cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
התנגדות גרמנית לנאציזם
ההתנגדות בקרב הצבא (1938–1942)
ב-28 בספטמבר הגיעו צ'מברלין והיטלר להסכם מינכן, אשר הביא לביתורה של צ'כוסלובקיה, ולכניסת הוורמאכט לחבל הסודטים מבלי שתיירה ירייה אחת. כל תוכניות הקושרים קרסו באחת. קושרים אחדים הביעו אכזבה מפעולת צ'מברלין, אך סירבו לפעול בתנאים הפוליטיים החדשים שנוצרו. האלדר לא הסכים לשתף עמם פעולה, וגם ויצלבן סבר שהחיילים לא ישתפו פעולה בשל ניצחונו האדיר של היטלר והפופולריות שלו בדעת הקהל. לפיכך, סבורים רבים, ביניהם גם ההיסטוריון טרי פרסינן שכתב ספר על הנושא, כי צ'מברלין הכשיל את הניסיון המבטיח ביותר להפיל את המשטר הנאצי. הימים שלפני הסכם מינכן היו הימים הקרובים ביותר להוצאה לפועל של קשר כנגד היטלר, עד לקשר העשרים ביולי, כשש שנים לאחר מכן.
כאשר בנובמבר 1939 נראה כי היטלר עומד להורות על מתקפה במערב, שכנעו הקושרים את הגנרל וילהלם פון לב, מפקד קבוצת ארמיות C על הגבול הבלגי, לתמוך בקשר אם תינתן פקודת הפלישה. אוסטר עצמו נפגש עם גורמים בלגים והולנדים, והזהירם כי בכוונתו של היטלר להפר את הנייטרליות של ארצם, ולפלוש דרכה אל צרפת, כפי שאירע בשנת 1914. אזהרותיו נתפסו כדיסאינפורמציה מכוונת. כאשר דחה היטלר את המתקפה עד למאי 1940 איבד הקשר את תנופתו, והלדר היה עתה בדעה כי העם הגרמני לא יקבל את פעולת הקושרים.
ההתנגדות הכנסייתית ל"המתות החסד"
מדיניות זו נתקלה בהתנגדות חריפה בחברה הגרמנית, ובמיוחד בקרב הקתולים. למרות נטייתו של האפיפיור למנוע התנגדות פוליטית למשטר בקרב הקתולים, לא ניתן היה עוד להכיל את הזעם על רציחות ההמונים. המצב החמיר כאשר מסע המלחמה במזרח מילא את בתי החולים בפצועים, והשמועה אמרה שגורלם של אלו יהיה כגורל החולים הכרוניים.
ההתנגדות הקומוניסטית
התזמורת האדומה של שולצה-בויזן והארנק
קבוצה קומוניסטית נוספת, שמנתה כמאה אנשים, הונהגה בידי חשמלאי יהודי בשם הרברט באום. עד שנת 1941 פעלה הקבוצה כקבוצת לימוד פסיבית, אך לאחר המתקפה על ברית המועצות החלה בפעילויות שמטרתן התנגדות אקטיבית למשטר. במאי 1942 הציתו אנשי הקבוצה תערוכה אנטי-קומוניסטית במרכז ברלין. הפעולה בוצעה באופן רשלני, והדבר הוביל למעצרם של רוב אנשי הקבוצה. עשרים מהם הוצאו להורג, ובאום "מת בעודו במשמורת". פעילות זו הביאה לסיומן של פעולות ההתנגדות הקומוניסטיות הגלויות, על אף שמבנה המחתרת של ה-KPD המשיך להתקיים, עד לפעילותם הגלויה בימים האחרונים של הרייך השלישי.
פעולות ההתנגדות וניסיונות ההתנקשות של טרסקו
עם פרוץ מלחמת העולם השנייה שירת טרסקו בפולין ובצרפת וב-1941 נשלח לתפקיד מטה ב"קבוצת ארמיות המרכז", עליה פיקד דודו, הפלדמרשל פדור פון בוק. טרסקו צפה בפשעי המלחמה שביצעו הגרמנים ברוסיה, ובמיוחד ביחס ליהודים. הוא זועזע עמוקות, והדבר המריץ אותו להמשיך בפעולות כנגד היטלר. כקצין בכיר, היה טרסקו מודע לפקודות הפליליות שניתנו לוורמאכט כגון "פקודת הקומיסרים" שהורתה לירות בכל רוסי שבוי החשוד כחבר המפלגה הבולשביקית, ולמעשה שימשה עילה לאין ספור הוצאות להורג ללא משפט. טרסקו ניסה להפעיל את השפעתו על מנת להסיר את הפקודה, או להפחית את השפעתה, אך נתקל ביחס אדיש לעניין זה מצד מפקדיו. טרסקו דיווח על הפשעים שעליהם ידע לגורמים בקרב הקושרים בברלין כהאנס אוסטר, לודוויג בק וקרל פרידריך גרדלר.
מספר ימים לאחר מכן, כאשר ביקר היטלר בתצוגת נשק שלל בברלין, התנדב אחד מאנשי טרסקו רודולף-כריסטוף גראף פון גרסדורף לשאת פצצה ולהתפוצץ ליד היטלר. בלחץ הזמן ניתן היה להשיג רק מרעום זמן של עשר דקות, והיטלר עזב את התצוגה דקות ספורות לאחר שהגיע אליה וגרסדורף הפעיל את מרעום הזמן. לאחר עזיבת היטלר את המקום מיהר גרסדורף אל חדר השירותים ופירק את הפצצה. כישלון נוסף זה הביא לירידה בפעילות הקושרים במטה ארמיות המרכז, ולעליית מרכזים חדשים להתנגדות.
לקראת העשרים ביולי
לקראת אמצע 1943 פנה גלגל המלחמה בבירור כנגד גרמניה. כישלון המתקפה הגרמנית האחרונה במזרח, בקרב קורסק, אירע בו זמנית עם נחיתת בעלות הברית בסיציליה ולאחר מכן הדחתו של בניטו מוסוליני. הקושרים היו בטוחים כי עתה יזכו לתמיכה, ויצליחו להפיל את משטרו של היטלר, ולהקים משטר שיהיה מקובל על מעצמות המערב, עמן יחתמו שלום נפרד, על מנת להביא לבלימת הרוסים במזרח. הנחה זו הייתה שגויה. מאז ועידת קזבלנקה בינואר 1943 היו צ'רצ'יל ורוזוולט מחויבים באופן מוחלט ל"כניעה ללא תנאי" של גרמניה, ואין להניח כי היו מקיימים מגעים לשלום נפרד עם ממשלה גרמנית, תהא זו אשר תהא.
סופה של תנועת ההתנגדות
ב-20 ביולי בשעה 12:30 הפעיל שטאופנברג את פצצתו במפקדתו של היטלר, ויצא מאולם הישיבות. לאחר צאתו מהאולם הוזז התיק שהונח סמוך למקום בו עמד היטלר, והונח במקרה כך שרגל השולחן, העשויה מעץ אלון כבד, מפרידה בין התיק ובין היטלר. כאשר התפוצצה הפצצה ב-12:40, נהרגו מספר קצינים. היטלר אמנם נפצע בידו, אך שרד את ההתפוצצות.
ג'אקומו קריסימי
ביוגרפיה
על ראשית חייו לא ידוע כמעט דבר. אביו היה חבתן, ובגיל עשרים היה ג'אקומו למנצח מקהלת קאפלה באסיזי. בשנת 1628 קיבל משרה זהה בכנסיית סאן אפולינריס, שהייתה שייכת לקולגיום ג'רמניקום ברומא. במשרה זו החזיק עד מותו, על אף הצעות אחדות שקיבל לעבוד במוסדות בעלי חשיבות רבה יותר, בין היתר הוצע לו להחליף את קלאודיו מונטוורדי בבזיליקת סן מרקו בוונציה. בשנת 1637 הוסמך לכמורה. נראה שמעולם לא יצא את גבולות איטליה.
יצחק יעקב ילין
תולדות חייו
יצחק יעקב ילין נישא ללאה מרים, בתו של הרב משולם זלמן שפירא, בנו של הרב חיים יעקב שפירא, ראב"ד ירושלים. כבר בגיל 17 החל לפרסם עיתון שבועי בשם "הציוני", בו קרא להפצת הרעיון הציוני ואימוצו על ידי היהדות החרדית (שהוא עצמו היה חלק ממנה). בעיתון זה, אשר הופץ בישיבות בירושלים, הטיף, בין היתר, לעשייה ציונית והצטרפות של בחורי ישיבות לשוק העבודה.
יצחק יעקב ילין נפטר בא' באייר תשכ"ד בשכונת קריית משה, שהיה בין מקימיה. עד היום בית הכנסת שלה "אוהל יצחק" (בו שימש כחזן וגבאי ראשי) נושא את שמו.
אר דקו
התערוכה הבינלאומית לאמנויות דקורטיביות ותעשייתיות מודרניות (1925)
Hôtel du Collectionneur היה אטרקציה פופולרית בתערוכה; הוא הציג את עיצובי הרהיטים החדשים של אמיל-ז'אק רולמן, כמו גם בדי אר דקו, שטיחים וציורים של ז'אן דופאס. עיצוב הפנים עקב אחר אותם עקרונות של סימטריה וצורות גיאומטריות, שהבדילו אותו מהאר נובו, וצבעים עזים, אומנות משובחת חומרים נדירים ויקרים, שהבדילו אותו מהפונקציונליות הקפדנית של הסגנון המודרניסטי. בעוד שרוב הביתנים היו מעוטרים בפאר ומלאים בריהוט יוקרתי בעבודת יד, שני ביתנים, אלה של ברית המועצות ו-Pavilion de L'Esprit Nouveau, שנבנו על ידי המגזין בשם זה בניהולו של לה קורבוזיה, נבנו בצורה מחמירה. סגנון עם קירות לבנים פשוטים וללא קישוט; הם היו בין הדוגמאות המוקדמות ביותר לאדריכלות מודרנית.
