוע, בשם "מלון אליזבת". בעת הקמתו היה המלון בין המפוארים בארץ, ובטקס ההקמה נכח הנציב העליון. בשנת 1930 הוקם בעיר בית החולים שוייצר, ששימש את תושבי העיר והאזור עד להקמת בית החולים פוריה. בית החולים הסקוטי שהקים דייוויד ואט טוראנס בסוף המאה ה-19 פעל במקביל כמחלקת היולדות של בית החולים שווייצר.
טרסה ינינה קיארוצ'ינסקה
פעילות בתקופת השואה להצלת יהודים
בספטמבר 1942, פקיד הביא לנזירות הכרמליטיות תינוקת יהודייה כמעט גוססת בת כמה חודשים, שאמה הועברה למחנה ריכוז. בזכות הטיפול המסור של האם טרסה קיארוצ'ינסקה והנזירות, התינוקת הבריאה. הנזירות קראו לילדה בשם טרסה ידוויגה ג'בורסקה, שהוכר על ידי בית המשפט בסוסנוביץ, והיא נשארה במנזר עד סוף המלחמה.
טבריה
מלחמת העצמאות
ב-12 באפריל נכבשו על ידי "ההגנה" שני כפרים סמוכים (חירבת נאצר אל-דין וגבעת שיח' קדומי), כיבוש שניתק את האוכלוסייה הערבית בטבריה מהכפר הגדול לוביה. בנוסף הגיעו לעיר פליטים שהורידו את המורל בקרב הערבים. ב-13 באפריל הונחתו מן הכנרת אנשי "ההגנה" שהגיעו מעין גב. בשלב זה החלו נשים וילדים מקרב האוכלוסייה הערבית להימלט מהעיר, בחסות הבריטים.
בין 16 ל-17 באפריל תקפו כוחות של חטיבת גולני ושל הגדוד השלישי של הפלמ"ח את העיר העתיקה באמצעות מרגמות, פוצצו בדינמיט שמונה בתים והטילו מצור על העיר. לאחר מתקפה זו השתררה בהלה בקרב תושבי העיר הערבים, ומנהיגי הקהילה נפגשו עם המושל הבריטי של טבריה בבקשה להגנה. משהתברר להם שהכוחות הבריטים עומדים לעזוב את העיר ואינם יכולים לערוב לביטחונם, הוסכם על פינוי מאורגן בחסות בריטית. הפינוי נערך באמצעות משאיות ואוטובוסים של הבריטים והתושבים הועברו לנצרת ולצמח. ב-19 באפריל הושלם כיבוש העיר על ידי "ההגנה". ב-28 באפריל התקיים טקס בחצר תחנת המשטרה הבריטית, בו הונף דגל ישראל, והורד הדגל הבריטי, והוכרז כי טבריה היא תחת שלטון עברי. טבריה הייתה העיר המעורבת הראשונה במלחמת העצמאות שהתבסס בה שלטון עברי.
טרסה ינינה קיארוצ'ינסקה
פעילות בתקופת השואה להצלת יהודים
סיפורי הצלה נוספים של האם טרסה והמנזר בהנהגתה היו של מרישיה ופינקוסובה וילצ'ינסקה, שהייתה ילדה יהודייה שהובאה יחד עם סבתה על ידי מיצ'יסלב זאוואצקי, כומר בקהילת סנט טריניטי בבנדין, למנזר על מנת להסתירן בחסות האם טרסה. גם הילד אנדז'יי סימיאטקובסקי, בנה של אישה יהודייה בשם אסתר (מריה טרסה) פישר שהוטבלה, התארח בבית היתומים, כל פעם למספר ימים כשלמשפחתו נשקפה סכנה.
לאחר המלחמה
בקיץ 1946 אמה של טרסה ידוויגה ג'בורסקה, אותה הצילה טרסה ששרדה את המחנה, לקחה את בתה ונסעה איתה לקטוביץ. לאחר זמן מה גילו הנזירות שג'אורסקה נפטרה בבית החולים לילדים בקטוביץ.
טבריה
ספורט
אירוע הספורט הבולט בעיר הוא מרתון הכנרת המכונה גם "מרתון טבריה הבינלאומי", המתקיים מדי שנה, בראשית חודש ינואר, משנת 1977. מסלול הריצה, באורך 42,195 מטרים, מתחיל בטבריה, יורד דרומה לצמח, מקיף באופן חלקי את הכנרת, עולה צפונה עד עין גב, וחוזר, בכיוון ההפוך, באותה דרך עד לטבריה. מרתון טבריה הבינלאומי נחשב לאחד הוותיקים בעולם ומוכר על ידי aims, ארגון מרתונים בינלאומי. מכיוון שהמרתון נערך על שפת הכנרת בגובה כ-200 מ' מתחת פני הים זהו המרתון הנמוך בעולם.
