cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
סלה מריל
קונסול בירושלים
מריל כיהן כקונסול ארצות הברית בירושלים במשך ארבע עשרה שנה לא רצופות – יותר מכל קונסול אחר. לראשונה התמנה כקונסול בשנת 1882, וכיהן בתפקיד שלוש שנים. ב-1891 חזר לירושלים לכהונה שנייה למשך שנתיים. בשנת 1898 הטיל עליו הנשיא מק-קינלי את תפקיד הקונסול האמריקאי בירושלים בפעם השלישית, ומריל פעל בירושלים עוד תשע שנים – עד 1907.
שהותו הממושכת בארץ ישראל אפשרה לו לחקור את ההיסטוריה והארכאולוגיה של ארץ ישראל ולהשתתף במחקרים ובמסעות בנושאים אלו. מריל סייע לכמה מחוקרי הארץ הנודעים, בהם צ'ארלס וילסון, צ'ארלס וורן וג'ורג' אדם סמית. פעילותו המחקרית והארכאולוגית של מריל זכתה לביקורת של הקרן הבריטית לחקר ארץ ישראל (PEF).
זואולוג וצלם
מריל היה חוקר טבע ומומחה בקנה מידה בינלאומי לציפורים. הוא ערך תצפיות רבות, ופרסם את ממצאיו בעשרות מאמרים בכתבי עת אמריקאיים. עם זאת, אוספיו וכתביו המדעיים לא נבדקו, וחוקרים בתחום הצפרות אינם מצטטים אותו.
האופרה הלירית של שיקגו
מעונה הקבוע של הלהקה הוא בית האופרה העירוני, בניין משנת 1929 שפנימו מעוצב בסגנון אר דקו. קיבולתו בת 3,563 המושבים מציבה אותו במקום השני בגודלו בין אולמות האופרה בצפון אמריקה.
המלחין ויליאם בולקום כתב את האופרה האחרונה שלו עד כה, "חתונה", לאופרה הלירית. האופרה מבוססת על סרטו של במאי הקולנוע רוברט אלטמן, באותו שם, משנת 1978. הצגת הבכורה הייתה בעונת היובל של האופרה הלירית. בולקום עתיד לכתוב עוד אופרה ללהקה, שהצגת הבכורה שלה מתוכננת לעונת 2009-2010.
צפון-מזרח איטליה
מחוזות
אזור צפון-מזרח איטליה מחולק לארבעה מחוזות, ומכיל 36 נפות ו-934 קומונותː
ועדת האו"ם לזכויות אדם
תלונות אישיות לוועדה
לוועדת האו"ם לזכויות אדם נתונה הסמכות לבחון תלונות אישיות (או פניות) בדבר הפרת זכויות הכלולות באמנה הבינלאומית בדבר זכויות אזרחיות ופוליטיות, וזאת מכוח פרוטוקול הבחירה הראשון לאמנה. האמנה היא אחת מתוך חמש אמנות זכויות אדם שבהן קיים מנגנון להגשת תלונות אישיות. בנוסף, קיים לגופים אלה נוהל כדי לבחון תלונות שאינן בתחום סמכות השיפוט של האמנה.
ויליאם ברנגווין
משפחה
בשנת 1896 התחתן ברנגווין עם לוסי ריי, אחות, שנפטרה בשנת 1924. לא היו להם ילדים. הוא גר בהאמרסמית', לונדון בין השנים 1900–1937/38 וקנה את בית בסאסקס בשנת 1918.
ראש עיריית קאזאן
ראש עיריית קאזאן (ברוסית: Мэр Казани) היא המשרה הרמה בעיר קאזאן והוא בעצם האישיות הבכירה שמנהלת את ענייני העיר ומייצג אותה בפני הממשל הפדרלי. המינהל הציבורי בקאזאן הוצג בשנת 1552, לאחר שהצאר איוואן האיום כבש את העיר מידי הטטרים ומינה נציג מטעמו לניהול העיר.
שיינדי מילר
ביוגרפיה
לאחר שגורשו לאושוויץ היהודים מחלק של סלובקיה שהיה תחת שלטון הונגרי במלחמת העולם השנייה, ועברו את הסלקציה הראשונה, נלקחה שיינדי יחד עם 200 בנות צעירות לפטרסוולדו לעבוד בבית חרושת לתחמושת וחלקים למטוסי קרב. בית החרושת היה בבעלותו של קרל דיהל. מגורי בנות אלה היו במבצר סמוך, מרחק של כשלושה ק"מ מבית החרושת, כל יום הלכו הבנות ברגל מהמבצר לבית החרושת ולאחר העבודה, חזרה למבצר. הבנות עבדו בשתי משמרות, כאשר כל משמרת הייתה של 12 שעות. העבודה הייתה ללא הפסקה. בבית החרושת היו מחלקות שונות: מסגריה, הלחמה, ריתוך, מכשירים ובקרה. הבנות מסלובקיה מצאו שם כ-1,000 בנות מפולין, שהובלו לשם כשנה לפני כן. בתקופה זו שיינדי הייתה חולה בטיפוס, ואחותה ייטי הגנה עליה.
יומן
היא כתבה אותו על דפי נייר ששמרה עליהם באדיקות בכל מסע הגירוש שעברה, אך במהלך טלטוליה דפי היומן הושחתו, ובדצמבר 1944 כשעבדה במחנה העבודה פטרסוולדו בשלזיה, העתיקה את היומן במאמץ רב על 54 כרטיסיות של המפעל ליצור נשק שעבדה בו, ובמהלך העתקת היומן היא הוסיפה וכתבה את קורותיה וקורות אחיותיה וחברותיהן מהרגע שעלו לרכבת ועד שהוסרו מהן שערותיהן ובגדיהן. בינואר 1945 היא סיימה להעתיק את דפי היומן לכרטיסיות של מפעל הנשק והסתירה את הדפים מתחת לקש שהייתה שוכבת עליו בדרגשים שבמחנה. שיינדי כתבה ביומן בצורה אינטנסיבית מאוד, ועל כן הוא תיעוד עשיר לחייה (גם אלה שקדמו לזמן כתיבת היומן) ולאירועים הנוראיים שחוותה, מזווית מבט של נערה צעירה. הטקסט לאורך היומן כולו מתהווה בצילה של השואה. כבר בתחילת היומן ניכרת השפעת מלחמת העולם השנייה.
יהודית המלכה
מוצאה וקורותיה
המסורת האתיופית מספרת כי המלכה יהודית כונתה עם לידתה בשם "אסתר" ואימצה את השם יהודית לאחר שהרסה ושרפה את מנזר דברה דמו. במסורת ביתא ישראל, מסופר כי הייתה בתו של המלך גדעון הרביעי, משושלת הגדעונים. מקורות נוצריים טוענים כי יהודית התגיירה לרגל נישואיה.
לפי המסורת היהודית, המלחמה נגד ממלכת אקסום פרצה בשל דרישת מלכי אקסום מן היהודים להתנצר ומתוך רצון למנוע את התרחבותה בכיוון הממלכה היהודית שישבה בסאמיאן. במלחמה זו נהרג המלך גדעון ובתו יהודית לקחה את הפיקוד ואיחדה תחתה את יהודי אתיופיה. היא כרתה ברית עם מנהיגי האגאווים, קבוצה אתנית פגנית קדומה, ממחוז לסתה, ויחד איתם העמידה צבא איתן של מתנגדים להתרחבות האקסומית והנוצרית. במהלך הלחימה פנה צבאה של יהודית צפון-מזרחה, מאזור הרי סאמיאן ודאמבייה למחוז תיגראי והגיע לעיר הבירה אקסום. המלך האקסומי נמלט מבירתו לפני שחיילי יהודית נכנסו והשמידו את העיר. לאחר מכן צבאה של יהודית תקף את מנזר דברה דמו, בו היו כלואים היורשים הפוטנציאלים לממלכת אקסום, והרג את כל הצאצאים. בפלישה ההרסנית לאקסום הוצאו להורג אנשי דת נוצרים, נשרפו והושמדו כנסיות, מנזרים וכל סממן נוצרי שהיה בממלכה.
החיים הם נס
החיים הם נס (בסרבו-קרואטית:  Život je čudo) הוא סרט קולנוע משנת 2004 בבימויו של אמיר קוסטריצה שגם השתתף בכתיבת התסריט וביצירת פסקול הסרט.
עלילה
הסרט מתרחש באזור כפרי הררי בבוסניה. לוקה (סלאבקו סטימק) הוא מהנדס סרבי שהגיע מבלגרד, יחד עם אשתו ג'דרנקה (וסנה טריוואליץ), זמרת אופרה מעורערת בנפשה, ובנו מילוש (ווק קוסטיץ'), שהוא שחקן כדורגל, לרגל סלילתה של מסילת רכבת העוברת בכפר, שתקשר את מזרח בוסניה עם סרביה. לוקה הגיע כדי לפקח על הסלילה ולתפעל את תחנת הרכבת.
לוקה עסוק בעבודתו, וסלילת המסילה מתקרבת לסיומה. מילוש חולם על קבלתו לקבוצת הכדורגל פרטיזן בלגרד. לוקה האופטימי מתעלם מסימני המלחמה שהחלה בקרואטיה ומאיימת להתפשט, ואילו אשתו חרדה מאוד מפני התפתחות זו.
אדלייד, רוזנת ליפה-ביסטרפלד
אדלייד, רוזנת ליפה-ביסטרפלד (בגרמנית: Adelheid zur Lippe-Biesterfeld; 22 ביוני 1870 – 3 בספטמבר 1948), הייתה אחותו של לאופולד הרביעי, נסיך ליפה ואשתו של פרידריך יוהאן, נסיך סקסוניה-מיינינגן.