פיסול מונומטלי וציבורי
במהלך השפל הגדול בארצות הברית, פסלים רבים הוזמנו ליצור עבודות לקישוט מבני ממשל פדרליים, עם כספים שסופקו על ידי ה-Works Progress Administration. ביניהם הוזמנו הפסל סידני וואו, שיצר תמונות מסוגננות ואידיאליזציה של עובדים ומשימותיהם עבור בנייני משרדים ממשלתיים פדרליים. בסן פרנסיסקו, ראלף סטקפול סיפק פסל לחזית בניין הבורסה החדש של סן פרנסיסקו. בוושינגטון די.סי. מיכאל לנץ הכין עבודות עבור בניין ועדת הסחר הפדרלית.
ריהוט
הצייר אנדרה מארה ומעצב הרהיטים לואי סו השתתפו שניהם בסלון של 1912. לאחר המלחמה חברו השניים יחדיו כדי להקים חברה משלהם, שנקראה באופן רשמי Compagnie des Arts Française, אך בדרך כלל ידועה בפשטות בשם Suë and Mare. בניגוד למעצבי האר נובו הבולטים כמו לואי מג'ורל, שעיצבו כל יצירה באופן אישי, הם הרכיבו צוות של אומנים מיומנים וייצרו עיצובי פנים שלמים, כולל רהיטים, כלי זכוכית, שטיחים, קרמיקה, טפטים ותאורה. עבודתם כללה צבעים עזים ורהיטים מעצים משובחים, כגון הובנה מצופה אם הפנינה, אבלון ומתכת כסופה ליצירת זרי פרחים. הם עיצבו הכל, החל מהפנים של ספינות אוקייניות ועד בקבוקי בושם עבור המותג של ז'אן פאטו. החברה שגשגה בתחילת שנות ה-20, אך שניהם היו בעלי מלאכה טובים ואנשי עסקים בינוניים. ב-1928 מכרו את החברה ועזבו אותה.
עיצוב תעשייתי
חומרים תעשייתיים חדשים החלו להיכנס לתעשייה ולהשפיע על עיצוב מכוניות וחפצים ביתיים. חומרים אלו כללו אלומיניום, כרום ובקליט (צורה מוקדמת של פלסטיק). בקליט הוא חומר הניתן לכופף בקלות לצורות שונות, ועד מהרה החל לשמש בייצור טלפונים, מכשירי רדיו ומכשירים אחרים.
גל זיו
ביוגרפיה
גל זיו נולד וגדל בירושלים. למד בתיכון שליד האקדמיה למוזיקה. בשירותו הצבאי שירת בצוות הווי פיקוד מרכז.
פעילות בתחום ההוראה
ב 2007 הקים את המסלול העכשווי במגמת המוזיקה בתיכון עירוני א' – תוכנית המתמקדת בלימודי פופ רוק ומוזיקה מקורית והחל ללמד שם מגוון מקצועות מוזיקליים.
אברהם אלברט טיכו
תולדות חייו
בין השנים 1919–1921 ניהל את מחלקת העיניים בבית החולים הדסה בירושלים, והחל מ-1919 גם עמד בראשו של בית חולים פרטי למחלות עיניים שהקים, בבית רוזה ובנימין ממשפחת קוקיא (עשרים מיטות). הבית נמצא בשכנות לבית טיכו של היום. לאחר מספר שנים שבהן פעלה המרפאה בירושלים, החליטו בני הזוג ב-1924 לשפר את רמת חייהם ולהתמקם בלב התרבותי והאינטלקטואלי של העיר, ולרכוש את בית המידות בקרבת רחוב הקונסולים (רחוב הנביאים היום), שנחשב באותה תקופה לסביבת המגורים היוקרתית ביותר בירושלים.
טייסון פיורי
חייו
פיורי ידוע באופיו הבעייתי ובהצהרות רבות, חלקן תמוהות, שהוא מרבה לפזר לפני הקרבות ולאחריהם.
כחובבן
פיורי ייצג בקרבות כחובבן הן את אירלנד והן את אנגליה. בתחילת דרכו ייצג מועדון מצפון אירלנד ולאחר מכן עבר למועדון מאירלנד, דבר שגרר את הרחקתו מאליפות המדינה בעקבות ערעור שהוגש על ידי המועדון הקודם שבו היה חבר.
פאול דסאו
ביוגרפיה
משנת 1909 למד כינור בקונסרבטוריון קלינדוורט-שארוונקה בברלין. ב-1912 קיבל עבודה כמדריך חזרות בתיאטרון העירוני בהמבורג, שם למד את יצירותיהם של המלחינים פליקס ויינגרטנר וארתור ניקיש וקיבל שיעורי הלחנה ממקס יוליוס לוונגארד. משנת 1914 היה משנה למנצח בתיאטרון טיבולי בברמן, לפני שגויס לשירות צבאי ב-1915.
לאחר מלחמת העולם הראשונה התמנה למנצח ב"תיאטרון האינטימי" (Kammerspiele) בהמבורג ושימש מדריך חזרות, ואחר כך, בין 1919 ל-1923, כמנצח מקהלה באופרה של קלן עם אוטו קלמפרר. ב-1923 היה למנצח מקהלה במיינץ ומשנת 1925 התמנה למנצח מקהלה ראשי באופרה העירונית של ברלין, שמנצחה הראשי היה ברונו ולטר. בשנת 1933 היגר דסאו לצרפת וב-1939 המשיך משם לארצות הברית, שם התגורר תחילה בניו יורק ואחר כך בהוליווד. דסאו חזר לגרמניה עם אשתו השנייה, הסופרת אליזבת האופטמן, והשתקע בגרמניה המזרחית ב-1948.
מנסה
הארגון העולמי
מרכזה של מנסה העולמית הוא בבריטניה. קיים סניף מנסה ארצי בלמעלה מ-100 מדינות. רובם המכריע של החברים (75%) מרוכז בארצות הברית (כ-56,000) ובבריטניה (כ-24,000).
עצם הפין
תפקוד
בחלק ממיני היונקים, למשל גיריות ודביבונים, עצם הפין יכולה לסייע בקביעת הגיל היחסי של החיה. כאשר קצה עצם הפין של הדביבון עשוי מסחוס, בסיסה מחורר, משקלה נמוך מ-1.2 גרם ואורכה קצר מ-90 מ"מ, אזי הדביבון איננו בוגר.
חשיבות תרבותית
בדת ההודו (hoodoo) האפרו-אמריקאית, עצם הפין של הדביבון נענדת לעיתים כקמע למזל או לאהבה.
קרב רמת יוחנן
רקע
שכיב והאב, שלחם נגד הצרפתים ב בשנות ה-20 של המאה ה-20 ואחר כך הצטרף לצבא הסורי הקולוניאלי, אמר לחייליו כי אין להם ייעוד דרוזי במלחמה זו וכי הם אינם אלא שכירי חרב המקבלים משכורת וחייבים למלא את המוטל עליהם.
התחלת הקרבות
בבוקר 14 באפריל 1948 נערכו מספר אימונים, ובשעה 16:00 יצאה הפלוגה לפעולה. הדרוזים זיהו את הכוח היהודי והתקיפו אותו מפסגת הגבעה. הלוחמים נפגעו וניתנה פקודת נסיגה כשהמפקדים מחפים באש מקלעים. אחד המפקדים, זוהר דיין, (אחיו של משה דיין ואביו של עוזי דיין), חיפה על אנשיו עד שנהרג. בקרב נהרגו שישה לוחמים ונפצעו רבים. גופות הלוחמים נשארו בשטח.
תוצאות הקרב
בעקבות הקרב, שעלה לדרוזים בעשרות הרוגים ופצועים, חל שינוי בעמדת הדרוזים בישראל, וגברה השפעתם של חסידי הברית עם היהודים. יומיים לאחר הקרב, נפגשו כמה מקציני הגדוד הדרוזי, בראשות איסמעיל קבלאן ונכבדים דרוזים עם נציגי היהודים בשטח ההפקר שליד קסאייר. בפגישה זו גובשו היסודות שהובילו לברית בין היהודים והדרוזים בישראל.
מונדיאל 1950
סיבוב ראשון
לבית הגמר של הטורניר עלו הנבחרות שסיימו ראשונות בכל בית: ברזיל, אורוגוואי, שוודיה וספרד.
היומן (ספר)
היומן (באנגלית: The Notebook) הוא רומן שנכתב בשנת 1996 על ידי הסופר האמריקאי ניקולס ספארקס. הספר מבוסס על סיפור אמיתי. הרומן עובד ב-2004 לסרט אמריקאי פופולרי באותו השם בכיכובם של רייצ'ל מקאדמס וראיין גוסלינג. הסרט ההודי, "הדרך לTere Naam", בכיכובו של מיתהון צ'קרבורטי, מבוסס גם הוא על הספר.
לוקה טורילי
ביוגרפיה
בסוף שנת 2011 החליט טורילי לעזוב את רפסודי אוף פייר, לאחר כ-18 שנות פעילות בה, לטובת הקמת הרכב חדש בשם "Luca Turilli's Rhapsody", יחד עם פטריס גרס (שהיה חבר ברפסודי גם הוא).
קובי מאור
בטלוויזיה
ילדות רעות בתפקיד קובי לוי, אחיו של שימי (אורי בנאי) שמנהל רומן סודי עם סוזי (אוולין הגואל).
בתיאטרון
תיאטרון צוותא: מלחמה - אופרת רוק. תיאטרון אורנה פורת: הלילה הזה.
אנדרתה
העיר מקלה, בירת תיגראי ממוקמת כמובלעת בצפון מערב אנדרתה.
היסטוריה
בעברה הייתה אנדרתה לחלק מממלכת אקסום. בתקופת הקיסר יקונו אמלק מושל המחוז היה אנגדה אגזי, בתקופת עמדה ציון היה זה יביקה אגזי אשר הוביל מרד כושל כנגד קיסר. במאה ה-16 פלשו למחוז כוחות אדאל כדי להגיע לקברו של המלך האקסומי אסחאמה. במאה ה-17 אנשי המחוז מרדו כנגד הקיסר סוסניוס ואז שוב בתקופת הקיסר יוהנס הראשון, התקוממויות אלו דוכאו ביד רמה.