מקס ברנר
היסטוריה
ביוני 2016 אירע במסעדה במתחם שרונה פיגוע ירי, בו נרצחו ארבעה ונפצעו עשרות.
ננה דזאגנידזה
באולימפיאדות השחמט
דזאגנידזה ייצגה את גאורגיה ב-9 אולימפיאדות שחמט.
אברשיים
מִשְׁפַּחַת הָאַבְרָשִׁיִּים (שם מדעי: .Ericaceae Juss) היא משפחה ענפה של צמחים דו-פסיגיים בסדרת האברשאים, המונה 150 סוגים ו-3,550 מינים. סוגים רבים במשפחה זו כוללים מינים המשמשים כגידול חקלאי למזון ומסחר, כגון חמוציות, אוכמניות, אזליאה ועוד. קטלב מצוי הוא הנציג היחיד בישראל לסוג אברשאים ולמשפחה זאת.
מאפייני המשפחה
הפירות מסוג הלקט שפתיחתם מסוגים שונים: חוצת מגורה, חוצת חיץ או שוברת חיץ. כמו כן, הפירות הם מסוג בית גלעין (ציר סיבי או רך בחלק ממיני-Monotropoideae) או ענבה (לעיתים נדירות כל ענבה מוקפת בגביע משתייר אשר גדל עם הפרי או מוקף בגביע בשרני במיני Gaultheria) שאינם נפתחים.
הודו המזרחית
השם "הודו" נגזר משמו של נהר האינדוס אשר בתת-היבשת ההודית. בתקופת יוון העתיקה המונח "הודו" שימש לתיאור רוב אסיה בחלקיה המזרחיים לממלכת פרס. מינוח זה שימש לפחות מימיו של הרודוטוס, במאה ה-5 לפנה"ס.
פפיאס
הספרים שכתב אבדו ונותרו רק קטעים שצוטטו במקומות אחרים, למשל אצל אירנאוס ואוסביוס מקיסריה. לפי פפיאס, הבשורה על-פי מתי נכתבה במקור בעברית ויש דיון בלתי פתור האם הכוונה לעברית ממש או לארמית. בנוסף, מצוטטת מדברי פפיאס התייחסות לחיבור בשם "לוגיה", שהחוקרים חלוקים עליו אם הכוונה לבשורה על פי מתי, או לחיבור אבוד ששימש כמקור למתי וללוקס ומכונה על ידי מצדדי השערת שני המקורות "מקור Q".
מהמט שול
קרלסרוהה
שול שיחק בקבוצת הנוער של נורדווסט קרלסרוהה. בשנת 1982 החל לשחק במחלקת הנוער של קרלסרוהה. את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת של קרלסרוהה בבונדסליגה ערך שול ב-21 באפריל 1990, בניצחון 5-0 על פ.צ. קלן. שול נכנס כמחליף במשחק זה, והבקיע את השער החמישי לקרלסרוהה. שול הוסיף עוד שתי הופעות עד לתום עונת 1989/90, ושיחק בקרלסרוהה עוד שתי עונות נוספות, בהן היה שחקן הרכב מן המניין, ושיתף פעולה בקישור עם ריינר שוטרלה, וולפגנג רולף ומיכאל הרפורט. במדי הקבוצה ערך שול 58 משחקים בהם כבש 11 ונחשב לאחד הכישרונות העולים בכדורגל הגרמני, כאשר בעונתו המלאה הראשונה בקבוצה, 1990/91, הבקיע שישה שערים וסייע לקרלסרוהה לסיים במקום ה-13, ובעונתו השנייה, 1991/92, הבקיע ארבעה שערים בעונה טובה של קרלסרוהה שסיימה שמינית. הצלחתו של שול בקרלסרוהה גררה התעניינות ממועדונים גדולים, ובקיץ 1992 חתם בבאיירן מינכן, בה יעביר קריירה ארוכה ועשירה.
חיים אישיים
מהמט שול נולד בקרלסרוהה לאב טורקי, ארגין יוסקל, ואם גרמניה. הוריו התגרשו כאשר היה בן חמש, ואמו התחתנה עם גרמני בשם הרמן שול, ממנו אימץ שול שם משפחה גרמני. מהמט שול היה שחקן כדורת בנעוריו וסיים את לימודיו התיכוניים בגימנסיה בקרלסרוהה.