אלעזר ליפא סוקניק
קורות חיים
אלעזר ליפא סוקניק נולד בביאליסטוק שבפולין (אז בתחום המושב היהודי של האימפריה הרוסית) בשנת 1889. בשנת 1912 עלה לארץ ישראל. בזמן מלחמת העולם הראשונה הצטרף לצבא הבריטי במסגרת הגדודים העבריים. ב-1920 הוציא ביחד עם המורה והמדריך חיים אריה זוטא את "מדריך הטיולים לירושלים וסביבותיה". סוקניק למד באוניברסיטת ברלין, וקיבל תואר דוקטור מדרופסי קולג' בפילדלפיה (כיום חלק מאוניברסיטת פנסילבניה) ב-1926. נושא עבודת הדוקטור היה בתי כנסת עתיקים בארץ ישראל. סוקניק היה הארכאולוג הראשון שהועסק על ידי האוניברסיטה העברית, והוא עסק בחפירות ארכאולוגיות שונות מטעמה. ב-1938 מונה לפרופסור לארכאולוגיה באוניברסיטה. בין האתרים שחפר היו בתי הכנסת בבית אלפא ובחמת גדר והחומה השלישית בירושלים של ימי בית שני. יזם את הקמתו של בית הנכות לעתיקות היהודים.
אברהם יפה
ביוגרפיה
נולד בכ"א בתשרי תרע"ד ביבנאל לחיים ומרים (לבית כבשנה) יפה, שעלו מרוסיה והתיישבו ביבנאל. אחיו הם אורי, שאול וחנה. למד במקווה ישראל, בה צורף בגיל 16 ל"הגנה". יפה הצטרף לתנועת המחנות העולים אך בשנת 1931 עבר לתנועת השומר הצעיר, בה היה מדריך ונודע בהצגות האינדיאניות שארגן. בחורף 1935–1936 השתתף בוועידה של השומר הצעיר בפופארד וטייל ברחבי אירופה תוך שביקר בקינים של השומר הצעיר. הוא שב לארץ ישראל באפריל 1936. הוא היה מראשוני המתגייסים לנוטרות בשנת 1936, והשתתף בהקמת קיבוץ תל עמל (ניר דוד) בעמק בית שאן, ראשון יישובי חומה ומגדל. עבד בבית אלפא כמורה ומדריך, וניסיונו להעביר את ילדי חברת הילדים אל השומר הצעיר היה מהגורמים לפילוג שחל בבית אלפא. במהלך שהותו של אורד וינגייט בתל עמל צורף לפעילות של מחלקתו של וינגייט וזכה ללמוד ממנו.
לאחר המלחמה היה בין מייסדי התנועה למען ארץ ישראל השלמה, אשר קראה להחזיק בשטחים שנכבשו וליישבם. ב-1973 הייתה תנועה זו בין הגופים המקימים את הליכוד (תחילה כתנועה עצמאית ולאחר מכן כחלק מלעם). כחבר הליכוד נבחר לכנסת השמינית לאחר מלחמת יום כיפור בה היה חבר בוועדת החוץ והביטחון ובוועדת הפנים והגנת הסביבה. לקראת הבחירות לכנסת התשיעית הודיע שלא יתמודד על מקום ברשימת הליכוד לכנסת. ב-1981 הוצב במקום ה-120 ברשימת התחיה לבחירות לכנסת העשירית.
לאווריו
תולדותיה
אוכלוסיית העיר מנתה ב-1907 10,007 נפשות. בשנת 2001 מנתה האוכלוסייה 9,891 נפשות.
משבר אג'ריה (2004)
גשר צ'ולוכי
ב-14 במרץ החריף המצב באג'ריה כאשר השלטונות הגאורגים ניצלו את שהותו של אבשידזה במוסקבה, ופנתה לאג'ריה לערוך מערכה לבחירות פרלמנטריות שתוכננו ל-28 במרץ. אולם קבוצות חמושות, פרו-אבשידזה, חסמו את הגבול המנהלתי, בין גאורגיה גופא לאג'ריה בנהר הצ'ולוכי ומנעו מסאקשווילי ונציגי שלטון אחרים מלבקר באג'ריה. האג'רים טענו כי סאקשווילי מתכוון להשתלט על המחוז בכוח.
קזחסטן
חלק מארסנל הנשק הגרעיני של ברית המועצות הוחזק בקזחסטן. עם פירוקה של ברית המועצות ב-1991 הועבר הארסנל הזה לידי רוסיה, וקזחסטן חתמה על האמנה הבינלאומית למניעת הפצת נשק גרעיני (NPT).
היסטוריה
קזחסטן הייתה בעבר חלק מהקיסרות הצארית הרוסית. היא סופחה לאימפריה במהלך המאה ה-18-המאה ה-19. בעקבות המהפכה הקומוניסטית היא הוכרזה לרפובליקה הסובייטית הסוציאליסטית הקזחית, אחת מ-15 הרפובליקות שהרכיבו את ברית המועצות. במהלך תקופת שלטונו של סטלין הייתה ידועה בעיקר בשל מתקני הענישה שבה. אליה נשלחו עמים מגורשים.
פוליטיקה
ב-2007 נערכו, לראשונה בתולדות המדינה, בחירות יחסיות לבית הנבחרים. מפלגת השלטון נוּר-אוֹטַאן זכתה בניצחון גורף עם 88% מן הקולות. בבחירות הבאות, ב-2011, גרפה המפלגה 95.54% מהקולות, כאשר אחוזי ההצבעה עמדו על 89.9. הוא נבחר שוב ב-2015, אך במרץ 2019 הודיע על התפטרותו וסמכויות הנשיא הועברו לידי יושב ראש הסנאט הקזחי, קאסים-ג'ומארט טוקאייב.
כלכלה
פרוק ברית המועצות והצניחה בדרישה למוצרים הכבדים שייצרה קזחסטן הביאו להתכווצות חדה בכלכלתה מאז 1991. ברפורמות שבין השנים 1995 לבין 1997 הפריטה הממשלה במהירות את מרבית נכסיה, שעברו לידיים פרטיות. בשנת 1996 נחתם חוזה להקמת צינור נפט משדה טנגיז שבמערב קזחסטן לים השחור, וכך הבטיחה הממשלה יצוא נפט קבוע לשנים הקרובות. כלכלת קזחסטן צנחה בשנת 1998 עקב ירידת מחירי הנפט והמשבר הכלכלי ברוסיה שהחל באוגוסט באותה שנה - "משבר הרובל".
גאוגרפיה
קזחסטן גובלת ברוסיה (גבול באורך 6,467 ק"מ), סין (1,460 ק"מ), קירגיזסטן (980 ק"מ), טורקמניסטן (380 ק"מ) ואוזבקיסטן (2,300 ק"מ).
אורניום
מרבצי האורניום של קזחסטן אשר התגלו עד כה מסתכמים ב-1.69 מיליון טון, המהווים 21% של עתודות האורניום בעולם (מקום שני בעולם בשנת 2005). החברה בבעלות המדינה Kazatomprom, שנוסדה בשנת 1997, אחראית על המסחר באורניום במדינה. בשנת 2005, החברה מדורגת במקום השלישי בעולם בכריית אורניום (לאחר Cameco הקנדית ו החברה הצרפתית Cogema). בשנת 2009 קזחסטן הגיעה למקום הראשון בעולם באספקה של אורניום מרוכז לשוק העולמי - הופקו 13.5 אלף טון בשנה, והנתון הזה הקדים את קנדה, אשר הייתה במשך 17 שנים במקום הראשון בתחום. בשנת 2010 היקף כריית האורניום על ידי NAC Kazatomprom הסתכם ב-17,803 טון.
אוסטרליץ (ספר)
הספר, שנע בין רומן, ביוגרפיה וחיבור אסתטי, נחשב לפסגת יצירתו של זבאלד ולאחד הספרים החשובים בספרות הגרמנית לאחר מלחמת העולם השנייה.
פיליפ פיקט
תקופת הלימודים
פיקט החל כנגן חצוצרה. הוא פגש את דייוויד מונרו, שעודד אותו לנסות כלי נשיפה מעץ כמו חלילית וקלמית. הוא למד בבית ספר גילדהול למוזיקה ודרמה בלונדון. בשנת 1972 התמנה לפרופסור לחליליות וביצוע היסטורי, משרה בה החזיק במשך עשרים וחמש שנים. הוא ניגן באקדמיה של סנט מרטין בשדות, בתזמורת הקאמרית האנגלית, עם נגני מוצרט הלונדונים ובעוד תזמורות רבות.
שלמה פטיט
רבי שלמה פטיט (גם רבי שלמה הצרפתי הקטן, נפטר בשנת 1305) היה חכם שעלה לארץ ישראל בסוף המאה ה-13, והיה לאחד מראשי המקובלים בעכו. נודע בשל היותו אחד ממובילי המאבק בכתבי הרמב"ם.
כף צפרדע
כף הצפרדע (שם מדעי: Alismatales) היא סדרה של צמחים חד־פסיגיים, השייכת למערכת בעלי הפרחים. הסדרה מונה כ־165 סוגים של צמחים ב־14 משפחות הפזורים בכל רחבי העולם. רוב המשפחות הן של צמחים עשבוניים ולא בשרניים ובעלות זיקה לסביבה מימית. הפרחים ברוב המשפחות מסודרים בתפרחות, ובזרעים הבשלים חסרה רקמת אגירה (אנדוספרם).
שלמה פטיט
פולמוס הרמב"ם
פטיט אף ניסה להשיג חרם על ההוגים מאת האפיפיור אך תומכי הרמב"ם הקדימוהו וקיבלו "פסק" מאת האפיפיור הממליץ לקרא את ספר מורה נבוכים בשל היותו מכחיש הקדמות ועל אף היות המחבר יהודי, קנס הוטל על מבזי הספר.