הבחירות לנשיאות צרפת 1995
הנשיא הסוציאליסטי פרנסואה מיטראן (שכיהן מאז 1981) לא התמודד לכהונה שלישית. זאת לאור גילו המבוגר, מצבו הבריאותי והמצב הפוליטי של מפלגתו, שהפסידה בבחירות לקונגרס. המועמדים המובילים שהעפילו לסיבוב השני היו ליונל ז'וספן וז'אק שיראק. ז'אן-מארי לה פן מהאיחוד הלאומי הגיע למקום השלישי עם 15% מהקולות.
חגית אהרונוף
קורות חיים
נולדה בתל אביב ישראל וגדלה ברמת גן, שם למדה בתיכון הדתי הרא"ה. שירתה בצה"ל כסמלת סעד ברצועת עזה. בעלת תואר ב.א. בספרות, לשון ואמנות מטעם אוניברסיטת חיפה, ובעלת תואר מ.א. בחינוך, במגמת פיתוח תוכניות לימודים מטעם אוניברסיטת תל אביב.
כביש 406
הכביש מתחיל מדרום לעיר, שם הוא מתפצל מכביש 40 המקיף את העיר ממזרח. מתחילתו בצומת אוהלים (או צומת הנוקדים) ובמשך כחצי קילומטר, הוא מכונה "דרך אילת" וחוצה את צומת יצחק מצליח, בו הוא נפגש עם כביש 25 המוביל מזרחה לדימונה ולצומת הערבה. שני הכבישים מתאחדים וממשיכים צפונה בתוואי אחד.
ריצ'רד פריור
ההצלחה
ב-1974 הוציא פריור את אלבום ההופעה השלישי והמצליח ביותר שלו - "That Nigger's Crazy" ("הכושי הזה מטורף") וזכה עמו בפרס גראמי בקטגוריית "אלבום הקומדיה הטוב ביותר". יציאת האלבום לוותה במאבק משפטי על זכויות יוצרים, שכן חברת התקליטים הקודמת של פריור, "לף רקורדס", טענה שהחומרים המופיעים באלבום שייכים לה. אחרי מאבק משפטי קצר התפשרו הצדדים אך (ללא קשר) חברת "סטקס רקורדס" נסגרה ופריור הפיץ את אלבומו מחדש אצל "האחים וורנר". הסכם הפשרה שהתהווה בין הצדדים העניק את כל הזכויות על חומריו המוקדמים של פריור ל"לף רקורדס". וכך, בכל פעם שפריור הוציא אלבום חדש אצל האחים וורנר, לף רקורדס עשו לעצמם מנהג להפיץ במקביל הקלטות ישנות שלו בתקווה להרוויח מהמומנטום הכללי, מנהג שהמשיך עד 1983. שני אלבומי הקומדיה הבאים שהוציא פריור אצל וורנר בשנתיים הבאות זכו אף הם בגראמי.
ב-1978 החל אורח חייו של פריור להראות את אותותיו והוא קיבל התקף לב. עם זאת, תמרור אזהרה זה לא הניא אותו מהרגליו הישנים והוא המשיך להופיע, לשתות ולצרוך סמים בקצב מוגבר, מיד לאחר החלמתו.
אחרית ימיו
לאחר סיום הקריירה שלו התחתן פריור בפעם השביעית עם אשתו לשעבר, ג'ניפר לי. מ-1998 ואילך היה עסוק בעיקר בהוצאת אוספים של הופעותיו ופעילות בתנועות נגד ניסויים בבעלי חיים. ב-2003 צולם עליו הסרט התיעודי "!!#*%$#@ ,Richard Pryor: I Ain't Dead Yet" ("אני עדיין לא מת, בני-@#$%!!) ובו ראיונות איתו ועם קומיקאים אחרים שהושפעו רבות ממנו, כמו דייב שאפל ודניס לירי. ב-2004 נבחר פריור על ידי ערוץ קומדי סנטרל האמריקאי כסטנדאפיסט הטוב בהיסטוריה. באותה שנה צצו שמועות הנוגעות לאיבוד קולו עקב מחלתו, אותן הוא מיהר להפריך באתר האינטרנט שלו.
חיקויים ושפת גוף
מעבר לשפה העשירה, חלק נכבד ממופעו של פריור היה שפת גופו ויכולת החיקוי שלו. פניו האלסטיים התעוותו תדיר במהלך המופעים וגופו הגבוה והצנום התעקל כנחש בזמן מערכון. בתוך דקות היה מסוגל לבטא באמצעות גופו ובפניו איש שחור זקן, כבשה התועה בגטו העירוני, לבו של פריור עצמו במהלך התקפת הלב שעבר, זוג הורים בורגנים עם ילדה מכורה לקראק, או חיקוי של המכונית של אשתו כשפריור יורה עליה מאקדחו.
נושאים
כפועל יוצא של חוסר ההפרדה המוחלט שעשה בין הבמה למציאות, חלק ניכר מהנושאים שבהם התמקד היו קשורים לפריור עצמו: ילדותו, חייו ההפכפכים, השימוש הנרחב שלו באלכוהול ובסמים, חבריו למקצוע, יחסיו עם נשותיו הרבות והקשיים שבהם נתקל במהלך חייו. עם זאת, לעיתים קרובות עסק פריור בנושאים רחבים יותר: מעמדו של הגבר השחור בארצות הברית והגזענות בחברה האמריקאית, מדיניות הסמים בארצות הברית, אפריקה, איידס, פוליטיקה, ויחסי גברים-נשים.
מורשת
כשנה לפני מותו הכתיר פריור את דייב שאפל כיורשו, הכרזה בעלת משמעות גדולה בקרב הסטנדאפיסטים האפרו-אמריקנים, שרבים מהם הימרו דווקא על אדי מרפי.
מדף דאסקי
מקור השם
שמו של מדף הסלע ניתן לו על ידי הוועדה המייעצת לשמות אנטארקטיים, והוא נקרא על שמו של רכס דאסקי שהוא מהווה חלק ממנו.
ניסיון ההפיכה בפרו (2022)
משבר חוקתי והדחת נשיאים
מרטין ויסקרה, סגן הנשיא הראשון של קוצ'ינסקי, נכנס לתפקידו במרץ 2018. ויסקרה חוקק הליך חוקתי ב-29 במאי 2019 שייצור הצעת אי-אמון כלפי הקונגרס אם זה יסרב לשתף פעולה עם פעולותיו נגד שחיתות. בארבעת החודשים הבאים עיכב הקונגרס הצעות חוק שמטרתן מניעת שחיתות ודחה את הבחירות הכלליות שהוצעו על ידי ויסקרה. ב-30 בספטמבר 2019 הציג נשיא מועצת השרים סלבדור דל סולאר הצבעת אמון בפני הקונגרס על סירובו להעביר הצעת חוק ששינתה את תהליך הבחירה של שופטי בית המשפט החוקתי. הצבעת האמון ביקשה לעצור את בחירת השופטים, לשנות את החוק האורגני של בית המשפט החוקתי ואת ייעוד הטריבונים. עם זאת, מליאת הקונגרס החליטה להמשיך בבחירת השופטים, התעלמה מהצבעת האמון שהציג דל סולאר ומינתה חבר חדש בבית המשפט החוקתי. על פי החשד, רבים מהמועמדים לבית המשפט החוקתי שנבחרו על ידי הקונגרס היו מעורבים בשחיתות. על אף ההצבעה החיובית, הצהיר ויסקרה כי מינוי חבר חדש בבית המשפט לחוקה והתעלמות מהצעת האמון מהווים הצבעת אי אמון דה פקטו בממשלה. פעולות אלו של הקונגרס, כמו גם חודשים של התקדמות איטית ברפורמות נגד השחיתות, דחפו את ויסקרה לפזר את הגוף המחוקק ב-30 בספטמבר. זמן קצר לאחר שוויסקרה הכריז על פיזור הקונגרס, הגוף המחוקק סירב להכיר במעשיו של הנשיא, הכריז על ויסקרה כמושעה מהנשיאות ומינה את סגנית הנשיא מרסדס אראוס כנשיאה הזמנית. בליל ה-30 בספטמבר התאספו פרואנים מחוץ לארמון המחוקקים כדי למחות נגד הקונגרס ולדרוש את הדחת המחוקקים בזמן שראשי הצבא נפגשו עם ויסקרה, והודיעו לו שהם עדיין מכירים בו כנשיא וכראש הכוחות המזוינים. ב-14 בינואר 2020 קבע בית המשפט החוקתי כי פירוק הקונגרס על ידי ויסקרה היה חוקי. ב-26 בינואר נערכו בחירות בזק לקונגרס, כאשר מפלגת הכוח העממי של קייקו פוחימורי איבדה את הרוב שלה בקונגרס.
ניסיונות הדחה
הקונגרס, שנשלט על ידי מפלגות הימין האופוזיציוניות, התנגד לקסטיו, וניסה להדיח אותו מספר פעמים בדרכים פוליטיות. בשל ניסוח הליך ההדחה המפורש בחוקת פרו (1993), הקונגרס יכול להדיח את הנשיא בנימוקים מעורפלים של "אי-כשירות מוסרית", מה שלמעשה הופך את הרשות המחוקקת לחזקה יותר מהרשות המבצעת.
בפברואר 2022 דווח כי פוחימוריסטים ופוליטיקאים המקורבים לפוחימורי, כולל נשיאת הקונגרס מאריכרמן אלבה, ארגנו פגישה במלון קאסה אנדינה בלימה בסיוע הקבוצה הליברלית הגרמנית קרן פרידריך נאומן, בה דיברו על הדחת קסטיו מתפקידו. אלבה כבר הביעה את נכונותה לקבל את הנשיאות אם קסטיו יתפנה מהתפקיד וצ'אט קבוצתי בטלגרם של מועצת המנהלים של הקונגרס בראשה היא עומדת חשף תוכניות שתואמו להדיח את קסטיו.
ניסיון הדחה שני הקשור להאשמות בשחיתות הגיע לשלב ההליכים במרץ 2022. ב-28 במרץ 2022 הופיע קסטיו בפני הקונגרס וקרא למחוקקים "להצביע בעד דמוקרטיה" ו"נגד חוסר יציבות", כאשר 55 הצביעו בעד הדחה, 54 הצביעו נגד ו-19 נמנעו, ובכך לא הצליחו להגיע ל-87 הקולות הדרושים.