מירב לפידות
מירב לפידות (נולדה ב-1976) היא קצינת משטרה בכירה בדימוס, דוברת משטרת ישראל לשעבר.
ביוגרפיה
לפידות הייתה דוברת מרכז השלטון המקומי, סגנית דובר במשרד האוצר, ובשנת 2007 מונתה לתפקיד דוברת רשות הדואר. ב-2013 החלה לשמש כדוברת ומנהלת אחריות תאגידית בבית ההשקעות מיטב דש. בשנת 2014 מונתה כדוברת משרד האוצר.
טמרה
נכון לסוף שנת 2021, כ-99% מתושבי טמרה הם ערבים-מוסלמים.
שלושה בני עורב
שלושה בני עורב (או "שלושה עורבים", באנגלית: The Three Ravens) היא בלדה עממית אנגלית. הבלדה תועדה לראשונה על ידי המלחין תומאס רייבנסקרופט בשנת 1611, אך קרוב לוודאי שהיא עתיקה אף יותר. נוסח שלה מופיע גם כמספר 26 באוסף הבלדות צ'יילד מן המאה ה-19. לבלדה גרסאות רבות, וכן גרסה עממית סקוטית אפלה יותר בשם "שני עורבים" (The Twa Corbies).
שני עורבים
גרסה סקוטית לבלדה, אפלה וצינית יותר, קרויה "שני עורבים". גם בגרסה זו דנים עורבים באביר המת, אך בה כל שומריו עזבוהו.
קרל החמישי, קיסר האימפריה הרומית הקדושה
המלחמות נגד צרפת והרפורמציה
קרל נלחם בצרפת פעמים רבות במסגרת המלחמות האיטלקיות, שהראשונה שבהן הייתה ב-1521 בצפון איטליה. ב-1525 כבש מידי הצרפתים את מילאנו ואת פראנש-קונטה, לאחר ניצחונו בקרב פאביה. הוא הכריח את פרנסואה הראשון, מלך צרפת, שאותו שבה במלחמה, לחתום על הסכם מדריד, שבו נכתב כי צרפת מוותרת על תביעותיה לצפון איטליה. עם זאת, לאחר שחרורו הורה מלך צרפת לפרלמנט לחזור בו מההסכם, כיוון שחתם עליו תחת לחץ. הצרפתים מצידם חתמו על ברית עם האימפריה העות'מאנית. הסולטאן סולימאן הראשון הצליח אכן במהלכיו הצבאיים נגד האימפריה הרומית הקדושה וכבש את הונגריה לאחר קרב מוהאץ'. ההתקדמות העות'מאנית נעצרה רק עם כישלונם במצור על וינה ב-1529. באותה שנה חתם קרל על הסכמים עם מלך צרפת ועם האפיפיור, לפיהם צפון איטליה ייוותר ברשותו.
משפחתו ויורשיו
קרל החמישי נישא ב-10 במרץ 1526 לאינפנטה איזבלה, נסיכת פורטוגל, בת דודו ואחותו של ז'ואו השלישי, מלך פורטוגל. היחיד מבניו שהגיע לבגרות, פיליפ, ירש מאביו את ספרד ונודע בשם פליפה השני, מלך ספרד. אחת מבנותיו, מריה נישאה לדודנה מקסימיליאן, לימים מקסימיליאן השני, קיסר האימפריה הרומית הקדושה. בת נוספת, חואנה, נישאה לז'ואאו, יורש העצר של פורטוגל, והייתה אמו של סבשטיאו, מלך פורטוגל. היא משלה בספרד בפועל לזמן-מה, במהלך היעדרותו של אחיה.
דודתו קתרינה, בת פרדיננד ואיזבלה, נישאה להנרי השמיני מלך אנגליה. אחיו פרדיננד, שנשא לאשה את יורשת ממלכות בוהמיה והונגריה, היה למלך שתי המדינות.
טביעת הספינה מוגושואיה
טביעת הספינה מוגושואיה (ברומנית: Catastrofa navei Mogoșoaia) התרחשה בבוקר של 10 בספטמבר 1989, כששיירה בת שש דוברות בולגריות, שהובילו מחצבי ברזל, וספינת הדחף Petar Karamincev התנגשו בספינת הנוסעים הרומנייה "מוגושואיה" והטביעו אותה בדנובה, אחרי גאלאץ, במקום הקרוי "נפתול החתולה" (Cotul Pisicii ), שם מגיע עומק הדנובה ל-20 מטר.