רבי דוד נכד הרמב"ם פנה לרשב"א וזה פישר בין הצדדים, ובעקבות פעילותו הוסרו כנראה החרמות ההדדיים. אולם, יש הסבורים שהפולמוס המשיך גם לאחר מכן ולא הסתיים עד חורבנה של הקהילה היהודית בעכו במהלך הכיבוש הממלוכי בשנת ה'נ"א (1291).
קן וילבר
הגישה האינטגרלית
לטענת וילבר, "גישה אינטגרלית של התודעה" מורכבת מארגון כל התובנות מתחומים כגון פסיכולוגיה, פוסטמודרניזם, רוחניות, מדע אמפירי ועוד, למערכת מורכבת אחת, המייצגת מיפוי של מושג התודעה. כך הוא מציג מודל אינטגרלי עקבי כמפה של התפתחות בקוסמוס במלואו. בספרו "תודעת הקוסמוס במלואו", וילבר מציע שנתייחס אליו כמספר סיפורים ויוצר מפות; תיאוריו מכוונים אל שאלות אוניברסליות והמפות מאגדות מספר פרספקטיבות של היקום.
רצה (ברכת המזון)
דיני הברכה
חז"ל תיקנו לומר בכל ברכת המזון הנאמרת בשבת תפילה מיוחדת הפותחת במילים "רצה והחליצנו", כדי להזכיר את השבת בברכת המזון. תוכן התפילה הוא בקשה על קיום מצוות המנוחה בשבת בשלמות.
מטבח
אירופה
בטירות ובמנזרים היה המטבח במבנה נפרד.
עם המצאת הארובה הועבר מקור האש מאמצע החדר לקיר צדדי. ראשית נבנו "אחים" מלבנים ומלט, ובהם נתלו סירי ברזל, ברונזה ונחושת אשר החליפו את כלי החרס שהיו בשימוש בתקופות קודמות. המוט עליו נתלו הסירים ניתן היה להזזה מעלה ומטה על מנת לשלוט בטמפרטורת בישול המזון.
מטבח אמריקאי קולוניאלי
בשל החום הרב במטבחים של האחוזות הדרומיות הקפידו הלבנים שלא להיכנס אליהן, והן נבנו בחלק מהמקרים במבנים נפרדים, וביתר המקרים במרוחק מחדרי האוכל והאירוח.
המטבח המודרני
השלטונות הקומוניסטיים בארצות מזרח אירופה ראו את הבישול כ"הכרח" הדורש זמן מינימלי שכן הוא מבזבז את זמנה של האישה אשר צריכה לעבוד כמו הגבר במפעלים ולא בבית. כמו כן, נבנו בארצות אלה שיכונים רחבי היקף בעלויות נמוכות. שיקולים אלה הביאו לסטנדרטיזציה של המטבחים בגוש המזרחי. בגרמניה המזרחית ה"מטבח הסטנדרטי" היה חדר ששטחו 4 מ"ר, ללא חלונות, שהיה בסמוך לחדר האוכל וחדר המגורים (שטח הדירה היה קבוע: 55 מ"ר).
סוף המאה ה־20
המטבחים הפתוחים אפשרו מגמות של אופנות בעיצוב המטבח, שהפך יותר ויותר אופנתי, ו"נושא לשיחה" עם האורחים.
תכנון המטבח הביתי
הדרישה שלא יהיה ריהוט מטבח המפריע במעבר מפעולה לפעולה הביא לעיצוב חמישה סוגי מטבחים:
איליה ספיאשוילי
ביוגרפיה
ב-יוני 1941 גויס משם לצבא האדום שם נרשם במסמכים כגרוזיני וביולי אותה השנה הגיע לחזית בריאנסק. הגיע לחזית הדרום-מערבית ביולי 1943 משם הגיע לחזית המרכזית ואחר כך לחזית הבלארוסית].
גביע הזהב של CONCACAF לנשים
הערות שוליים
ֻ
האצטדיון המרכזי (קרסנויארסק)
האצטדיון המרכזי של קרסנויארסק הוא אצטדיון ספורט רב-תכליתי הממוקם בעיר קרסנויארסק שבדרום רוסיה. הוא מכיל 22,500 מושבים ומהווה למגרש הבית של מועדון הכדורגל "יניסיי" והנבחרת הלאומית של רוסיה ברוגבי.
הוראת המתמטיקה
מקומה של המתמטיקה בתרבות
כיום, ידע מתמטי נחשב למרכיב מרכזי ב"ארגז הכלים" של האדם המודרני. בעת הערכת יכולותיו המקצועיות של אדם, בייחוד במקצועות טכניים או הנדסיים, ניתן לעיתים ליכולות המתמטיות מקום רב.
תרומת הטכנולוגיה
דרוש מהמורה ידע לפי ה-TPCK(משרה וקוהלר,2006)- ידע תוכן פדגוגי טכנולוגי: הידע הנדרש מהמורה בשילוב הטכנולוגיה בהוראה, תוך התייחסות למורכבות יחסי הגומלין של שלושת המרכיבים: התוכן, הידע והטכנולוגיה. הבנה של מושגים באמצעות הטכנולוגיה והשימוש בה להבניית הידע התוכני. לדוגמה, כיצד להבנות את הידע על הידע הקיים ולפתח אסטרטגיות ללמידתו. לסיכום, המחקר מציג מודל המגדיר את ה TPCK-החוקרים מיישמים את ה-TPCK בקרב מורים ומצליחים להראות שבאמצעות המיקוד שהציע המודל, נוצרה צמיחה משמעותית בפתוח ה-TCPK שלהם, וצוות המורים התעמק בחשיבה על עיצוב הטכנולוגיה החינוכית ובהבנה בלכידות הנושאים של הידע תוכן טכנולוגי פדגוגי. נוסף לכך, החוקרים יצרו שאלון הבודק ידע זה (TPCK).
הוראת המתמטיקה בישראל
במערכת החינוך הישראלית הוראת המתמטיקה נחשבת לחשובה ומתחילה כבר בגן הילדים. יש אי-הסכמות הן בשיח הציבורי והן בשיח המקצועי בארץ ובעולם לגבי שיטות הלימוד, ההוראה והקניית המיומנויות הכרוכים במקצוע זה, ומקומה הראוי של המתמטיקה במערכת החינוך ובחברה בכלל. כתוצאה מכך וממגמות משתנות בהוראת המתמטיקה בעולם חומרי ההוראה, שיטות הלימוד, והחומר הנדרש עוברים שינויים מדי תקופה.
אנו החיים
עלילה
קירה נרשמת למוסד הטכנולוגי, כדי להגשים את חלומה להפוך למהנדסת. היא פוגשת, במקביל, את ליאו קובלנסקי, צעיר מרדני המעורר את התפעלותה. שניהם חשים עוינות עמוקה ובוז למשטר הדיכוי הקומוניסטי ומתכננים להימלט יחד מן הארץ, אך נתפשים על–ידי השלטונות. ליאו נכלא, אך קירה מסתייעת בעמיתה ללימודים, אנדרי טגנוב, החבר במפלגה הקומוניסטית, כדי להינצל ממאסר, ומצליחה מאוחר יותר לשחרר גם את ליאו.
בצלאל אליצדק (קלוזנר)
קורות חיים
בצלאל נפטר בספטמבר 1973 בירושלים. כתביו הונגשו על ידי נכדיו בפרויקט בן-יהודה.
שבי ישראל
ככלל, הארגון פועל בקרב אוכלוסיות שאינן תחת אחריות הטיפול של הסוכנות היהודית או מדינת ישראל, שלעיתים גם מכונות המעגל השני או השלישי של העם היהודי, כגון: בני המנשה בצפון מזרח הודו, צאצאי האנוסים בספרד, פורטוגל ודרום אמריקה, היהודים הנסתרים בפולין, יהודי קייפנג בסין שהתבוללו עם אנשי המקום, הסובוטניקים שברוסיה ועוד. בחלק גדול מהמקרים מדובר ביהודים לפי תחושתם שאינם מוגדרים כזכאי חוק השבות.
ארגון שבי ישראל עובד בשיתוף פעולה עם רשויות מקומיות ומשרדי ממשלה שונים למען רווחת העולים בכל תחום. בזמן המלחמה באוקראינה (2022), שלח הארגון אוטובוס הצלה וסייע רבות לעליית פליטים מאוקראינה לארץ, בעלייתם, בקליטתם, ברכישת ציוד וריהוט ובהליכים ביורוקרטיים שונים. בנוסף, הארגון מנהל פרויקט ייחודי בנושא שימור מורשת עדות נדחי ישראל במרכז מענ"י, בו מתבצעות פעילות שוטפת בנושאי הנחלת מורשת העדות הייחודיות, כמו בני מנשה, סובוטניקים וכו' לדור הצעיר ולאזרחים הישראלים. הפעילות כוללת הצגת תערוכות, הדפסת חומרים, סדנאות, הרצאות, ימי עיון, פרויקט מוזיקה ועוד.
ג'סי טיילר פרגוסון
קריירה
באפריל 2020 לוהק פרגוסון לככב בהפקה המחודשת למחזה "Take Me Out" בברודוויי; אך בשל מגפת הקורונה עלייתו נדחתה ל-10 במרץ 2022; עבור תפקידו הוא זכה בפרס טוני לשחקן הטוב ביותר לשנת 2022.
דייוויד קסידי
קריירה
הופעת הבכורה המקצועית של קסידי הייתה ב-2 בינואר 1969 במחזמר "The Fig Leaves Are Falling" בברודוויי, שירד מהבמות אחרי ארבע הצגות. אבל מנהל הליהוק ראה את ההצגה וביקש מקסידי לערוך מבחן בד. ב-1969 עבר קסידי ללוס אנג'לס.