מישל רודריגז
קריירה
בשנת 2013 המשיכה רודריגז לגלם את תפקידה של לטי בסרט "מהיר ועצבני 6", בו היא שיחקה את אחת מהאנטגוניסטים שלבסוף מגלה את עצמה האמיתית וחוזרת למוטב. ב-2015 שוב גילמה רודריגז את דמותה של לטי בסרט "מהיר ועצבני 7" שביים ג'יימס ואן, כשהפעם עזרה לדומיניק טורטו (וין דיזל) לנצח את דקארד שואו (ג'ייסון סטיית'האם). היא מופיעה גם ב"מהיר ועצבני 8" ב-2017. עוד ב-2015 מישל שיחקה בלשית בקליפ של השיר "Confident" של הזמרת דמי לובאטו.
בשנת 2017 תרמה את קולה לסרט האנימציה "דרדסים: הכפר האבוד". בשנת 2018 היא שיחקה לצד ויולה דייוויס בסרט "אלמנות" מהבמאי עטור הפרסים סטיב מקווין, ובשנת 2019 התאחדה עם הבמאי ג'יימס קמרון בסרט "אליטה: מלאך קרב".
היפונתרמיה
hypotonic hyponatremia
סימני ההיפונתרמיה דומים לסימני התייבשות ולסימני מכת חום ולכן הנטייה המיידית היא לתת עירוי נוזלים ולאפשר שתייה מוגברת, ובכך להחמיר את המצב.
קליסטו (ירח)
הרכב
ניתוח הספקטרום בתחומים קרובים לתת-אדום ועל-סגול שנעשה על ידי הגשושית "גלילאו" ומהקרקע, מצא חומרים נוספים שאינם קרח: מגנזיום, סיליקט הידרטיים נושאי ברזל, פחמן דו-חמצני, גופרית דו-חמצנית ובנוסף כנראה גם אמוניה ותרכובות אורגניות נוספות. הניתוח הספקטרלי בקנה מידה קטן הראה גם שפני הירח הם הטרוגניים במיוחד. טלאים קטנים ובהירים של קרח-מים טהור מתערבבים עם טלאים של תערובת סלעים קפואים ואזורים חשוכים המורכבים מחומר שאינו קפוא.
מבנה פנימי
על סמך מדידות שונות נראה כי החלק הפנימי של קליסטו, הנמצא מתחת לליתוספירה והאוקיינוס המשוער, איננו אחיד או משתנה במידה רבה. לפי מידע שנאסף על ידי גשושית (בעיקר בנוגע למומנט ההתמד) החלק הפנימי מורכב מסלעים דחוסים וקרח, כאשר כמות הסלע הולכת וגדלה עם העומק. כלומר, הדיפרנציאציה של קליסטו היא חלקית בלבד. הצפיפות ומומנט ההתמד עקביים עם קיומה של ליבת סיליקט קטנה. הרדיוס של ליבה כזאת יכול להיות לכל היותר 600 קילומטרים, וצפיפותו תהיה בין 3.1 ל-3.6 גרם לסמ"ק.
יקנה מצויה
אורכה של יקנה זו 17–23 ס"מ ומשקלה 90–125 גרם. הנקבות גדולות מהזכרים ומשקלן מגיע עד 150 גרם. היקנה בעלת ראש וחזה שחורים, דלדל ורוד סביב המקור ומקור צהוב. הכנפיים חומות והרגליים אפורות. רגליה של היקנה מותאמות להליכה מעל צמחי מים קלים.
היא נפוצה מפנמה וטרינידד ועד למורדות של מזרח האנדים. היא חיה בין הצמחייה המימית ומותאמת להליכה עליה. היא מחפשת למאכל חרקים, תולעים, חסרי חוליות נוספים וזרעים.
האימפריה הרומית הקדושה
הגדרתה של האימפריה
הפילוסוף הצרפתי וולטר תיאר מאוחר יותר את האימפריה כך ש. מחד, האימפריה מעולם לא הייתה מדינת לאום. חרף מוצאם האתני-גרמני של מרבית שליטיה ונתיניה, כבר מראשית האימפריה ישבו בשטחה קבוצות אתניות רבות. מוצאן של משפחות אצולה חשובות ושל רבים מבעלי המשרות באימפריה היה מקהילות שאינן דוברות גרמנית. בשיא כוחה, החזיקה האימפריה במרבית השטחים בהן שוכנות גרמניה, אוסטריה, סלובניה, שווייץ, בלגיה, הולנד, לוקסמבורג, צ'כיה, כמו גם מזרח צרפת, צפון איטליה ומערב פולין. הלשונות המדוברות בה כללו, לצד הגרמנית על ניביה השונים, גם שפות סלאביות רבות, כמו גם השפות שהפכו לאיטלקית ולצרפתית המודרניות.
הרייכסטאג של האימפריה הרומית הקדושה
בידי הארכיקנצלר (archichancellor) האימפריאלי (שהיה גם ארכיבישוף מיינץ), הייתה הסמכות לזמן את נציגי הנכסים האימפריאליים לאספה. עם זימון הנציגים לאספה, היה עליהם לדון ביחד, להגיע לכלל החלטה ולהגיש הצעה לקיסר כדי שיוכל לדון בה. הקיסר, או לעיתים נציגו, היו יכולים לקבל את ההצעה או לסרב לה. כלומר, אף לא אחד מן הגופים היה יכול לאשר חוק מלבד הקיסר.
הרכב פוליטי
בשנת 1512 נוספו:
הרפורמה הקיסרית (המאה ה־15)
"חוקת" האימפריה עדיין לא הייתה מבוססת ברובה בראשית המאה ה־15. אף על פי שכמה ממוסדותיה ונהליה השלטוניים כבר נקבעו, הכללים שעל־פיהם התנהל שיתוף הפעולה בין הגורמים השונים באימפריה (המלך\קיסר, הנסיכים הבוחרים והשליטים המקומיים האחרים) לא היו ממוסדים, והיו תלויים במידה רבה באישיותו של המלך\קיסר. וכך, קיסרים כדוגמת זיגיסמונד לבית לוקסמבורג (מלך 1410, קיסר 1433–1437) ופרידריך השלישי (מלך 1440, קיסר 1452–1493) יכולים היו לקבוע את מקום מושבם באדמותיהם הפרטיות ולהתעלם מאדמות הגרעין של האימפריה, במה שהחליש את המוסדות שאמורים היו לשתף עמם פעולה בניהול הממלכה. הרייכסטאג במובנו כגוף המחוקק של האימפריה לא היה קיים בשלב זה. בנוסף, הדוכסים השונים באימפריה הסתכסכו זה עם זה לעיתים תכופות, ועימותיהם אף התפתחו לכדי מלחמות מקומיות.
צלבו של לותאר
הצלב עצמו נקרא בשל מאפייניו הקישוטיים המרובים כמו צלבים אחרים נוספים, במונח המקצועי crux gemmata (בעברית: צלב בעל עיטורים (כגון אבני חן ותכשיטים)). מקורו המשוער של הצלב הוא בעיר קלן, שהייתה אז מרכז דתי-נוצרי חשוב. הצלב עצמו מהווה כחלק מהסיבות שהמתחם ההיסטורי של קתדרלת אאכן הוכר כאתר מורשת עולמית. הנימוקים בעד היו מרובים אך זה שמתייחס לאוצרות הקתדרלה מובא להלן:
שימוט
שימוט עקב התנגשות
כאשר רכבת פוגעת במהירות גבוהה במכשול שנמצא על המסילה היא עלולה לסטות מכיוון נסיעתה ולהישמט. ככל שהמכשול בו מתנגשת הרכבת מסיבי יותר, כך גדל הסיכון לשימוט. בתאונת הרכבת בבית יהושע ובאסון רבדים נשמטו הרכבות המעורבות בתאונה בעקבות התנגשות בכלי רכב שחצה את המסילה.
שימוט מכוון
בדרך כלל נוהגים להגן על מסילות בהן יש תנועת רכבות סדירה מפני ציוד נייד העלול להידרדר מאזורים בהם מתבצעת פעילות מיוחדת כמו סלילת מסילות או תיקון, הרכבה ובדיקה של ציוד נייד. ההגנה מתבצעת באמצעות מסוט בין המסילה הראשית ובין אזור העבודה שמפנה את התנועה מאזור העבודה למסילה צדדית המסתיימת בבלם פגוש או באמצעות שומטן המורכב על המסילה הצדדית. כאשר יש צורך להעביר ציוד נייד מהמסילה הראשית לאזור העבודות או להפך, מסיטים את המסוט או מסירים את השומטן.
סמדר שיפמן
מחקריה
חקר דמות האם בסיפורת הישראלית בת-זמננו בא לידי ביטוי במאמרה על קסטל-בלום, ובעיקר במאמר "Motherhood under Zionism",
ובמאמר על המודרניזם של דויד גרוסמן.
שיפמן עסקה בטוני מוריסון. לדעתה מוריסון מנסה לכתוב את הנראטיב המושתק של האמריקאים האפריקאים.
דברים שרואים מכאן
העיקרון המנחה את יצירתה של אורלי קסטל-בלום הוא שהכול נזיל, אין מחיצה בין הפנים לחוץ, הלשון מאוד נזילה – גם לשון גבוהה, גם סלנג נמוך וגם שפות זרות. נזילות בין תודעות לקיום חיצוני, בין אני לאתה, בין עובדות לאופן בו אנחנו מעבדים אותן. אין גבוה ונמוך – יש שוויון ערך בין כל הדברים. העיקרון העומד בבסיס יצירתו של דוד גרוסמן הוא הקושי והצורך לנהל דיאלוג עם הזולת. בעולם של גרוסמן, הצורך לשמור על ייחודו של ה"אני" עומד במתח מתמיד עם הצורך בהכרה מן החוץ. הצורך לבצר את היחיד נגד הפלישה של הזולת מתבטא בנוהגם של הגיבורים נוהגים לסגור תריסים בפני מבטה של אמם. מצד שני – אותו אני ייחודי משתוקק להכרה מבחוץ, הרי לא ניתן להכיר בו כמיוחד אם העולם מבחוץ אינו מכיר אותו ככזה. מערכת היחסים עם העולם מתבטאת בהפגנת אינדיבידואליות, יחד עם החרדה הנוראית מכך שהיא תילקח על ידי כך שיראו אותה.