אריק ווארבורג
ביוגרפיה
במאי 1948 עמד ווארבורג בראש מגבית בדנמרק למען ההגנה. בשנת 1953 היה חבר בוועד ידידי מכון ויצמן בדנמרק.
ניקולאי לסקוב
ביוגרפיה
עם השנים הלכה והתגברה יכולתו האמנותית, והוא לא בחל ביצירה ספרותית ניסיונית: בסיפורים אחדים חיקה את השפה המיושנת של המאה ה-18, באחרים כתב בלשון עממית פשוטה. לעיתים חיקה את סגנון מספרי הסיפורים הרוסים הכפריים ושיבש במכוון מילים לועזיות כך שיישמעו רוסיות יותר – כך, למשל, הוא הופך את המילה пропаганда ("פרופגנדה", תעמולה), ל־пропуганда, שמזכירה את המילה הרוסית пуганый ("מבוהל") ורומז לכך שתעמולה היא הפחדה. הוא עסק רבות בחיי פשוטי העם הכפריים ובנתק שבינם לבין האצולה והשלטונות. אחד מסיפוריו הידועים והמייצגים ביותר, "האיטר" (Левша), עוסק במכונאי איטר, פוזל ולכאורה רפה שכל מהעיר טולה שמגויס על ידי הצאר כדי לבנות מכונה חדשנית זעירה שתציג למכונאים האנגלים את היכולת הגבוהה של האומנים הרוסים. האיטר מצליח לבנות מכונה שמרשימה לטובה את האנגלים, שמזמינים אותו להישאר לעבוד אצלם, אך הוא בוחר לחזור למולדתו. עם חזרתו השלטונות זונחים אותו והוא מת ממחלה, אך נשאר נאמן לרוסיה עד הרגע האחרון של חייו.
ODESSA
תולדות הרשת
מטרת הרשת הייתה יצירת קשר והברחתם של אותם חברי אס אס שנערכו אחריהם חיפושים. רוב חברי הקבוצה עזבו לכיוון אמריקה הדרומית ומדינות ערביות. לארגון היו קשרים בארגנטינה, ברזיל, גרמניה, ותיקן, מצרים, ספרד, שווייץ. מספר חוקרים טוענים כי נאצים בכירים שנמלטו לאמריקה הדרומית נעזרו בחברי הארגון, בהם היו אדולף אייכמן, יוזף מנגלה, אריך פריבקה, אריברט היים, אדוארד רושמן וכנראה רבים נוספים. אוטו סקורצני, הכומר אלויס הודאל ונאצים אחרים נחשדו בקשר עם הקבוצה.
קארל גילג
קריירה תחרותית
בשנת 1938 החליף גילג את אזרחותו ונהיה לגרמני. באותה שנה ניצח בתחרות גבלונז, וחלק מקום חמישי בתחרות באד אלסטר (ניצח: יפים בוגוליובוב). בשנת 1939 הגיע למקום השלישי בתחרות באד אוינהאוזן (אליפות גרמניה השישית, ניצח: אריך אליסקסיס). בשנת 1940 חלק מקום 3-4 בתחרות באד אוינהאוזן (אליפות גרמניה השישית, ניצח:גאורג קינינגר) והגיע למקום התשיעי בתחרות קרקוב/ורשה (האליפות הראשונה של הממשלות הכלליות, ניצחו: יפים בוגוליובוב ואנטון קוהלר). בשנת 1943 חלק מקום 6-7 בתחרות וינה (אליפות גרמניה העשירית, ניצח: יוסף לוקונץ).
ODESSA
בתרבות
ארגון זה מוזכר בסרט תפנית גורלית, שהופק ב-1989 בבימויו של איאן שארפ, וגם בספרה של אורה מורג "בחזרה אל הבונקר".
יוסיפ פיבאריץ'
קריירת מועדונים
בינואר פיבאריץ' חזר לדינמו זאגרב. ב-25 בפברואר 2012 פיבאריץ' ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה בניצחון 0–3 נגד קראלווץ. ב-21 באפריל 2012 הבקיע את שער הבכורה שלו בקבוצה בתיקו 1-1 נגד רייקה.
בספטמבר הבקיע בניצחון 1–2 נגד ארסנל במסגרת שלב הבתים של ליגת האלופות.
תהילים כ"ג
תוכן המזמור
פרשנויות שונות ניתנו לנושא המזמור; הפרשנות המקובלת היא שמדובר במזמור אישי, המתאר את ביטחונו של האדם באל. לעומת פרשנות זו מציג המלבי"ם את המזמור כעוסק בחייו האישיים של דוד לפני שהיה למלך, ומפרט כיצד חלקיו השונים של המזמור מקבילים לחיי דוד. פרשנות נוספת מוצגת במדרש תהילים: חז"ל מציגים את המזמור כסמל לקורות עם ישראל במדבר.