ב-1978 כיכב קסידי בפרק בסדרה "Police Story" בשם ""A Chance To Live" עליו היה מועמד לפרס אמי. רשת NBC יצרה סדרה המבוססת על הדמות בשם "David Cassidy: Man Undercover" שבוטלה אחרי עונה אחת.
בתיאטרון שיחק קסידי במחזות מוזיקליים. ב-1981 השתתף בסיבוב הופעות עם המחזמר "Little Johnny Jones" מאת ג'ורג' מ. קוהאן שהופק לראשונה ב-1904. קטעים ממופע זה כלולים בסרט "יאנקי דודל דנדי" בכיכובו של ג'יימס קאגני. על הופעתו זו קיבל קסידי ביקורות שליליות והוא הוחלף באליל נוער אחר דוני אוסמונד כשהמחזה הוצג בברודוויי. קסידי עצמו החליף שחקן אחר בתפקיד הראשי בהפקה בברודוויי ב-1982 של המחזמר "יוסף וכתונת הפסים המשגעת". בווסט אנד הלונדון שיחק קסידי במחזמר "Time", וחזר לברודוויי להופיע במחזמר "אחים בדם" לצדם של פטולה קלארק ושל אחיו למחצה שון קסידי.
קסידי כתב ממואר בשם "Could It Be Forever? My Story" שיצא לאור בבריטניה במרץ 2007, ובו פרטים אישיים על חייו.
חיים אישיים
ב-1984 התחתן עם מריל טנץ, שהייתה מגדלת סוסים. הם הכירו ב-1974 בלקסינגטון שבקנטקי. נישואים אלה הגיעו לקיצם ב-1985 או 1986.
ניקולאי ולאסיק
קריירה צבאית
במשך שנים רבות היה ולאסיק ראש שירות האבטחה האישי של סטלין בקרמלין, החל משנת 1931 (שירות זה הוכפף ישירות לסטלין ולא היה תלוי במשטרה החשאית, הנ.ק.ו.ד.). הוא גם הפך, במהותו, לבן משפחה. לאחר מותה של אשתו של סטלין, נדז'דה אלילוייבה, הוא היה גם המורה של ילדיו של סטלין.
ממעמקי הגיהנום
עלילה
בעוד הוא בוחן הגופה, אשר בותרה בברוטליות, מגלה אברליין שזו לא מרי קלי, אלא זונה אחרת שחלקה עימה החדר, אך לא מגלה לאיש. הוא מקבל מכתב ממרי קלי, המספרת לו כי עזבה את לונדון עם בתה של אן קרוק והיא מקווה שיצטרף אליהם. אברליין מחליט שלא לנסוע, כדי למנוע צל של חשד שמרי קלי עדיין חיה, ובכך להגן על חייה.
הסרט לעומת הנובלה הגרפית
הספר מבוסס על הרומן הגרפי From Hell מאת אלן מור. מור, אשר מספר רב של יצירותיו זכו לפופולריות, התייחס רבות בביטול לעיבודים קולנועיים ליצירותיו. "ממעמקי הגיהנום" היה העיבוד הקולנועי הראשון לכתביו, וזה החליט שלא להתערב כלל בתהליך ההפקה והעיבוד, בסוברו כי ככל שהעיבודים הקולנועיים יתרחקו מהיצירה המקורית וממנו - כך ייטב.
שינויים אלו הובילו לביקורת מעם חובבי ספרו של מור כלפי העיבוד הקולנועי. לאחר מספר עיבודים נוספים ליצירותיו אשר לא היו נאמנים למקור מאס מור בתעשיית הסרטים ההוליוודית כליל ולבסוף דרש שלא לאזכר את שמו ברשימת התורמים להפקות, ואף שלא לקבל כסף תמורתן.
בית החולים פיטייה סלפטרייר
היסטוריה
ראשיתו של בית החולים סלפטרייר כמפעל לאבק שרפה (salpêtre – אשלגן חנקתי, אחד ממרכיביו של אבק השריפה). מאוחר יותר הפך האזור למקום אליו הושלכו עניי פריז. המקום שימש ככלא לזונות ובית מחסה לחולי נפש. למקום יצא שם גם בגלל כמות העכברושים הגדולה ששכנה בו.
במהלך המהפכה הצרפתית, בלילה שבין 3–4 בספטמבר 1792, הסתער המון על בית החולים במטרה לשחרר את הזונות. 134 מתוך הזונות שהוחזקו במקום שוחררו, 25 נשים חולות בנפשן, חלקן היו כפותות במקום, נגררו לרחוב ונרצחו.
איראן במשחקים האולימפיים
היסטוריה
באולימפיאדת לונדון (1948) השתתפה משלחת בת 36 ספורטאים. מרים המשקולות ג'עפר סלמאסי, שזכה במדליית ארד, היה לספורטאי האיראני הראשון שזוכה במדליה אולימפית. באולימפיאדת הלסינקי (1952) זכתה המשלחת האיראנית ב-7 מדליות. המתאבקים זכו בחמש מהן (נאסר גיבה-צ'י וע'ולאם-רזא תח'תי במדליות כסף, ומחמוד מולא קאסמי, ג'האנבח'ת תופיק ועבדאללה מוג'תאבווי במדליות ארד), ומרימי המשקולות בשתיים (מחמוד נאמג'ו במדליית כסף ועלי מירזאי במדליית ארד).
אולימפיאדת ריו דה ז'ניירו (2016)
ספורטאים איראנים נוספים שבלטו בריו דה ז'ניירו כללו את הסייף מוז'טאבה עבדיני שסיים במקום הרביעי בחרב, הקלעיות אלהה אחמדי (מקום השישי בירי ברובה אוויר) ונג'מה חדמאתי (מקום השמיני בירי בשלושה מצבים) ונבחרת הגברים בכדורעף שהעפילה לשלב רבע הגמר, בו הפסידה לאיטליה. הקשתת זהרא נעמתי, המרותקת לכיסא גלגלים וזכתה באולימפיאדת הנכים לונדון (2012), השתתפה גם במשחקים אלה, ונשאה את הדגל האיראני בטקס הפתיחה של המשחקים. היא הודחה בסיבוב הראשון. היא הקשתית הראשונה אשר זכתה להשתתף בשתי התחרויות הללו באותה שנה מאז שנת 1996.
אלוויזה קונטאריני
קורות חיים
קונטאריני השקיע את מלוא מרצו בפסטיבלים ואירועים חגיגיים, ולא ניסה להפעיל סמכויות שלטון. יחד עם זאת, בראשית כהונתו ערך רפורמה במערכת המשפט של הרפובליקה, ופיקח על הצבת שרידי קדושים נוצריים שהובאו מכרתים הכבושה לכנסיות העיר.
ייצוג של חבורה
הגדרה
אומרים כי לחבורה SG יש ייצוג מהצורה אם G איזומורפית לחבורה.
עונת 1963/1964 בבונדסליגה
ארגון הליגה
קבוצות שזכו במקום 15-16 יעברו בסוף העונה לליגות אזוריות במקום שתי קבוצות מליגות אזוריות. לקביעת העולות היה נערך טורניר בו השתתפו שתי קבוצות מ-5 ליגות אזוריות, סך הכל 10 קבוצות.
הליכה על חבל
הליכה על חבל היא מיומנות הדורשת שיווי משקל וריכוז רבים. ההליכה מתבצעת לרוב ברגליים יחפות או בנעלי בד רכות.
אפטונבלודט
היסטוריה
עם תחילת פרסומו של העיתון בשנת 1830 על ידי לארס יוהאן הירטה, עסק העיתון בדיווח חדשותי ובביקורת על מדיניותו של קרל הארבעה עשר, מלך שוודיה. המלך הורה על סגירת העיתון, והחרים אותו, והירטה הגיב בכך שפתח עיתון חדש "Det andra Aftonbladet" (אפטונבלודט השני), שנסגר אף הוא. 26 פעמים נפתח העיתון בשמות שונים, עד שהתיר המלך את הופעתו בשמו המקורי.
טענות על אנטישמיות
באפריל 2002, בעת מבצע חומת מגן פרסם העיתון מאמר מערכת בכותרת "Den korsfäste Arafat" (ערפאת הצלוב), שיש מבקרים שראו בו אזכור לטענה של צליבת ישו בידי היהודים.
ב-3 בינואר 2006 פרסם העיתונאי רוברט קולין מאמר בו התייחס ל"לובי היהודי", שכביכול מונע את השימוש במילה "חג המולד" בארצות הברית.
חיים בן עטר (הראשון)
רבי חיים בן עטר (מכונה גם רבי חיים בן עטר הזקן), היה ראש ישיבה בעיר סלא שבמרוקו וסבו ורבו של רבי חיים בן עטר.
אליסון לואיז קנדי
אליסון לואיז קנדי (אנגלית: Alison Louise Kennedy; נולדה ב-22 באוקטובר 1965) היא סופרת סקוטית, אקדמאית וקומיקאית. מחברת רומנים, סיפורים קצרים ונונ-פיקשן. היא מוכרת בשל הטון הקודר שלה, ציניות, שנינות, ושילוב לבין מציאות ופנטזיה. היא גם כותבת טורים וביקורות לעיתונים אירופאים.
ביוגרפיה
היא הופיעה כסטנדאפיסטית בפסטיבלים הספרותיים של אדינבורו פרינג'. מועדון הקומדיה העיקרי שלה היה The Stand Comedy Club באדינבורו.
טיפואיד מרי
טיפואיד מרי (באנגלית: Typhoid Mary) היא דמות בדיונית של נבלת-על מוטאנטית המופיעה בחוברות הקומיקס דרדוויל ביקום מארוול קומיקס. הדמות הופיעה לראשונה בחוברת Daredevil #254 ממאי 1988 ונוצרה על ידי הכותבת אן נוסנטי והמאייר ג'ון רומיטה הבן. שמה מבוסס על טבחית אירית-אמריקנית מתחילת המאה ה-20 בשם מרי מאלון, שהייתה נשאית מחלת הטיפואיד.