קרול פילץ
השתתף במלחמה הפולנית-סובייטית בשנת 1920 ועם שחרורו מהצבא בשנת 1921 התחיל את לימודיו במכון הפוליטכני בוורשה.
קונון (מיתוגרף)
תקציר של היצירה נשמר בביבליותקה של פוטיוס, הפטריארך של קונסטנטינופול במאה ה-9, שמשבח את הסגנון האטי של קונון, ומעיר שניקולאוס איש דמשק שאל ממנו הרבה.
אליס לי
ביוגרפיה
לי נפטרה ב-1939, בגיל 81.
לואיס קרלוס פרסטס
לואיס קרלוס פרסטס (בפורטוגזית: Luís Carlos Prestes; 3 בינואר 1898 – 7 במרץ 1990) היה מנהיג פוליטי ברזילאי. בשנות ה-20 של המאה ה-20 נמנה פרסטס על הטננטס - קבוצת קציני צבא זוטרים שמרדו בשלטון האוליגרכי וקראו לפיתוח ומודרניזציה של ברזיל. באמצע שנות ה-20 הוא הנהיג מצעד של חיילים ברחבי ברזיל, לגיוס תמיכתם של הכפריים. ניסיונותיו הכושלים של השלטון לסכל את המצעד, העניקו לו תהילה גדולה מעבר להשפעתו האמיתית בשל יכולתו של פרסטס, בדומה לצ'ה גווארה, לחמוק ולתעתע ברודפיו.
נפטצ'י באקו
עידן ברית המועצות
השופט המפורסם טופיק בחראמוב שיחק בעברו במועדון, אך פציעה קשה ברגלו מנעה ממנו להמשיך.
הצלחה אירופית
עונה לאחר מכן, עונת 2012/2013 זכתה הקבוצה באליפות השמינית של המועדון, והשלישית ברציפות, וב-28 במאי זכתה בגביע והבטיחה דאבל מקומי.
שיטות אנליטיות לחישוב אינטגרלים מסוימים
להלן רשימה חלקית של שיטות לביצוע תהליך האינטגרציה כזה:
גבעת העמדות
'גבעת העמדות' נמצאת ברשימה של האתרים לשימור שהוגשה ב-2015, על ידי המועצה לשימור אתרי מורשת בישראל, מחוז חיפה לעיריית נשר. נכון לדצמבר 2020, העירייה עדיין לא אישרה את רשימת המבנים לשימור שהגבעה כלולה בה.
שיטות אנליטיות לחישוב אינטגרלים מסוימים
מעבר למערכת קואורדינטות אחרת
דוגמה – חישוב שטח עיגול (בעל רדיוס R): עוברים ממערכת קואורדינטות קרטזיות למערכת קואורדינטות פולריות ומקבלים אינטגרל פשוט הרבה יותר:
שימוש בהתמרות
על ידי הצבה:, נקבל:
הבחירות הפרלמנטריות בקנדה 2006
הבחירות הפרלמנטריות בקנדה נערכו ב-23 בינואר 2006, על מנת לבחור את 308 חברי בית הנבחרים של קנדה כחלק מהפרלמנט ה-39.
שיטות למציאת אינטגרלים לא מסוימים
האינטגרל כאופרטור ליניארי
האינטגרל הוא אופרטור ליניארי.
אינטגרלים של חזקות של פונקציות טריגונומטריות
כל פונקציה טריגונומטרית שהיא ניתן להציג על ידי מנה או מכפלה של שתי הפונקציות הטריגונומטריות הבסיסיות \sin (x) ו-\cos (x). כל אינטגרל מהצורה לכל  ניתן לפתור באחת מהדרכים הבאות:
השלמה לריבוע
טכניקת ההשלמה לריבוע יעילה במקרים מסוימים מאוד. יהי אינטגרל כאשר. נרצה להציג את המכנה כביטוי ריבועי ועוד קבוע, ובכך נקל באופן משמעותי על פתרון הבעיה. על ידי הוצאת גורם משותף \frac{1}{a} ניתן להביא את האינטגרל לצורה. כעת נרצה להציג את המכנה כריבוע שלם ועוד מספר קבוע ולשם כך ניעזר בנוסחאות הכפל המקוצר למעלה השנייה. כאשר נביא את האינטגרל לצורה נוכל לבצע הצבה  ולהעביר את האינטגרל למשתנה החדש  והפתרון.
חילוק פולינומים
שיטה זו יעילה במקרים בהם n\geq m,כלומר כאשר הפולינום במכנה מסדר נמוך יותר או שווה לפולינום במונה (או בצורה פשוטה יותר: כשבמונה מופיעה חזקה גבוהה יותר (או שווה) מאשר במונה). בשיטה זו, נרצה לחלק את הפולינום P_n(x) בפולינום Q_m(x) ולמצוא את השארית של החלוקה, ובכך להציג את המנה של הפולינומים כמכפלה של מספר גורמים, ועוד ביטוי כלשהו, שהוא שארית החלוקה. למעשה, אם בשיטה של הפירוק לשברים חלקיים אנחנו טוענים כי הפולינום במכנה מסדר גבוה יותר ולכן ניתן לפרק את הביטוי לשברים פשוטים יותר שבכל אחד מהם המכנה מסדר גבוה יותר, בשיטה של חילוק פולינומים אנחנו טוענים את ההפך. כלומר, היות שהפולינום במונה מסדר גבוה יותר אפשר לחלק אותו בפולינום מהמכנה (לצמצם אותם אחד בשני), ולקבל ביטוי פשוט. לדוגמה:
שימוש בטורי חזקות
לא בכל המקרים ניתן להציג פונקציה בצורה האלמנטרית שלה f(x)אלא באמצעות טור חזקות אינסופי. לכן לא תמיד אפשרי לחשב אינטגרל של פונקציה מסוימת. במקרה שכזה נרצה להציג את הפונקציה כטור מקלורן (ניתן לבחור גם בטור טיילור סביב ערך מתאים) ולבצע אינטגרציה על כל איבר לחוד. לאחר ביצוע אלגוריתם זה, לפעמים, ניתן יהיה להחזיר את הטור לצורה של פונקציה אלמנטרית, ולפעמים לא.
הצבה כאשר הנגזרת הפנימית מופיעה
נוכיח את נכונות השיטה בעזרת כלל השרשרת. הפונקציה היא קדומה של הפונקציה, ולכן מתקיים. נסתמך על כלל השרשרת, ונקבל כי -
הצבות היפרבוליות
זאת בשל הנוסחה היסודית
סם ריילי
'''סמואל פיטר וו. "סם" ריילי (באנגלית: Samuel Peter W. "Sam" Riley'''; נולד ב-8 בינואר 1980) הוא שחקן קולנוע וזמר אנגלי. התפרסם בזכות תפקידו הראשי בדרמה המוזיקלית "קונטרול", בסרט הפנטזיה "מליפיסנט" והמשכו "מליפיסנט: אדונית הרשע".
ביוגרפיה
ריילי נולד בכפר מנסטון שבמערב יורקשייר, אנגליה. בנם של אמנדה, גננת ואנדרו, סוכן טקסטיל. ריילי למד בבית ספר הפרטי שבעיירה אפיגהאם.
משחק
ב-2010 שיחק בסרטי הפשע "13" לצד כוכבי הקולנוע מיקי רורק וג'ייסון סטיית'האם וסרט "ברייטון רוק" בתור הפושע פינקי בראון. ב-2014 שיחק בתפקיד דיאבל, העורב שהפך לאדם, בסרט "מליפיסנט" לצידה של אנג'לינה ג'ולי. ב-2016 שיחק בתפקיד קולונל פיצווילאם דארסי בסרט "גאווה ודעה קדומה וזומבים". בשנת 2019 שב לתפקידו כדיאבל בסרט ההמשך "מליפיסנט: אדונית הרשע".
פרנסיסקו מדרו
ביוגרפיה
במהרה הגיע מדרו למסקנה כי המאמצים לסיים את הדיקטטורה הלאומית של ה"קאודיו" פורפיריו דיאס, יחייבו תנועה דמוקרטית לאומית, ולשם כך הוא תמך במאמצים של תנועות עצמאיות ועידד הקמת ארגונים פוליטיים. בראיון משנת 1908 בפני עיתונאי אמריקאי, דיאס טען כי מקסיקו מוכנה לקראת דמוקרטיה וטען כי יתפטר מנשיאות המדינה בשנת 1910. הצהרה זו עוררה שיטפון של תנועות פוליטיות חדשות ושפע של פעילות פוליטית. מדרו השתמש במצב פוליטי זה לחזק את פרסומו עם הוצאתו לאור של ספרו רב המכר: La sucesión presidencial en 1910 ("הירושה הנשיאותית של 1910"), בו קרא לבחירות כנות, השתתפות המונית בתהליך הפוליטי, ואיסור על בחירה מחודשת לכהונת הנשיא.