הלחנות וביצועים
שלמה קרליבך הלחין וביצע גירסה נוספת לפסוק ד', "גַּם כִּי אֵלֵךְ בְּגֵיא צַלְמָוֶת לֹא אִירָא רָע כִּי אַתָּה עִמָּדִי" (תהילים כ"ג, ד), תחת השם "Gam ki elech 1".
המוקטעה
היסטוריה
לאחר הקמת הרשות הפלסטינית ב-1994 היא הקימה את בירתה ברמאללה הסמוכה לירושלים, והשתמשה במבנה כמתחם לנשיא הרשות הפלסטינית יאסר ערפאת.
קפרשט
חיי תרבות
בשנות ה-20 פעל בעיר תיאטרון חובבים. בעיר התגוררו מספר כתבים קבועים של מספר עיתונים, בהם עיתון ביידיש בעריכת זלמן רוזנטל. החיים בעיר בשנות ה-20 תוארו בספר "סיפורי רשקוב" מאת הסופר יחיאל שרייבמן, ששימש בשנים אלו כפסנתרן בבית הכנסת לצד החזן המפורסם רב דוד זילברמן (1870-1935). המשורר והמורה הבסרבי המפורסם, מרדכי גולדנברג, חי בעיר. הסופרים היהודים הרץ ריבקין, צבי צלמן, אריאל קופרוב, סאוסל (סופיה) קליימן, כמו גם סופר הפרוזה המפורסם, חוקר התלמוד והספרות העברית משה סמבטיון, כולם הגיעו מקפרשט.
פאול פלוסמן
פאול פלוסמן (בגרמנית: Paul Flussmann 14 ביוני 1900 - פברואר 1977) היה שחקן טניס שולחן יהודי-אוסטרי, בעל 8 מדליות באליפויות עולם בטניס שולחן, מהן 3 כסף ו-5 ארד. פעמיים ברציפות אלוף אוסטריה (1927 ו-1928). היה בין מייסדי הפדרציה הבינלאומית לטניס שולחן.
ביוגרפיה
במסגרת אליפות הבינלאומית השנייה בטניס שולחן שנערכה בברלין, גרמניה ב-16 בינואר 1926 היה בין מייסדי הפדרציה הבינלאומית לטניס שולחן, שארגנה בשלב הראשון את הקונגרס הראשון בטניס שולחן שבו דנו בנושא הציוד, עקרונות וחוקי המשחק ואת אליפות העולם הראשונה שנערכה בלונדון, אנגליה בתחילת דצמבר אותה שנה. באליפות הוא זכה בשתי מדליות, כסף וארד. מדליית כסף בטורניר הקבוצתי ומדליית ארד בטורניר זוגות ביחד עם מוניו פילינגר.
סוזן בורדו
סוזן בורדו (באנגלית: Susan Bordo; 24 בינואר 1947) היא פרופסור לאנגלית וללימודי נשים באוניברסיטת קנטקי (University of Kentucky) בארצות הברית. נכון לשנת 2014 היא מחזיקת הקתדרה על שם אוטיס א. סינגלטרי (Otis A. Singletary) למדעי הרוח באוניברסיטת קנטקי, שם היא מלמדת אנגלית ולימודי נשים. היא מתמחה בתרבות עכשווית והקשר שלה לגוף האדם, תוך התמקדות בהפרעות נשיות מודרניות כגון אנורקסיה ובולימיה, ניתוחים קוסמטיים, יופי ותאוריית האבולוציה. בנוסף היא עוסקת בקשר בין גזענות לגוף האדם, בגבריות ובהטרדה מינית.
כתיבתה
הכתיבה של בורדו תורמת למחקר הפמיניסטי-תרבותי ולימודי מגדר, בכך שהיא מקשרת תרבות צרכנית מודרנית ישירות להתהוות של גופים מגדריים. היא ידועה בעקבות פרסום ספרה משנת 1993, "משקל שלא ניתן לשאת אותו: פמיניזם, תרבות מערבית והגוף". הספר עוסק בהשפעה של תרבות פופולרית (כגון טלוויזיה, פרסום ומגזינים) על עיצוב הגוף הנשי, ועל הפרעות נשיות טיפוסיות כמו היסטריה, אגורפוביה, אנרוקסיה ובולמיה, אותן היא מתארת כ"התהוות מסובכת של התרבות".