הינדי
מעמד השפה
הסעיף ה-17 בחוקה הפדרלית של הודו עוסק במעמד הרשמי של ההינדי בתוך הקהילייה ההודית. בחוקה מפורט כיצד תפקידו של האיחוד הוא לקדם את פריסת השפה בכל רחבי המדינה, ולפתח אותה כך שהיא תיתפס כאמצעי ביטוי ייחודי בכל המרחב התרבותי של הודו, ומדוע על הממשלה הפדרלית לשמור על צביון השפה והעושר המיוחד שלה. החזון הראשוני של הממשלה הפדרלית שההינדי תהיה השפה הרשמית היחידה בהודו עד שנת 1965, אך חזון זה נתקל בהתנגדות רבה מצד תושבי הודו שהינדי אינה שפת אמם, בייחוד באזור הדרום (טאמיל נאדו למשל, ראה המחאות בטאמיל נאדו כנגד השפה ההינדית). בעקבות ההתנגדות החליטה הממשלה להנהיג את ההינדי יחד עם האנגלית.
היסטוריה של השפה
כמו שפות הודו-איראניות נוספות, הינדי נחשבת לצאצא ישיר של צורה מוקדמת של סנסקריט. הינדי התפתחה כצורת דיבור פגומה, כעגה מהשפה פראקריט, במאה השביעית לספירה.
NDS
הקמת החברה
פיתוח הטכנולוגיה שעל בסיסה הוקמה החברה החל בשנת 1983 במכון ויצמן על ידי פרופסור עדי שמיר (שפיתח לפני כן את אלגוריתם ההצפנה RSA), יחד עם תלמידי המחקר שלו עמוס פיאט ויוסי טולפן. היישום הראשון שפיתחו היה פתרון לניהול זכויות דיגיטלי, שמטרתו הגנה על תוכנה מפני העתקות. אחר כך פיתחו כרטיס חכם למניעת זיופים, שתחילה ייעדו אותו להגנה על עסקאות בכרטיסי אשראי. הפטנט של הכרטיס נרשם על שם ידע חברה למחקר ופתוח, חברת מסחור הידע של מכון ויצמן למדע. באותן השנים החל איל התקשורת רופרט מרדוק לפתח את עסקי הטלוויזיה שלו, שכללו שידורי טלוויזיה בלוויין בתשלום דמי מנוי, ושירות של שלם וצפה של סרטים ואירועי ספורט. כדי לגבות תשלום על פי צפייה, וכדי לשמור על הסכמיו עם חברות הסרטים ובעלי זכויות שידורי הספורט, הוא חיפש דרך להצפין את השידורים. יזם אוסטרלי בשם ברוס הנדרמרק יצר קשר עם שמיר ומכון ויצמן וביניהם לבין תאגיד ניוז קורפ של מרדוק. ניוז קורפ התרשמה מטכנולוגיית ה"כרטיס חכם" שלהם והחליטה להשקיע בפיתוחה.
נח גל גנדלר
ביוגרפיה
בקיץ 2019, מונה לשגריר ישראל בטירנה, אלבניה במקום בעז רודקין. כמו כן היה שגריר לא תושב בבוסניה והרצגובינה. בעת כהונתו, ננזף גנדלר על ידי מנכ"ל משרד החוץ, אלון אושפיז, בעקבות מסמך של השגרירות שהביע תמיכה ברפורמה בשיטת הבחירות בבוסניה והרצגובינה, בניגוד לעמדת הממשלה והקהילה היהודית במדינה.
מן
יחסם של בני ישראל למן
בהמשך מסעם מאסו בני ישראל במן, מכיוון שלא היה מגוון דיו, במה שנודע כחטא המתאווים, וה' סיפק להם גם שלווים.
משה ציווה את אהרון למלא צנצנת במן ולהניח אותה למשמרת לפני ארון הברית, כתזכורת לגודל הנס במדבר.
עמרי גליקמן
ביוגרפיה
ב-2009 הוציאה הלהקה את אלבומה השני "אפרוקליפטוס", וב-2010 את הסינגל "בפרדסים של גן עדן".
חסידות אוטיניא
חסידות אוטיניא (מכונה אנטניא או אטיניא) היא חצר חסידית שפעלה בגליציה המזרחית לפני השואה, ענף מחסידות ויז'ניץ. הוקמה בעיירה בסוף המאה ה-19, אחר מלחמת העולם הראשונה עברה לסטניסלב. האדמו"ר הראשון היה רבי חיים הגר, בנו של רבי ברוך מויז'ניץ. כיום מכהן רבי ברוך הגר כאדמו"ר מאוטיניא בבני ברק.
אנטוניוס דיוגנס
אנטוניוס דיוגנס (ביוונית: Ἀντώνιος Διογένης) היה מחברו של רומן עתיק ביוונית ששמו "הפלאים שמעבר לתולה" (Τὰ ὑπὲρ Θoύλην ἄπιστα). חוקרים מיקמו אותו בסוף המאה ה-1 לספירה, אך זמנו לא היה ידוע אפילו לפוטיוס, שכתב תקציר של הרומן.
תוכן
משהושלם המעקף הזה בסיפור, החברים הקיימים בקבוצת דרקיליס, קרילוס ואסטראיוס מגיעים לאיבריה, תחילה לעיר שתושביה עיוורים בשעות היום, אך יכולים לראות בלילה. בעזרתו של חליל, אסטראיוס פוגע באויביהם, הקלטים צמאי הדם והטיפשים, שהקבוצה בורחת מהם על ידי שינוי צבעי הסוסים שלהם, ובורחת לאקיטאניה. אסטראיוס מוערך במיוחד מכיוון ש"התמלאות" עיניו נחשבת כתואמת להתמלאותו של הירח. שינויי הירח מסדירים את שינוי השלטון בין מלכי המקום. דרקיליס מתרשמת מהארטברים, שנשותיהם יוצאות למלחמה בזמן שהגברים נשארים בבית ודואגים למטלות הבית. איכשהו האסטורים משתלטים על קרילוס ודנים אותו למוות כעונש על חוב ישן, וכך הוא מת.
האחים שהתאחדו בורחים מפאפיס, ולוקחים איתם כמה מספרי הקסמים שלו וכן קופסה עם צמחים קסומים. הם נמלטים אל רגיון ולאחר מכן אל מטפונטיון, מרכז ללימודי פיתגורס, שם הם נפגשים עם אסטראיוס פעם נוספת. הם ממשיכים איתו ונוסעים עד לארצות הגטים והתראקים, שם הם נתקלים בחכם התראקי (וכנראה גם הפיתגוראי) זלמוקסיס. זלמוקסיס מנבא שהאחים יגיעו סוף סוף לתולה, שם יכפרו על הפשע שביצעו שלא בכוונה כלפי הוריהם באמצעות סבל רצון של גורל דומה. אז האחים יוצאים לתולה, עדיין נרדפים על ידי פאפיס הרשע, שמתעמת איתם שוב. בעודו מטיל כישוף, הוא יורק על פניהם. זה גורם להם שינה דמוית מוות שממנה הם יכולים להתעורר רק לאחר כל שקיעה. תרוסקאנס, תושב תולה ועד לרצח לכאורה שבוצע על ידי דרקיליס ואחיה, הורג את פאפיס יחד עם עצמו. עם זאת, מכיוון שמאמינים כי האחים מתים, הם מקבלים אנדרטה ונקברים. בלילה הם מתעוררים. וכך מסתבר שהכישוף של פאפיס נמשך רק בשעות היום, כאשר האחים חיים וקיימים במשך הלילה.
אביחי נפתלי
ביוגרפיה
ב-2016 הוציא נפתלי את סינגל הבכורה שלו, "לא תזהי אותי", כשאת השיר כתב, הלחין והפיק נפתלי בעצמו.
מיכאיל סוסלוב
ביוגרפיה
במהלך מלחמת העולם השנייה פיקח סוסלוב על הגלייתם של צ'צ'נים ומיעוטים אחרים מהקווקז. בשנים 1944–1946 סוסלוב היה יושב ראש הלשכה לענייני ליטא של הוועד המרכזי. לאחר מלחמת העולם השנייה הוא היה האחראי על אכיפת השלטון הסובייטי בליטא הכבושה, ובמסגרת תפקידו שלח כפרים שלמים לגולאגים בברית המועצות. ישנה שמועה האומרת כי לאחר המושב הרביעי של המפלגה הקומוניסטית של ליטא הוא אמר למספר חברי מפלגה: "ליטא תהיה בלי ליטאים".
הר אובמה
היסטוריה
ב-4 באוגוסט 2009, שונה שמו של ההר כמחווה לנשיא ארצות הברית הארבעים וארבעה, ברק אובמה, ביום ההולדת שלו.
STS-3
המשימה
המעבורת הוחזרה למרכז החלל קנדי ב-6 באפריל 1982.
גיט
ממשקי גיט
במצבו הטבעי, Git הוא יישום הפועל בטרמינל Linux.
סיעוף ומיזוג
בקרב המפתחים קיימות קונבנציות לשמות של ענפים בהתאם לתפקידם, ונהוג שלכל פרויקט יש ענף ראשי שכל הענפים מסתעפים ממנו, ומתמזגים אליו בסיום הפיתוח הנקודתי. במשך שנים רבות היה נהוג לכנות את הענף הראשי בשם "master", אך ב-2021 שונה השם ל-"main" בעקבות מחאות על הקונוטציה השלילית של השם master שמתקשרת לעבדות. ענף נוסף שנהוג להשתמש בו הוא "develop" - ענף שמשמש לייצוג גרסת הפיתוח היציבה שעדיין לא שוחררה לשימוש. לעיתים נעשה שימוש גם ב-"stable" שמשמש ליצוג הגרסה האחרונה של מערכת שהיא יציבה בוודאות.