המצב הפוליטי הפך קדחתני עוד יותר כאשר דיאס שינה את דעתו בשנת 1909 והצהיר כי בכוונתו להתמודד לבחירה מחודשת בשנת 1910. מדרו סייע בארגון מפלגה שקראה להגבלת כהונותיו של נשיא, והפך למועמד מטעמה של המפלגה לנשיאות עם הסיסמה "בחירה אפקטיבית, לא לבחירה מחדש" ("Sufragio efectivo, no reelección"). לקראת הבחירות התקיימה התקוממות אזרחית שנמחצה בתגובה צבאית. לנכוח העובדה שגורמים בצבא הביעו תמיכה באופוזיציה של מדרו, דיאס הורה על דחייה וביטול של הבחירות. הכרזה זאת, שנגדה את הצהרתו מזה שנתיים קודם לכן, הובילה לפרוץ המהפכה המקסיקנית. ערב הבחירות המבוטלות מדרו נעצר באשמת זיוף מרד והעלבת רשויות השלטון. הוא שוחרר ממעצר זמני, ונמלט לסן אנטוניו, טקסס, שם פרסם באוקטובר 1910 את תוכנית דה סן לואיס פוטוסי, הכריז על עצמו כנשיא הלגיטימי של מקסיקו, וקרא להתקדם להתקוממות מזוינת נגד דיאס וממשלתו ב-20 בנובמבר. התוכנית של סן לואיס פוטוסי הייתה למסמך קטן שבו מדרו פירט ופרש את הסיבות למרד. מדרו, בעצתם של תומכיו הפוליטיים, יצא בחריפות נגד משטרו הדיקטטורי של דיאס. על פי תוכניתו, מדרו טען כי יקים דמוקרטיה בכל רחבי מקסיקו, חוזים ועסקאות ממשלתיות שנעשו בעבר יכובדו, הממשלה תהיה שקופה ואחראית בעבור אזרחיה, והכלכלה תעדיף תמיכה ושימוש בתוצרת של מפעלים מקסיקניים במקום ייבוא ממייצרים זרים. המהפכה פרצה עם שביתות חוצבים בצפון מקסיקו ובמהרה התפשטה לדרום, איפה שעובדי אדמה קשיי יום רבים החלו לתמוך באמיליאנו ספאטה ותנועתו המהפכנית. לנוכח חששותיהם ממעמדם שלהם, האליטה השלטונית שתמכה כל אותו הזמן בדיאס, לפתע יצאה נגדו והביעה את תמיכתה בתנועה המהפכנית. מדרו התקבל בתמיכת הצבא והאליטה השלטונית במקסיקו סיטי, ולנוכח בריחתו של דיאס לגלות, הוא מונה לנשיא מקסיקו ה-33 לאחר שפרנסיסקו לאון דה לה בארה שירת תקופה קצרה כנשיא בפועל. לצד התמיכה של האליטה במדרו, ממשלתו החדשה שימרה את המערכת הכלכלית שהטיבה עמם. מדרו אף שמר על משרותיהם של חלק מהשרים מממשלתו האוליגרכית של דיאס והוטיר אותם בעמדותיהם. על מדרו היה להביא לפשרה בין האוליגרכים שהיו הבסיס לתמיכה השלטונית בו ובין התנועות העממיות שהעלו אותו לשלטון מלכתחילה. במצב שנורצ הממשלה העבירה זיכיונות על שטחים במדבר עבור עובדי אדמה.
שיטות נומריות לחישוב אינטגרלים מסוימים
שימוש בהגדרת האינטגרל לפי רימן
כאשר ניתן לשפר את הדיוק באמצעות הגדלת מספר הנקודות.
מסע בין כוכבים: סיפונים תחתונים
זו הסדרה המצוירת הראשונה בזיכיון מאז "מסע בין כוכבים: סדרת האנימציה" ששודרה בשנות ה-70 של המאה ה-20, והסדרה הראשונה בזיכיון המוגדרת כקומית.
הפקה
ב-6 ביוני 2021 הודיעה השחקנית טואוני ניוסם בחשבון האינסטגרם שלה כי החלה להקליט את הפסקול לעונתה השלישית של הסדרה.
ישראל באולימפיאדת אטלנטה (1996)
שחייה
יואב ברוק איתן אורבך ודים אלכסייב דן קוטלר משחה שליחים 4X100 מטר מעורב - איתן אורבך, ודים אלכסייב, דן קוטלר, יואב ברוק
שיט
ענת פבריקנט ושני קדמי גל פרידמן ניר שנטל ורן שנטל
בוריס פאיצ'דזה
ביוגרפיה
הבמאי הגאורגי רוואז צ'חיידזה ביים סרט על בוריס פאיצ'דזה.
470-479 לפנה"ס
שימו לב: ערך זה מכיל אירועים מן השנים 479 – 470 לפנה"ס
אלכסיי שירוב
ביוגרפיה
ב-2007 הוא סיים במקום השני בתחרות השחמט לזכר טל (קטגוריה 20).
עמק איילון
גאוגרפיה
יישובים הנמצאים באזור העמק הם כפר בן נון, נוף איילון, שעלבים ומשמר איילון השייכים למועצה אזורית גזר; נחשון השייך למועצה אזורית מטה יהודה, מבוא חורון השייך למועצה אזורית מטה בנימין והעיר מודיעין הנמצאת בצפון העמק.
תקופת הברונזה המאוחרת
בתקופת הברונזה המאוחרת בארץ ישראל היישוב הגדול באזור היה יאלו שבמזרח העמק, המוזכר במכתבי אל עמארנה (המתוארכים לאמצע המאה ה-14 לפנה"ס) כיישוב החולש על צומת הדרכים הראשית בין השפלה להר. מקורו של שם העמק "אילון" הוא בשם היישוב "יאלו".
התקופה ההלניסטית והרומית
בהתקופה ההלניסטית בארץ ישראל (במאה השנייה לפנה"ס) הקים המושל והמצביא הבכיר של הממלכה הסלאוקית בקכידס את ביצורי העיר אמאוס ניקופוליס. בזמן מרד החשמונאים, בשנת 165 לפנה"ס, התרחש במקום קרב אמאוס בין החשמונאים וההממלכה הסלאוקית. בתקופה הרומית נקבעה אמאוס כבירת פלך. בזמן המרד הגדול הקים בה אספסיאנוס את מחנה הלגיון החמישי (המקדוני) (באמאוס התגלו 5 כתובות שמעידות על נוכחותן של הלגיון). בתקופה זו נודעה אמאוס בבית המרחץ הגדול שהוקם בה, ואמת מים הוליכה אליו ממעיינות השוכנים כיום בתחומי פארק קנדה. לפי יוסף בן מתתיהו, לאחר דיכוי המרד הקים אספסיאנוס קולוניה באמאוס, יישב בה שמונה מאות חיילים משוחררים הנפטרים מעבודות הצבא, ושינה את שמה לניקופוליס, היינו "עיר הניצחון".
התקופה הביזנטית והתקופה המוסלמית המוקדמת
בעיר התגורר ההיסטוריון הרומי סקסטוס יוליוס אפריקנוס, שככל הנראה שימש כמושל היישוב. במאה ה-4 התפתחה נוכחות דומיננטית נוצרית בעיר. הבישוף הראשון של ניקופוליס, אשר נשא את השם פטרוס, השתתף בוועידת ניקאה בשנת 325; והבישוף שלאחריו, שכונה רופוס או פריסקיאנוס, השתתף בוועידת קונסטנטינופול הראשונה בשנת 381. בתקופה זו החלה ניקופוליס להיות מזוהה עם אמאוס שבה פגש ישו שניים מתלמידיו מייד לאחר שקם לתחייה. כך קבעו הן אוסביוס באונומסטיקון והן הירונימוס לאחריו. העיר החלה לשמש יעד לצליינות והוקמה בה כנסייה גדולה. החל במאה ה-5 יוחסו תכונות מרפא למעיין בקרבת ניקופוליס, שבו לכאורה רחץ ישו את רגליו. באותה עת פעל "השודד" קריאקוס בסביבות העיר. קריאקוס היה נוצרי, אך הוא עמד בראשה של כנופיה שכללה נוצרים, יהודים ושומרונים.
אוגוסט זנדר
אוגוסט זַנדר (בגרמנית: August Sander; ) היה צלם גרמני שהתמחה בצילומי דיוקנאות תיעודיים.
ביוגרפיה
בשנות העשרים המוקדמות חבר זנדר לקבוצת אמני וצלמי אוונגרד שהשפיעה על המשך דרכו המקצועית והאמנותית כצלם בעל חשיבות. בין האמנים שחבר אליהם, ניתן למנות את הציירים פרנץ וילהלם סייוורט (Franz Wilhelm Seiwert), פרנץ הורלה, אוטו דיקס, ווסילי קנדינסקי, ואת אמן הדאדא ראול האוסמן, עימם נהג להחליף רעיונות, ובסיועם החל לגבש את תפיסת פרויקט הצילום שלו, "אנשי המאה ה-20". למרות שהכיר את השימושים המניפולטיביים בצילום שפיתח האוסמן, אימץ זנדר את הגישה המרוחקת לנושא הצילום שהייתה חביבה על האמני "האובייקטיביים-החדשים" (Neue Sachlichkeit) האירופאים ואת הגישה הארכיבית-מיונית שאפיינה את השימוש שעשו בצילום במדעי החברה במאה ה-19.
אזרחי המאה העשרים
ב-1918, לאחר תבוסת גרמניה במלחמת העולם הראשונה, הוקמה המפלגה הסוציאל-דמוקרטית, שעלתה לשלטון, והחלה את תקופת רפובליקת ויימאר. בתקופה זו הורגשה תסיסה רבה ופריחה בתחום התרבות והאמנות. בין שאר פעולות העשייה האסתטיות, בלט גם תחום הצילום, שקיבל מעמד אמנותי מובהק יותר מבעבר. אוגוסט זנדר זכה למעמד מכובד ומיוחד בקרב חברי המפלגה, שערכו לו קבלת פנים מכובדת בה הוצג כאמן שעבודתו מאפיינת ביותר את האמנה החברתית של המפלגה. זנדר הפך לצלם המפלגה, והחל להגות ולבצע את הפרויקט הגדול ביותר שלו, "אזרחי המאה העשרים", כמערך טיפולוגי חברתי, בתקופת השלטון של רפובליקת ויימאר.
אתל ניובולד
אתל מיי ניובולד (28 באוגוסט 1882 - 25 במרץ 1933) הייתה סטטיסטיקאית ואפידמיולוגית אנגלייה.
פרסים
מחקרה אודות תהליכי הפואסון זיכה אותה ב-1928 במדליה על שם ויליאם גאי מטעם האגודה הסטטיסטית המלכותית. היא הייתה האישה הראשונה שזכתה בפרס זה. הישגיה המדעיים של ניובולד זכו להכרה נוספת בשנת 2014, כאשר אגודת ברנולי הכריזה על פרס שנקרא על שמה, המוענק עבור מצוינות במחקר בסטטיסטיקה.
אורסטס (מחזה)
תמות בעלילה
טיעונו של אפולון החותם את המחזה - כי השלום הוא הערך הטוב ביותר והחשוב ביותר, אף מעל כל הערכים האחרים - מהווה ביקורת גלויה על המלחמה.
התנהגותו של אורסטס כלפי השפחה מהווה אף היא ביקורת על זילות חיי האדם בעיני היוונים - בין אם מדובר בעבד ובין אם מדובר באדם חופשי.