מחקר נוסף של בורדו שעורר עניין הוא "הגוף הגברי: מבט חדש על גברים בציבור ובפרטי" (1999), טקסט שבורדו מתארת כ"חקירה אישית/תרבותית של הגוף הגברי מנקודת מבט נשית".
הקשר תאורטי
בורדו טוענת ש"ידע הוא טבוע בגוף, מיוצר מנקודת מבט על ידי גוף שממוקם כישות חומרית בקרב הרבה ישויות חומריות". לפיכך היא ממוקמת במסגרת עבודה חומרית, כפי שסוזן הקמן אומרת "הדגש של בורדו על החומריות של הגוף, מה שרובנו נקרא לו גוף 'אמיתי', הוא פונקציה של הטענה התאורטית המרכזית שלה". המיקום של בורדו הוא בהקשר תאורטי חומרי ופמיניסטי; העבודה שלה לעיתים מושווית ומנוגדת לזו של ג'ודית באטלר (העוסקת ביצירת מגדר וגוף). על פי הקמן, יש שוני ודמיון בעבודות שתיהן: בזמן שבורדו לעיתים מרמזת שהגוף הוא טקסט שצריך לרשום ולפרש, היא גם מדגישה את החומריות והמיקום של גופים בחברה המערבית, ואילו באטלר עוסקת בגוף כמשקף יחס גדול יותר עם מחשבה פוסט מודרנית ב"להתייחס לגוף כטקסט טהור". בורדו מאתגרת את הגוף הטקסטואלי הטהור כי "אם הגוף הוא טקסט טהור, אז הוא יכול להיות כנוע, עם אלמנטים לא מייצבים, אז אפשר להדגיש ולשחרר את ההגדרה העצמית. אבל האדם נשאר תוהה, האם יש גוף בטקסט?" לבורדו זוהי "ההגדרה התרבותית של הגוף והחומריות שלו כפי שניתנים לנו", שצריך להתנגד להם לדבריה, ולפיכך גופים "אמיתיים" צריכים להיות המוקד של ניתוח פמיניסטי והתנגדות פמיניסטית."
מידטאון מנהטן
מידטאון מנהטן (מרכז העיר של מנהטן, או האזור האמצעי של האי מנהטן, באנגלית: Midtown Manhattan) הוא אזור בלב רובע מנהטן בעיר ניו יורק במדינת ניו יורק שבארצות הברית. הרובע מכונה בפשטות "מידטאון".
יחסי ישראל–צרפת
משנת 2004
ביולי 2005, שבועות ספורים לפני ביצוע ההתנתקות, שרון הוזמן לביקור רשמי בפריז והתקבל בכבוד גדול. השיפור בהידברות בין ישראל לבין צרפת בא לידי ביטוי בקיץ 2006 בעת גיבוש החלטת האו"ם על הפסקת אש במלחמת לבנון השנייה. ההחלטה הייתה תוצר של שיתוף פעולה אמריקני-צרפתי שאותה קיבלה ישראל. כמו כן, צרפת תבעה מהממשלה הפלסטינית בראשות חמאס להכיר בישראל ולזנוח את הטרור.
במאי 2007 נבחר ניקולא סרקוזי לנשיא צרפת. סרקוזי נתפס כאוהד ישראל והצהרותיו כי לא יתפשר על ביטחונה של מדינת ישראל סימלה מהות חדשה ביחסי ישראל-צרפת.
השפעה תרבותית
עם התחממות היחסים בין שתי המדינות בשנים האחרונות, נערך בישראל פסטיבל סרטים צרפתיים מדי שנה כשבמקביל, הקולנוע הישראלי והספרות העברית זוכים לנוכחות מכובדת ומוערכת בצרפת. בנוסף, מספרם של בתי הספר ללימוד השפה הצרפתית בישראל נמצא במקום השני אחרי השפה האנגלית ובאוניברסיטאות ברחבי המדינה מתקיימים חוגים שמלמדים את תרבות צרפת.
צבי ברגמן
ביוגרפיה
ברגמן נולד בפתח תקווה בשנת 1908 למשפחה מסורתית, הוא הבן השני מתוך שבעת ילדיהם של יצחק שעלה לארץ ישראל מרוסיה הקיסרית ולחיה, בת למשפחת שמרלינג מחברון, אחיו הצעיר זלמן היה לוחם באצ"ל והשתתף בפריצה לכלא עכו, אחותו הצעירה דובה היא יקירת העיר פתח תקווה לשנת 1997. עם התקדמות הבריטים לארץ ישראל, גורש אביו יחד עם עוד מתיישבים, ונכלא בידי הטורקים.