שטיכמוס
הדיוק של הכלי
דיוק השטיכמוס עלול להיפגע אם לתוך הצינור חודר נוזל בעל משקל סגולי השונה מזה של המים. במקרה כזה בצד שבו חדר נוזל קל מהמים (למשל שמן או כהל) תהיה שפת הנוזל גבוהה יותר מזו של המים. בנוסף הדיוק יכול להיפגע אם לתוך השטיכמוס חודר אוויר כך שהוא יוצר בועות לאורך הצינור. מסיבות אלו נהוג להחליף את המים שבשטיכמוס בכל שבוע ויותר ולפעמים אפילו בתחילת כל יום עבודה באתר. לבדיקת דיוק השטיכמוס נהוג להחזיק את שני קצות הצינור צמודים זה לזה ולוודא שפני הנוזל בשני הקצוות באותו גובה.
אלימות במשפחה
תאוריית הפטריארכיה וביקורת עליה
פרופ' מורי שטראוס, חוקר בכיר בתחום אלימות במשפחה, מתנגד לאסכולת תאוריית הפטריארכיה בתחום אלימות במשפחה, על סמך ממצאים אמפיריים של מחקרים שבחלקם היה שותף. בהרצאותיו ובמאמרים רבים שפרסם החל מ-1980, טען שטראוס כי המחקרים מראים כי אלימות בין בני זוג מאופיינת על ידי סימטריה מגדרית והדדיות. סימטריה פירושה שהסיכוי שאישה תכה גבר זהה, ואף גבוה במקצת, מהסיכוי שגבר יכה אישה, במסגרת זוגיות. שטראוס מצביע על ביבליוגרפיה של קרוב ל-300 מחקרים, בהשתתפות מצטברת של מאות אלפי נחקרים, המאששים מסקנות אלה.
שטיכמוס
מקור המילה
מקור המילה אינו בערבית או בעברית. ייתכן שמקורה ביידיש, באנגלית, בגרמנית, במספר שפות מזרח אירופיות, או בטורקית, כפי שדוברו בסוף המאה ה-19 עד המחצית הראשונה של המאה ה-20, או שילוב, אולי משובש, של כמה מהן. המקור מדבר על StichMass. אך בימינו אין שימוש למילה זו בגרמנית. Stich היא מילה נפוצה בגרמנית. ייתכן שמדובר בשיבוש של StichMaß, אולם גם טענה זו בעייתית, ייתכן, כאמור לעיל, שהמקור ביידיש או בגרמנית, והכוונה לצירוף של שתי המילים "שטרייך", שפירושה סימון/קו, ו"מאס", שפירושה מידה/מדידה, ובצירוף שתיהן זה אומר "מדידת קו".
אלימות במשפחה
בישראל
על פי נתוני השנתון הסטטיסטי של משטרת ישראל לשנת 2018, באותה שנה נפתחו כ-18,000 תיקים בגין עבירות אלימות גופנית ואיומים בין בני הזוג, מהם כ-13,000 תיקים נפתחו בגין עבירות אלימות גופנית. מדו"ח שפרסם מרכז המחקר והמידע של הכנסת עולה, כי 69% מהתיקים בגין עבירות אלימות גופנית ואיומים בין בני זוג שנפתחו בשנת 2018 היו עקב תלונת אישה, כעשירית מהתיקים נפתחו עקב תלונת גבר, ובחמישית מהתיקים נרשמו תלונות הדדיות. עם זאת, הדיווח של גברים נפגעי אלימות כקורבנות אלימות לוקה בחסר. בשל תפיסה זאת, גברים נותרים ללא הכרה חברתית וללא שירותים הולמים לקבלת טיפול. עקב כך, קשה מאוד למדוד את אחוז הגברים הנפגעים בעיקר עקב חוסר דיווח.
יחס התקשורת
עד לשנת 1976 העוסקים בתקשורת הישראלית לא ראו הכאת נשים כבעיה חברתית, אלא כבעיה פרטית. במהלך השנים היחס לתופעה עבר שינוי. תחילה נחשפו מקרים שהוצגו כחריגים, והכתבים דיווחו על אלימות נגד נשים ורצח נשים על ידי בעליהן כעל "בעיה רומנטית", טרגדיה משפחתית או אירוע מקרי והנטייה הייתה להטיל את האשמה באישה. אולם בשנת 1976 היחס לתופעה השתנה והוא בא לידי ביטוי בשני אופנים: פתיחת מקלטים לנשים מוכות בשנות השבעים וחקיקת החוק למניעת אלימות במשפחה בשנת 1991, ובהדרגה החלה התקשורת לראות בתופעה כבעיה חברתית ולא אישית.
גורמים
גורמי סיכון ברמת הקהילה והסביבה: עוני, מעמד כלכלי וחברתי נמוך של נשים, רמות גבוהות של אלימות בשכונה, יעילות קולקטיבית נמוכה בשכונות (collective efficacy) למשל, נכונות נמוכה של שכנים להתערב כאשר הם רואים אלימות, ונורמות מגדריות מזיקות. כלומר, אמונות וציפיות לגבי תפקידם של והתנהגותם של גברים ונשים בחברה. עם זאת, הראיות לגבי גורמי סיכון אלה הם מוגבלות בשל המחקר המצומצם בנושא.
פוסט טראומה ואלימות במשפחה
על פי ה-DSM-IV, ספר האבחנות הפסיכיאטריות האמריקאי, הפרעת דחק פוסט-טראומטית (PTSD) תאובחן כאשר האדם חווה, היה עד או עמד בפני אירוע או אירועים בהם היה איום או מפגש ממשי עם מוות או פציעה חריפה, או איום לשלמות הגופנית שלו או של אחרים. אחד מגורמי הסיכון להתפתחות PTSD הוא חשיפה בעבר לטראומה נפשית או לטראומה גופנית.
מחקר של משרד המשפטים בארצות הברית משנת 1994 גילה כי לנשים רווקות סיכוי גבוה פי ארבעה ליפול קורבן לפשע אלים בהשוואה לנשים נשואות. מחקר אחר מהשנה העוקבת גילה כי נשים נשואות חשופות פחות לפגיעות אלימות באופן כללי.
תחנת הרכבת פוטסדאם פארק סנסוסי
שימוש
האורח הממלכתי הראשון היה תאודור רוזוולט. הצאר ניקולאי השני שהעניק את הארובה באולם הקיסרי במתנה, התקבל בתחנה בשנת 1910 על ידי רכבת מלכותית. מכאן, הקיסרית אוגוסטה ויקטוריה יצאה בעקבות בעלה לגלות בהולנד ב-27 בנובמבר 1918. ארון המתים שלה חזר לכאן שלוש שנים אחר כך. משנת 1939 ואילך הוצב "הפיקוד העליון הסודי של חיל האוויר" (Geheime Oberkommando der Luftwaffe) בפארק חיות הבר בפוטסדאם. הרכבת המיוחדת של הרמן גרינג נסעה לשם במהלך מלחמת העולם השנייה. לאחר 1945 היא הייתה התחנה האחרונה של "האקספרס הכחול" של פיקוד הצבא הסובייטי בנתיב מוסקבה - ברלין.
באוקטובר 2015, היו חצרי תחנת הרכבת הקיסרית אתר להבנה ושיתוף פעולה גרמני-רוסי.
עטיפת ספר
עיצוב העטיפה
בעיצוב העטיפה של הספר עוסק פעמים רבות מעצב גרפי שהתמחותו בכך. דוגמה בולטת לכך הם כ-700 מספרי הוצאת "עם עובד", שעטיפתם עוצבה על ידי המעצב שמעון זנדהאוז. בסדרת ספרי "הספרייה" וממשיכתה "הספריה החדשה" עסקה בעיצוב יעל שורץ, ולאחר פטירתה עוסק בעיצוב פרופ' מנחם פרי, עורך הסדרה, תוך שהוא שומר על הקו העיצובי שהתוותה שורץ. פרי תיאר את אופן עבודתה של שורץ:
משוואת הגל האלקטרומגנטי
מקובל לכתוב את המשוואה במונחי הפוטנציאל החשמלי הסקלרי \ \phi והפוטנציאל הווקטורי \mathbf{A}, כאשר משתמשים בכיול לורנץ -. בעזרת שימוש במשוואות מקסוול, בהגדרת הפוטנציאלים ובתנאי הכיול ניתן להראות כי מתקיים:
אונורה דה בלזק
ניסיונות ספרותיים ראשונים
באמצע 1824 עברה המשפחה בחזרה לווילפריזי, אולם בלזק עצמו שב לפריז באוגוסט של אותה השנה, ושכר לעצמו דירה בקומה החמישית של בניין ברחוב דה טורנון, בגדה השמאלית של פריז. באותה תקופה כתב בלזק בכמה עיתונים בשמות בדויים תמורת שכר נמוך, וערך כמה חוברות פרסומיות ביחד עם חבריו העיתונאים. במקביל החל לכתוב רומן היסטורי בשם "המנודה" (L'Excommunié), סיפור המתרחש בטור במאה ה-14, שאותו נטש כעבור זמן קצר, וחיפש מו"ל שיוציא לאור את "ואן כלור". על רקע הכישלונות הספרותיים והריחוק מאהבתה של גברת דה ברני, נתקף בלזק דכדוך ואף שקל להתאבד. אטיין ארָגוֹ (Étienne Arago), אחד הסופרים שעבדו עם בלזק בסדנה של לפואטוון, סיפר בזיכרונותיו על יום אחד שבו טייל לצד הנהר סן, ונתקל בבלזק על אחד הגשרים עומד ומשקיף על המים, וכששאל אותו מה מעשיו, השיב לו הסופר "אני מסתכל בסן ושואל את עצמי אם איני עומד לשכב בין סדיניה הרטובים". ארגו סיפר כי נזף בבלזק על מחשבות אובדניות אלה, ואז הלכו השניים יחדיו לאכול ארוחת ערב. במהלך 1825 הציגה אחותו של בלזק את הסופר בפני הדוכסית לור ז'ינו ד'אברנטס (Laure Junot d'Abrantès), אלמנתו של הגנרל ז'אן-אנדוש ז'ינו (Jean-Andoche Junot), שהתאבד במהלך המלחמה נגד רוסיה. הדוכסית עצמה הייתה בעבר פילגשו של קנצלר אוסטריה, מטרניך. בלזק הציע לדוכסית לכתוב את זיכרונותיה, והתחיל לחזר אחריה. היא סירבה בתחילה, אך לקראת סוף אותה שנה נענתה לחיזוריו של בלזק, ועוררה את קנאתה של דה ברני. באוגוסט 1825 נפטרה אחותו הצעירה של בלזק ממחלה, בגיל 23 בלבד. בספטמבר 1825 יצא לאור "ואן כלור", שהתפרסם בתחילה ללא שם המחבר, ולאחר מכן תחת שם העט סנט אובן. גם רומן זה זכה להתעלמות מצד המבקרים, למעט ביקורת משבחת אחת שנכתבה על ידי הסופר אנרי דה לָטוּש, ידידו של בלזק.