הבחירות הפרלמנטריות בקנדה 2008
הבחירות הפרלמנטריות בקנדה נערכו ב-14 באוקטובר 2008, על מנת לבחור את חברי בית הנבחרים של קנדה כחלק מהפרלמנט ה-40. זאת לאחר שהפרלמנט הקודם פוזר על ידי המושלת הכללית מיקאל ז'אן ב-7 בספטמבר 2008. אחוז ההצבעה עמד על כ-58.8% – הנמוך ביותר בתולדות הבחירות בקנדה.
היינריך אנטון דה ברי
היינריך אנטון דה ברי (בגרמנית: Heinrich Anton de Bary; מוכר לרוב בשם אנטון דה ברי; 26 בינואר 1831, פרנקפורט, הקונפדרציה הגרמנית - 19 בינואר 1888, שטרסבורג, הקיסרות הגרמנית) היה בוטנאי, ביולוג, כירורג, מיקרוביולוג, פיקולוג ומיקולוג גרמני שעסק בעיקר בחקר פטריות (מיקולוגיה) ובחקר אצות (פיקולוגיה), חקר בעיקר את מחזור החיים של הפטריות ונחשב לאבי המיקולוגיה המודרנית ואבי הפתולוגיה הבוטנית, בנוסף עסק בעיקר בחקר מחלות צמחים וטבע את המונח סימביוזה.
עגור חן אפריקאי
רבייה
הנקבה מטילה בדרך כלל 2 ביצים (לעיתים רחוקות 1 או 3). היא והזכר משתפים פעולה בדגירה עליהן: הזכר דוגר בדרך כלל במהלך הלילה, וביום הוא מגן על הטריטוריה. הדגירה נמשכת כ-30 יום; הגוזלים יכולים ללכת כיומיים לאחר הבקיעה, ויכולים לשחות זמן קצר לאחר מכן. עד הפריחה מהקן מתבצעת כשהגוזלים בני 3-5 חודשים.
אדמיטנס
אדמיטנס (באנגלית: Admittance, בעברית: מתירות) הוא גודל הופכי לאימפדנס (בעברית: עכבה). מושג האדמיטנס מהווה הכללה של המוליכות החשמלית של הנגד עבור מעגלי AC ועבור רכיבים נוספים כמו קבל וסליל. האדמיטנס יכול להיות מספר מרוכב, ונמדד ב-SI ביחידות של סימנס (S). לעיתים משתמשים ביחידה השקולה מהוא (\mho) ששמה וסימונה הם ההיפוך של יחידת ההתנגדות אוהם.
הגדרה
במקרה של האימפדנס מתקיים: כאשר \real(Y) הוא החלק הממשי של Y \!\, ו-\image(Y) הוא החלק המדומה של Y \!\
בטור
חיבור אדמיטנסים בטור שקול לחיבור אימפדנסים במקביל:
יוסף קפלן
ביוגרפיה
יוסף קפלן נולד בבואנוס איירס, בירת ארגנטינה. הוריו היגרו בין שתי מלחמות העולם ממזרח אירופה לדרום אמריקה. אביו, דוד קפלן, נולד בווילנה לישראל ולאסתר. דוד קפלן הגיע לארגנטינה ב-1924 ותוך זמן קצר השתלב בלהקות התיאטרון ביידיש בבואנוס איירס. אמו של יוסף קפלן, שרה לבית מלמד, נולדה במאצ'ב שבפולין למשפחה אורתודוקסית. אביה, משה מלמד, מחסידי הרבי מקוצק, היגר לארגנטינה ב-1928 ותוך מספר שנים הביא לשם את אשתו ואת ארבע בנותיהם.
הוא שימש עמית מחקר במכון ללימודים מתקדמים של האוניברסיטה העברית במספר הזדמנויות, ופעמיים עמד בראש קבוצות מחקר שפעלו בו: ב-92–1991 (יחד עם פרופסור מ' אביטבול) בראש קבוצת מחקר על גירוש ספרד ותוצאותיו וב-1998 (יחד עם פרופסור מיכאל הד) בראש קבוצת מחקר על היסטוריזציה של רגשות. בימי כהונתו כיו"ר החברה ההיסטורית הישראלית בשנים 1992–2000 נוסדה במת ירושלים להיסטוריה לזכרו של ההיסטוריון מנחם שטרן, אליה מוזמנים מדי שנה היסטוריונים מרחבי העולם. קפלן עומד בראש המערכת של סדרת הספרים המתפרסמת בעקבות ההרצאות הניתנות בבמה זו. בשנים 1996–2004 עמד בראש הוועדה האקדמית של הארכיון המרכזי לתולדות עם ישראל ומאז 2001 הוא משמש יו"ר האיגוד הבינלאומי של חברות היסטוריות לחקר תולדות עם ישראל. מאז 1985 הוא המנהל האקדמי של המרכז לחקר יהדות הולנד שבאוניברסיטה העברית ומשנת 2004 הוא סגן היו"ר של מרכז זלמן שזר. בשנים 1992–1996 היה קפלן חבר המערכת של "תרביץ", כתב העת של המכון למדעי היהדות של האוניברסיטה העברית, ובשנים 1997–2005 היה חבר המערכת של "ציון", הרבעון לתולדות עם ישראל של החברה ההיסטורית הישראלית.
מפעליו הנוכחיים
קפלן הוא חבר המערכת של האנתולוגיה ע"ש פליקס פוזן על התרבות היהודית שתצא לאור בעשרה כרכים בבית ההוצאה של אוניברסיטת ייל. הוא העורך של הכרך החמישי שעוסק בתרבות היהודית בעת החדשה המוקדמת בשנים 1500–1750.
ספרים שערך
5. (עם מ' שטרן), התבוללות וטמיעה: המשכיות ותמורה בתרבות העמים ובישראל והאומות, מרכז זלמן שזר, ירושלים תשמ"ט, 260 עמ'.
היסטוריה של העיתון
העיתון המודרני הראשון בעולם הוא ה"אביסה" (בגרמנית: "איגרת"). הוא יצא לאור בשנת 1809 בעיר שטרסבורג שבצרפת. העיר הייתה מצמתי המסחר החשובים באירופה, דבר שהאיץ את התפתחותו של העיתון במקום.
היסטוריית העיתונות באירופה
על-פי חוקר תקשורת ההמונים הבריטי, נהוג להבדיל בין חמישה גלגולים מוקדמים של התפתחות העיתונות באירופה, החל מהמאה ה-17:
תקופת עיתונות הפני
תקופה זו נמשכת מתחילת המאה ה-18 ועד סוף המאה ה-19, והיא נקראת כך משום שבשנת 1833 החל המנהג למכור עיתון במחיר של פני אחד (הקרוי היום סנט). זו הייתה מהפכה קונספטואלית היות שעד לשנה זו היה מחיר העיתון גבוה פי שישה והמכירה הייתה רק במינוי לשנה, עם תשלום מראש. בד בבד בשנים אלה חלה התפתחות בידע הקריאה והכתיבה, וחמש שנים לאחר תחילת התקופה אף הופעל חוק חינוך חובה (במסצ'וסטס תחילה). המכירה של העיתון בגליונות בודדים במחיר זול ובאופן שנגיש לקהל הרחב הפכה את העיתון למוצר עממי, ויחד עם ההתקדמות בחינוך נוצר קהל לתקשורת ההמונים.
דומוזטפה
דומוזטפה (בטורקית: Domuztepe Höyüğü, שפירושו "גבעת החזיר") היה יישוב גדול בתקופה הנאוליתית. התל שוכן בדרום מזרח טורקיה, 30 ק"מ מדרום מזרח לעיר קהרמאנמרש. האתר היה מיושב בין השנים 5450-6200 לפנה"ס, בעיקר בתקופת חלף. שטחו של התל הוא 200 דונם, והוא היישוב הגדול ביותר הידוע מתקופה זאת.
יניב הופמן
תפקידי ניהול, הוראה וניהול אמנותי
משנת 2010 ועד היום, מנהל אמנותית את פרויקט המצוינות במחול של מגוונים אלון – שכולל יצירות ושיתופי פעולה מיוחדים עם הלהקות הבחירות בארץ – בת שבע, להקת המחול הקיבוצית, ורטיגו, ענבל פינטו ועוד.
תסמונת גילברט
התסמונת תוארה לראשונה בשנת 1901 על ידי גסטרואנטרולוג צרפתי בשם אוגוסטן ניקולא ז'ילבר, ונקראה על שמו.
עכבה חשמלית
הגדרה וסימון האימפדנס החשמלי
הגודל ההופכי של התנגדות טהורה נקרא מוליכות. על ידי הכללה דומה למעגלי AC מגדירים שהגודל ההופכי של אימפדנס נקרא אדמיטנס הנמדד ביחידות SI בסימנס:
אימפדנס של רכיבים
העכבה של הרכיב היא בעצם פונקציית התמסורת של הרכיב במישור התדר.
ההכפלה במספר המרוכב i (בהנדסה נפוץ הכתיב j כדי לא לבלבל עם זרם) מצביעה על הפרש הפאזה בין המתח לזרם.
עבור קבל:
כעת נמיר את המשווה למישור התדר נבצע בעזרת התמרת לפלס על שני צידי המשוואה ונקבל  כאשר S הוא מספר מרוכב.
מעגלים עם מקורות כלליים
תוך שימוש בשיטת הסופרפוזיציה, כל מקור מופעל בנפרד ומוצאים פתרון של מעגל ה־AC בעזרת האימפדנסים המחושבים עבור התדירות של המקור המופעל. הפתרונות של המתחים והזרמים של המקור שהופיע במעגל המקורי מחושבים כסכומים של הפתרונות שחושבו לכל אחד מהמקורות המרכיבים אותו. עם זאת למתחים ולזרמים האמיתיים במעגל המקורי אין ייצוג פאזורי. ניתן לחבר פאזורים רק כאשר כל אחד מהם מייצג פונקציה בזמן בעלת אותה תדירות. לכן, יש להחזיר את פאזורי המתח והזרם שחושבו עבור כל מקור בנפרד לייצוג שלהם בתחום הזמן לפני ביצוע הסכימה הסופית.
שיטה זו ניתנת להכללה למקורות לא מחזוריים כאשר את הסכומים הבדידים מחליפים אינטגרלים. כלומר, את טור פורייה מחליפה התמרת פורייה.