הגדודים העבריים
גדוד 38 של קלעי המלך
גדוד 38 (שירות), רגימנט הפוסילירים המלכותיים (העיר לונדון) - ("קלעי המלך" בפי המשרתים בו) כונה "הגדוד הלונדוני". רוב חייליו מוצאם היה מלונדון שבאנגליה, ומיעוטם היו אמריקנים. בגדוד זה, שאף בראשו הועמד פטרסון לאור הצלחתו בגדוד נהגי הפרדות, היו שני שלישים מן הקצינים יהודים, בעוד בגדודים האחרים רוב הקצינים היו נוצרים. לגדוד זה התגייסו באנגליה.
גדוד 39 של קלעי המלך
היוזמים העיקריים של הקמתו היו יצחק בן-צבי ודוד בן-גוריון שגלו מהארץ בזמן המלחמה בפקודתו של ג'מאל פאשה שינו את עמדתם. 5,000 מתנדבים (לא כולם הספיקו להגיע לארץ ישראל) הרכיבו את הגדוד שפעל תחת פיקוד בריטי. מפקד הגדוד היה הקולונל אליעזר מרגולין. היה בו גרעין מגובש של אנשי "החלוץ" ו"פועלי ציון", כלומר בניגוד לגדוד ה-38 הבריטי מרבית אנשיו היו ציונים. ב-1918 נשלחו חיילי הגדוד לארץ ישראל, לשם הגיע באותו זמן הגדוד ה-38.
ג'יימס מקליין
ביוגרפיה
בשנת 1944 זכה מקליין באליפות ארצות הברית בשחייה ובכך היה לשחיין הצעיר ביותר אי פעם שזכה באליפות בגיל 13 שנים וחצי בלבד.
אלוף אולימפי
בתחרות שחייה שנערכה בניו הייבן, קונטיקט בפברואר 1952 קבע מקליין במשחה שליחים 4x200 מטר חופשי, שיא עולם חדש של 8:29.4 דקות, שיא זה החזיק מעמד 4 שנים.
הגדודים העבריים
"הראשון ליהודה"
לקראת אביב 1920 כבר פוזרו שני הגדודים הראשונים, ושארית מחייליהם עברו אל הגדוד הארצישראלי, כעת תחת פיקודו של מרגולין. הבטחת שר המלחמה קוימה, והגדוד שינה את שמו ל"הראשון ליהודה", סמלו היה סמל המנורה וסיסמתו "קדימה". היה זה הגוף הצבאי הראשון שכל סמליו עבריים. המתנדבים הארצישראליים ניסו בעקשנות להישאר למרות הדמובליזיציה (שחרור החיילים) שמטה הצבא דרש בתוקף. רבים מהם היו קרועים מוסרית בין ההתנדבות הצבאית לבין עבודת הפועל, אך חלק הצליחו להאריך בעוד מספר חודשים את שירותם. בהדרגה נותרו בו רק 400 חיילים. הרברט סמואל תכנן להקים "מיליציה מעורבת" של יהודים וערבים וחלק מחיילי ויוצאי הגדוד נרשמו אל המחלקה העברית שבה.
במאורעות תרפ"א הגיעו, ביוזמת מרגולין, כמה עשרות חייליו החמושים של הגדוד אל יפו ותל אביב ולקחו חלק בהגנתה מפני הפורעים הערבים. בין השאר מנעו את פריצת הערבים למתחם בתי וורשא היהודי. התערבותם בפוגרום הביאה לסיום שירותם וסתם את הגולל על רעיון ה"מיליציה" המתוכננת.
הר שלמה
פסגתו של ההר מחוברת בשבילים מסומנים להר יהורם, לנחל שלמה ולכביש 12, וכן לנחל נטפים. השבילים המסומנים בהר שלמה מאופיינים בתלילות חדה במיוחד, עקב מבנהו הכללי של ההר.
מורן אטיאס
קולנוע וטלוויזיה
בשנת 2011 שיחקה בעונה השלישית של סדרת הטלוויזיה, "צווארון לבן", בתפקיד כריסטי, חברתה של הסוכנת דיאנה בריגן, ובעונה השלישית של הסדרה הישראלית "החברים של נאור", בתפקיד הבת של דלאל.
אימאני
ביוגרפיה
ב-3 בספטמבר 2021, הוציאה את אלבום המוזיקה השלישי שלה, Voodoo Cello.