הצלחות ספרותיות ראשונות
באנגולם השלים בלזק נובלה בשם "לה גרנדייר" (La Grenadière) בלילה אחד, וכתב גם את "מאה סיפורים מבדחים" (Les Cent Contes drolatiques), יצירה משעשעת בסגנונו של ראבלה שזכתה לביקורות שליליות ולא נמכרה היטב. בסוף אוגוסט 1832 נסע בלזק לעיירה אקס לה בן במחוז סבואה שבהרי האלפים, שם ביקר את המרקיזה אנרייט דה קסטרי (Henriette de Castries). הקשר בין השניים החל לאחר שהמרקיזה קראה את "פיזיולוגיה של חיי נישואים" וכתבה לסופר מכתב נוזף, אך למרות חיזוריו הנמרצים של בלזק, מעולם לא הפך הקשר ביניהם למערכת יחסים רומנטית. בדרך לאקס לה בן נפצע בלזק בתאונה נוספת: בסיומה של אחת העצירות בדרך הוא טיפס למושבו על גג הכרכרה, אך הסוסים החלו להתקדם לפני שהספיק לתפוס את מקומו, הוא נפל על מדרגת הברזל, ואחד המוטות המקובעים אליה חדר לרגלו והותיר בה פצע עמוק. בעת שהותו בסבואה התחיל בלזק לעבור על הסיפור "רופא כפרי" (Le Médecin de campagne), והתיידד עם הברון ג'יימס דה רוטשילד, שהעניק השראה לדמותו של הברון דה נוסינגן, בנקאי יהודי עשיר שמופיע בכמה מסיפורי הקומדיה האנושית. בלזק הקדיש לו את ספרו "איש עסקים" (Un Homme D'Affaires) ולאשתו, בטי, הקדיש את "הילד המקולל" (L'Enfant Maudit). לקראת סוף השנה נסע בלזק לטיול באיטליה עם המרקיזה דה קסטרי, ועם דודה, הדוכס דה פיץ־ז'אם (Le duché de Fitz-James) ואשתו. בדרך עצרו הטיילים עצירה קצרה בז'נבה, שם הבהירה המרקיזה לבלזק כי לעולם לא יהיה מאהבה. בלזק התאכזב, וכיוון שגם לא הצליח לגייס די כסף כדי לממן את הנסיעה לאיטליה, החליט לוותר על הטיול ולשוב לפריז. בדרך חזרה ביקר אצל דה ברני ששהתה בלה בולונייר.
עם חזרתו לפריז החל בלזק תקופה של כתיבה אינטנסיבית במטרה לעמוד בכל התחייבויותיו למו"לים ולנושיו. במהלך 1833 השלים את כתיבת "הרווקה הזקנה" (La Vieille Fille) במשך שלושה לילות, ומכר את כתב היד תמורת 8,000 פרנק, כתב את הסיפור הקצר "פאצ'ינו קאנה" (Facino Cane) בלילה אחד, וסיים את "סודו של רוג'רי" (Le Secret de Ruggieri) בפרק זמן דומה. המלחין רוסיני, שאותו פגש במהלך אותה תקופה של עבודה מאומצת, ניחם אותו בכך שגם הוא עבר תקופה דומה, שאחריה הרגיש כמת. בלזק השיב לו: "לי ממתין רק ארון המתים כמנוחה; אבל העבודה היא בהחלט תכריכים הולמים".
תחילתה של הקומדיה האנושית
בסוף יולי יצא בלזק למסע לאיטליה, שם שימש כמיופה כוח מטעם הרוזן ליונל דה בוֹנְוָאל גווידובוני־ויסקונטי, שעם אשתו, פרנסס־שרה (Frances-Sarah), ניהל רומן. באיטליה הוא טיפל בעניינים הנוגעים לירושה המגיעה לרוזן. הוא שב לפריז בסוף אוגוסט 1836. לאחר שובו הוא קיבל מכתב שבישר לו על מותה של דה ברני, שנפטרה חודש קודם לכן לאחר מחלה ממושכת. לפני מותה הורתה לבנה לשרוף את כל המכתבים שכתב לה בלזק במשך השנים. על כך כתב בלזק לרוזנת האנסקה: "גב' דה ברני מתה. אומר לך עוד דבר על כך. אבלי אינו אבל בן יום אחד, הוא ישפיע על כל חיי".
לקראת סוף 1836 השלים בלזק את כתיבת "הרווקה הזקנה", שהתפרסם ביומון "לה פרס" (La Presse) בשנים עשר חלקים יום אחר יום, מ-23 באוקטובר ועד 4 בנובמבר 1836. לאחר מכן יצא הרומן כספר שלם. בלזק היה מרוצה משיטה זו, שאפשרה לו לפרסם את יצירתו לפי קצב כתיבתו. מאותו זמן ואילך התחילו רוב הרומנים שלו את דרכם בעיתונות.
החובות מצטברים
ביולי 1843 יצא בלזק למסע לרוסיה, כדי לפגוש את הרוזנת האנסקה. הוא נסע לדנקרק, ועלה על ספינה אנגלית שהפליגה לסנקט פטרבורג. לקראת סוף החודש הוא הגיע לעיר, שם שכרה עבורו הרוזנת חדר צנוע סמוך למקום מגוריה. הוא עזב את רוסיה לכיוון גרמניה בספטמבר, והגיע לברלין באוקטובר 1843, שם התאכסן במלון בשם "רוסיה". בברלין הוא נפגש עם חוקר הטבע ומגלה הארצות אלכסנדר פון הומבולדט. מברלין המשיך בלזק ללייפציג, ומשם לדרזדן ולמיינץ. במיינץ עלה בלזק על ספינת נהר לקלן, ולאחר מכן המשיך לבלגיה. רק בסוף אותה שנה חזר לביתו ברחוב באס שבפריז.
ספרים וסיפורים שתורגמו לעברית
מרבית ספריו וסיפוריו של בלזק תורגמו לעברית. התרגומים החלו כבר בשנות העשרים, ונמשכים עד ימינו. להלן רשימת מרבית התרגומים, בחלקם מקובצים מספר סיפורים יחדיו:
מרק (מדריך רפואי)
על צוות הכתיבה של המדריך נמנים עורך ראשי, עורך משנה, סגן עורך בכיר ועוד 14 חברי מועצת העורכים. כמו כן ישנם עוד 8 יועצים מקצועיים מהתחומים השונים ברפואה. בנפרד מצוות הכתיבה של המדריך תרמו לו עוד כ-180 רופאים ומדענים מתחומי הבריאות, איש איש בתחומו.
מבנה המדריך ותוכנו
כל חלק מפרט את האנטומיה והפיזיולוגיה הרלוונטיות, את המחלות או הפגיעות הגופניות האפשריות ולעיתים, גם בדיקות רפואיות אבחוניות מרכזיות.
אלקית קרנפית
אלקית קרנפית (שם מדעי: Cerorhinca monocerata) הוא מין של עוף ימי יחידי בסוגו במשפחת האלקיים, המצוי בטבע לחופי צפון האוקיינוס השקט. בעבר נכללו בסוג עוד כמה מינים שנכחדו.
מצב השימור של האלקית הקרנפית מוגדר ללא חשש, אך התחממות האקלים וזיהום הים עלולים לפגוע בה ובמזונה.
תולדות היהודים במצרים ובסוריה תחת שלטון הממלוכים
הכרך הראשון
הכרך הראשון עוסק בתקופה שבין 1250–1382, תקופת הממלוכים הבחרים. בתחילתו מובאת הקדמה מאת המחבר וכן רשימה ביבליוגרפית של המקורות בהם השתמש לשם חיבורו. לאחר מכן באים שישה שערים, המחלקים את הדיון בספר לשלוש תקופות (השער הראשון, השער הרביעי והשער החמישי). בסוף הספר מובאת רשימה קצרה של תיקונים והוספות.
רון גיסין
ביוגרפיה
בשנת 1971, עבד עם בריג'יט סנט ג'ון וג'נסיס. למרות ההצלחה של להקות אלה באותה תקופה, והחשיפה לה זכה גיסין, הפרויקטים העצמאיים שלו לא זכו לפופולריות.