פאזור שיא מול פאזור שורש הממוצע הריבועי
במקרים רבים של ניתוח AC, ערך ה־RMS של סינוסואידה מועיל יותר מאשר ערך השיא. לדוגמה, לקביעת כמות ההספק הנצרך על ידי נגד שזורם דרכו זרם סינוסי, יש לדעת את ערך ה־RMS של הזרם. מסיבה זו, לעיתים מציינים את פאזורי ה־RMS של מקורות מתח וזרם סינוסיים במקום את פאזורי השיא. באופן כללי משתמשים בפאזורי RMS בהנדסת הספק חשמלי בעוד שמשתמשים בפאזורי שיא בניתוח מעגלים בעלי הספק נמוך.
מיניליין
היסטוריה
ב-1998 רכשה מיניליין את חברת סמליין שעסקה בייבוא מוצרי חשמל ואלקטרוניקה תוצרת סמסונג הדרום קוריאנית. ביולי 2009 מכרה מיניליין את פעילות ייבוא מכשירי הסלולר LG לחברת ברימאג תמורת כ-12 מיליון שקל. בספטמבר 2019 רכשה את פעילות מותג מיזוג האוויר פוג'יטסו תמורת כ-25 מיליון שקל.
יום הנגול
ב-1940 נתגלה עותק מקורי של ה"הונמין ז'אונגאום האראי", כרך של פרשנות ל"הונמין ז'אונגאום", שהופיע זמן קצר לאחר פרסום המסמך המקורי שאותו פירש. ממסמך זה התברר כי "הונמין ז'אונגאום" הוכרזה במהלך עשרת הימים הראשונים ("סאנגסן" – בהנגול 상순, בהנג'ה 上旬) של החודש התשיעי. היום העשירי של החודש התשיעי ב-1446 על פי לוח הלבנה ב-1446, היה זהה ל-9 באוקטובר על פי הלוח היוליאני. לאחר שהוקמה ממשלת קוריאה הדרומית ב-1945 הוכרז יום הנגול כחג רשמי המצוין ב-9 באוקטובר ושבו יוצאים עובדי המדינה לחופשה.
שבץ נא
היסטוריה
המשחק הוכנס ב-2004 להיכל התהילה הלאומי של הצעצועים.
ספוטניק (סוכנות ידיעות)
לשירות גם ערוץ טלוויזיה באנגליה.
פרוקריוטים
ישנם תאים המצוידים בשוטון, המאפשר לתא הפרוקריוטי לנוע.
קארי (סרט, 2013)
הקרנת הבכורה של הסרט ואירוע שטיח אדום התקיימו ב-7 באוקטובר 2013 במתחם המגה-פלקס "ארקלייט הוליווד" בהוליווד, לוס אנג'לס, והוא יצא לקהל הרחב ב-18 באוקטובר וקיבל ביקורות מעורבות.
עלילה
בילי מזהיר את כריס לא לספר לאיש על הדלי מאחר שזו תקיפה פלילית, והשניים משחררים את החבל, דם החזיר נשפך על קארי וטומי, והדלי נופל והורג את טומי, בעוד התאומות ניקי וליזי ווטסון מקרינות את "סרטון המקלחת" על המסכים באולם לקול צחוקם של הנוכחים. קארי נזכרת באזהרתה של מרגרט, ולחרדת התלמידים והמורים, היא נועלת בכוחותיה את דלתות האולם כדי שאף אחד לא יוכל לברוח, גורמת לפתיחת ברזי הכיבוי ולקריעת כבלי החשמל על הרצפה המוצפת מים, האולם עולה באש, ורבים נהרגים. היא מצילה רק את גברת דג'ארדן. כריס ובילי מנסים להימלט במכונית. קארי מותירה את המבנה להישרף, יוצאת אל הכביש, מבקעת אותו תחת המכונית הנמלטת, בילי מפנה לעברה את המכונית, אך קארי בולמת את המכונית, ובילי נהרג. כריס אוחזת בהגה במטרה לדרוס את קארי, אך זו מרימה את המכונית ומשליכה אותה לתוך תחנת דלק, מפילה עליה עמוד חשמל והמכונית עולה באש.
לצפייה ביתית
ב-14 בינואר 2014 הופצו גרסאות ה-DVD וה-Blu-ray של הסרט. גרסת ה-Blu-ray כוללת אחת עשרה סצנות שלא נכללו בגרסה הקולנועית, בהן סצנת פתיחה וסצנת סיום חלופי.
ויליאם הראשון, מלך סקוטלנד
ביוגרפיה
ויליאם ירש את התואר רוזן נורת'מבריה בשנת 1152, אולם נאלץ לוותר על התואר להנרי השני, מלך אנגליה בשנת 1157. אובדן זה הביא למאמציו הרבים, לכל אורך תקופת מלכותו, לזכות מחדש באזור.
משפחתו
לוויליאם ולארמנגרד דה בומון נולדו ארבעה ילדים:
באר עינות ניסנית
חשיבות הבאר
באר מתקופה זו, מעידה על יכולת ארגונית של תושבי היישוב ועל ידע בהידרולוגיה וגאולוגיה שאפשרו את חפירתה. בארץ ישראל נמצאו שתי בארות נוספות מהתקופה הנאוליתית, אחת באתר הטבוע עתלית-ים המתוארכת לתקופה הנאוליתית הקדם-קרמית ג', ובאר מאוחרת במקצת, מהתרבות הירמוכית של התקופה הנאוליתית הקראמית באתר שער הגולן.
ישיבת בית יעקב (פירירא)
תקנות הישיבה
תקנות הישיבה נכתבו על ידי יעקב פירירא בעצמו, כנראה בהיוועצות עם הפרי חדש. התקנות עסקו בכלל הנושאים העומדים לפתחה של הישיבה, כמו סמכות ראש הישיבה, שיטת הלימוד, זמני הלימוד, מספר החדרים וחלוקתם, סכומי הקצבה ועוד נושאים רבים. התקנות עודכנו מפעם לפעם לפי צורך השעה.
טונס אנד איי
ביוגרפיה
ווטסון נולדה בחצי האי מורנינגטון שבאוסטרליה. היא גדלה ולמדה לנגן על קלידים ותופים בבית הספר התיכון. תחילה הופיעה גם בלילות מקומיים בחצי האי מורנינגטון זה היה בשילוב עם הופעות בפסטיבלים והופיעה בשמה המלא טוני ווטסון.
מנהרת הטמפלרים
היסטוריה
המנהרה התגלתה רק בשנת 1994 באופן אקראי לאחר שדיירי בית הנמצא מעליה התלוננו על ביוב סתום ובבדיקת הבעיה התגלתה המנהרה על ידי הבודקים. לאחר חפירות ארכאולוגיות נפתח חלקה המערבי של מנהרה לציבור בחודש אוגוסט 1999 ובהמשך נוסף לה קטע קצר בצידה המערבי. לאורך המנהרה הותקנו רצפת עץ ותאורה וכן מערכת משאבות המפנות באופן קבוע מי תהום המציפים אותה. גובה המנהרה הוא כשני מטרים ובקטעים מסוימים ממנה, יחד עם הרצפה המוגבהת גובהה הוא פחות ממטר וחצי, דבר המצריך מהעוברים להתכופף. שתי הכניסות למנהרה אינן הכניסות המקוריות ובכל אחת מהן הוקמו מדרגות המובילות אליה והכניסה היא בתשלום. כניסה אחת נמצאת בסמוך לחניון המערבי שליד הנמל והשנייה בסמוך לחאן אל-עומדאן שבדרום-מרכז העיר העתיקה.
מלמד
המלמד מתמנה לתפקידו על ידי הורי התלמידים, על דעת הרב המקומי. ההורים מממנים את שכרו ומהווים, יחד עם הרב, את הרשות המפקחת על פעולותיו.
ה'מלמד' בתלמוד
לפי המסורת, הראשון שמיסד את תפקיד ה'מלמד', היה רבי יהושע בן גמלא. מובא בתלמוד: זכור אותו האיש לטוב, ויהושע בן גמלא שמו, שאלמלא הוא נשתכחה תורה מישראל. שבתחילה מי שיש לו אב - מלמדו תורה, מי שאין לו אב - לא היה למד תורה. התקינו שיהיו מושיבין מלמדי תינוקות בירושלים... התקינו שיהיו מושיבין בכל פלך ופלך.... עד שבא רבי יהושע בן גמלא ותיקן שיהיו מושיבין מלמדי תינוקות בכל מדינה ומדינה ובכל עיר ועיר, ומכניסין אותם כבן שש, כבן שבע.
ה'מורי' בתימן
על תוכנית הלימודים של המלמד בחדר בתימן ("כניס"), המכונה "מוֹרִי", כותב רבי אברהם אלנדאף, מן הבודדים שתיאר את סדר לימודם של בני התורה בתימן, בספר "זכור לאברהם": לאור כמות הספרים הקטנה בכניס, התלמידים היו לומדים בזוגות כאשר האחד קורא בספר כרגיל והשני היה יושב מולו ולמעשה, היה קורא את הספר הפוך. מיומנות זו עדיין קיימת בקרב עולי תימן המבוגרים.
חמי בן נון
הכול שפיט – קריסה תחת הניירת
המאמר דן בפיגור בכתיבת פסקי הדין של מערכת המשפט בישראל. הוא מתייחס להתאבדותו של השופט מוריס בן עטר, שנקלע למצוקה אחרי שלא הצליח לעמוד בקצב הטיפול בתיקים שניתנו לו ובמתן פסקי הדין. בן נון מפנה אצבע מאשימה אל עורכי הדין שמעמיסים על בתי המשפט עודף ניירת שרובה מיותרת ומציע שבתי המשפט יענישו את עורכי הדין הנוהגים כך בחומרה רבה. הוא סבור שפגיעה בכיסם של עורכי דין ובעלי דין תקטין באופן ניכר את העומסים על מערכת בתי המשפט.
פאוו צ'וינינג דורג'י
קריירה
כצלם, תרם דורג'י לכתבי עת כגון VICE, Esquire ו- Life. הוא כתב כמה ספרי מאמרים בנושא צילום. הצילומים בספרו השלישי Light of the Moon צולמו במשך חמש שנים.