בדידותו של הרץ למרחקים ארוכים
תקציר העלילה
בתחילת הסרט רואים את קולין סמית' (טום קורטני) רץ לבדו באזור כפרי וקולו נשמע אומר כי הוא משפחתו מתמודדים עם הקשיים וכי הוא רגיל לרוץ בעיקר בעת בריחה מהמשטרה.
גירית קווקזית
תיאור
בדומה לקרובתה היא אוכלת כל ופעילה בלילה, לעיתים קרובות בזוגות.
אריק ג'ונסטון
ביוגרפיה
לקראת סוף 1953 מונה על ידי הנשיא אייזנהאואר כנציגו המיוחד, בדרגת שגריר, לשם הפגת המתיחות בין ישראל לשכנותיה (סוריה, ירדן ולבנון). במיוחד התרכזה שליחותו של ג'ונסטון בהשגת הסכם בנושא חלוקת מי הירדן ובדיקת מצב הפליטים הפלסטינים. ג'ונסטון הביא איתו למזרח התיכון תוכנית לפיתוח משותף של מקורות המים באזור הכנרת. תוכנית ג'ונסטון שהוגשה על ידיו באוקטובר 1955 התקבלה על ידי ישראל וירדן, אך נידחתה על ידי מדינות ערב שאף אילצו את ירדן לחזור בה רשמית מהסכמתה (על אף שבפועל נקטה ירדן במעשים ליישום התכנית), אולם בתחילת שנות ה-60 שימשה את ישראל כצידוק לכך שמפעלי המים שלה תואמים את החוק הבינלאומי. לטענת ישראל, תוכנית ג'ונסטון נתקבלה על ידי הערבים מבחינה טכנית ונדחתה אך ורק מטעמים מדיניים. כן טענה ישראל שמכיוון שירדן שואבת מים מהירמוך בהתאם לתוכנית ג'ונסטון, גם לישראל מותר לשאוב מים מהירדן בהתאם לתוכנית.
ג'ונסטון נפטר בשנת 1963, בגיל 66 שנה, מגידול במוח.
הר חזקיהו
תצפית מהר חזקיהו
מהר חזקיהו רואים בקעות גבוהות מגובה 400 מ' (שזפון), בקעת הירח, מהבקעות להרי אילת. קיימת תלילות גבוהה מאוד (הר שחורת וכו'), הערבה – מרזב שטוח תוצאה של בקע הסורי אפריקני הנוף שטוח כי בעבר התנקז לים התיכון. הנחלים היו מתונים וגדולים. מערבה נחל פארן, ואדי אל-עריש. קיימים אגנים שנסתמים בגלל התמתנות שלהם ובחוסר ניקוז החוצה.
חיים גורי על המקום והתצפית
"כאן נתגלה הנוף הקרוי בפי הסיירים בשם המסתורין והיפעה: "בקעת הירח". האנשים ישבו וצפו. הנוף חרג מממשות החושים, טיפס נטרף ובלתי נתפס  בסולמות הדמיון, הגיע נשגב מבינתנו לתחום ההזיה;  רכסי גרניט שחורים-סגולים, המקיפים בקעה, המאכלסת בתוכה קונוסים של אבן שחם אפילה כמותם. משחק גוונים כהה, פני קרקע קדמונית. דומה, זה עתה יצאו מתחת ידי הבורא. תיגע בהם- תשיב ידך נחרד ; עדיין לוהטים הם. חתימת שיח או אילן בבל ייראו. נוף צחיח, עקר. נוף המכסה על עצמו, הבז לבני-אדם. מיליוני שנים התבזבז יופי זה מבלי שאיש כינהו בשמו, מבלי שהעיר עליו משורר בסערת מילים נפתלות וגדולות. בקעת הירח, נוף הסהר הרחוק, ארץ הכתמים האפלים. כאן חבויים האוצרות הגנוזים. כאן מצויים העושר וההפתעה. כאן, קילומטרים אחדים צפונה מהים. צוקי השחם, בני האנרכיה הנשגבת ביותר שעלול ליצור דמיונו המתעתע של האלוהים, היוו מכשול עצום  לתחבורה   ולסיורים".
היינריך בארת
בשנותיו האחרונות
בארת חזר מבריטניה לגרמניה, שם הכין אוסף של אוצר מילים ממרכז אפריקה (גותא, 1862-1866). בשנת 1858 יצא למסע נוסף באסיה הקטנה, וב-1862 ביקר במחוזות העות'מאניים באירופה. חיבורו על מסעותיו אלה פורסם בברלין ב-1864.