תולדות היהודים במצרים ובסוריה תחת שלטון הממלוכים
הכרך השני
הכרך השני עוסק בתקופה שבין 1382 - 1517, תקופת הממלוכים הברג'ים (הצ'רקסים). מלבד הקדמה וביבליוגרפיה, כלולים בכרך השני שמונה שערים ונספח על הקראים.
מסוט
מסוט, הנקרא לעיתים גם מפלג (באנגלית בריטית: Turnout או Points; באנגלית אמריקאית: Switch) הוא התקן המהווה חלק ממסילת הרכבת ומשמש למעבר בין שתי מסילות סמוכות או למיזוג שתי מסילות למסילה אחת (בכיוון ההפוך).
ג'וזף קוטן
שיתופי פעולה עם אורסון ולס
ב-1949 הופיעו ולס וקוטן יחד בסרט הקולנוע "האדם השלישי". קוטן מגלם דמות של סופר הנוסע לווינה של אחרי מלחמת העולם השנייה לפגוש את ידידו הארי ליים (אורסון ולס). בהגיעו לווינה הוא מגלה שליים מת, הוא נחוש בדעתו להוכיח שמדובר ברצח, אך בהמשך מתגלים סודות אפלים יותר.
תולדות היהודים במצרים ובסוריה תחת שלטון הממלוכים
הביקורת על סדרת הספרים
לאחר צאת כל אחד מהכרכים לאור, התפרסמו מספר רשימות בקורת על עבודתו של אשתור. בדרך כלל משבחים הכותבים את עבודתו של אשתור, בפרט על היותו הראשון לכתוב את קורות היהודים במצרים ובסוריה, בתקופת הממלוכים, תוך שילוב של כל המקורות (שהצליח להגיע אליהם), המוסלמיים, הנוצריים והיהודיים.
ג'וזף קוטן
שנות הארבעים ושנות החמישים
על תפקידו בסרט "דיוקנה של ג'ני" זכה קוטן בפרס פסטיבל ונציה כשחקן הטוב ביותר.
מסוט
מהירות הנסיעה על המסוט
לדוגמה, מסוט הנמצא לפני או אחרי תחנה שבה עוצרות רוב הרכבות יוכל להיות מסוט קצר וזול יחסית, שכן הרכבות ממילא נוסעות במהירות נמוכה בקטע זה לקראת העצירה בתחנה או לאחר היציאה ממנה. מסוטים כאלה ניתן למצוא לפני ואחרי רוב התחנות בישראל. לעומת זאת כאשר נוצר צורך לשלב מסוט בקטע מסילה שבו מהירות הנסיעה גבוהה (לדוגמה: בפיצול קו תל אביב - לוד לכיוון נמל התעופה בן-גוריון, בסמוך למחלף גנות) נדרש מסוט ארוך ויקר שכן מהירות הנסיעה בקטע זה גבוהה ומרבית הרכבות העוברות בו נדרשות להחליף מסלול על המסילה באמצעות המסוט. קיימים פרמטרים נוספים העשויים להשפיע על מהירות הנסיעה המותרת במסוט אך זהו הפרמטר העיקרי.
תולדות היהודים במצרים ובסוריה תחת שלטון הממלוכים
הביקורת על סדרת הספרים
פרנקל סבורה עוד כי הביוגרפיה האישית של אשתור והתקופה בה חי היו גורמים שהשפיעו במידה רבה על דרכו כחוקר ועל מחקריו, והפכו אותם למחקרים מגמתיים. היא טענה כי, הבא למלא. משום כך, הוא לא יכול היה רק לדווח באופן אובייקטיבי על הממצאים ההיסטוריים שחשף, אלא גם ביקש ליצור. ייתכן גם, כי העובדה שנאלץ להימלט מווינה, לאחר האנשלוס, תרמה גם היא למגמתיות בכתיבתו, שכן חש כפליט החייב תודה למציליו ותלוי לפרנסתו בבית הספרים הלאומי, בו החל לעבוד לאחר שהגיע לארץ. משום כך, היה חלק מחוקרי "האסכולה הירושלמית", שלא חקרה את ההיסטוריה היהודית בימי הביניים כחלק מההיסטוריה של כל אזור ואזור בה חיו הקהילות יהודיות, אלא במנותק מהם, וראתה בכל קורות העם היהודי באותה התקופה "כמעין הכנה ומבוא לשיבת העם לארצו" ולהקמת מדינת ישראל.
ג'וזף קוטן
מחלתו ומותו
ב-8 ביוני 1981 קיבל קוטן התקף לב ואחר כך שבץ שהשפיעו על יכולת הדיבור שלו. הוא טופל במשך שנים והיה יכול לדבר שוב. כשהתחיל להתאושש, הוא היה מדבר בטלפון עם אורסון ולס כל שבוע כשעתיים. השניים נהגו להיפגש לארוחות צהריים ומעלים זכרונות. קוטן סיפר לוולס שהוא כותב ספר וולס ביקש לקבל את כתב היד וקרא את הספר באותו לילה. כאשר ולס נפטר כתב קוטן בעמוד האחרון של ספרו "בין חפציו נמצא כתב יד של הספר הזה". האוטוביוגרפיה של קוטן יצא לאור ב-1987 בשם "Vanity Will Get You Somewhere".
בסרט "אני ואורסון ולס" משנת 2009 מגלם את דמותו של קוטן השחקן ג'יימס טאפר.
מוזיאון לזכר המגורשים על רקע גזעי או פוליטי
תיאור המוזיאון
מכלול המוזיאון כולל 13 חדרים בגדלים שונים. על פני הקירות מופיעות כתובות ברצף, יחד עם ציורים מהווי מחנה הריכוז ובשילוב שמות של קרבנות מאסירי המחנה. התחושה היא שהקורבנות פונים ישירות אל הצופה, בצורה פשוטה ומיידית ומעוררים תגובה רגשית במתבונן.
סמור
סמוּר (שם מדעי: Mustela) הוא סוג טורף במשפחת הסמוריים. בסוג זה נכללים כ-15 מינים, ובהם ההרמין, חמוס השלגים, חמוס סיבירי וחמוס מבאיש ממנו בוית החמוס. אורכם של הסמורים נע בין 12 ל-45 סנטימטר, ולרובם יש פרווה אדומה או חומה ובטן לבנה. מינים מסוימים משירים בחורף ופרוותם נעשית לבנה. אורך זנבם נע בין 22 ל-33 סנטימטר. גופם של הסמורים הוא ארוך וגלילי, ורגליהם קצרות, מה שמאפשר להם להיכנס אל תוך מחילות בחיפוש אחר טרף, מכרסמים בעיקר.
בית פרלמן
היסטוריה
בשנת 1955 נבנו עוד שתי קומות למגורים. מאחור היה מגרש עבור חומרי הבניין, ופתח שנבנה בבית עבור כניסת מכוניות אל החצר הזו.
כלה בהפתעה
כלה בהפתעה (באנגלית: The Decoy Bride) הוא סרט קומדיה רומנטית בריטי משנת 2011 שכתבו הקומיקאית סאלי פיליפס וניל ג'וורסקי. בסרט מככבים דייוויד טננט, אליס איב וקלי מקדונלד. מקום ההתרחשות הוא באי בדיוני בשם הג, שממוקם באיים ההברידיים החיצוניים בסקוטלנד. את הסרט הפיקה חברת Ecosse Films.
הפקה
את הפסקול לסרט כתב ג'וליאן נוט.
נבחרת יוגוסלביה בכדורסל
אליפות העולם 1990
בסיבוב השני יוגוסלביה הוגרלה לבית עם, ו. הם ניצחו בכל המשחקים: את ברזיל 105–86, ברית המועצות 100–77 ויוון 77–67.
בסיבוב האחרון ניצחה יוגוסלביה את 99–91 בחצי הגמר הראשון, כשברית המועצות ניצחה את פוארטו ריקו, שעד אז הייתה בלתי מנוצחת.
בגמר ניצחה יוגוסלביה את ברית המועצות 75–92 באצטדיון לונה פארק בבואנוס איירס. בסיום הטורניר נבחר טוני קוקוץ' ל-MVP של הטורניר.
שרה, דוכסית יורק
פעילות פילנתרופית
במהלך השנים פעלה פרגוסון בארגוני צדקה רבים: בשנת 1993 יסדה פרגוסון את ארגון "ילדים במשבר" (Children in Crisis) אשר במהלך השנים סייע ל-250,000 ילדים ב-10 מדינת ברחבי העולם; בשנת 2003 הצטרפה פרגוסון לחברת הסרטן האמריקאית (American Cancer Society) ("האגודה למלחמה בסרטן" בארצות הברית) ופעלה לפרסום הקשר בין משקל יתר לבין פרוץ מחלת הסרטן. בשנת 2004 הפכה לדוברת ארגון SOS Children's Villages - USA ובשנת 2005 לשגרירת כבוד של ארגון בית רונלד מקדונלד. בשנת 2006 הקימה את קרן שרה פרגוסון אשר פועלת לסיוע לילדים במצוקה.
כריסטוף-אדואר מוס
ביוגרפיה
בשנת 1862 נשלח על ידי ממשלת צרפת לירושלים כדי לשקם חלקים מכנסיית הקבר וכן את מנזר סנטה אנה שליד שער האריות. שיפוץ הכיפה של כנסיית הקבר נמשך כ-5 שנים בשיתוף פעולה עם נציג הממשלה הרוסית, האדריכל מרטין איוונוביץ' אפינגר, שעבד בירושלים בשנים 1860–1864 ותכנן ובנה את המבנים במגרש הרוסים.
גלי הסירה של קלווין
הסבר מתמטי
ביחס לסירה, הזווית \theta בין החזית של גל באורך גל ספציפי ונתיב מקור הגלים מקיימת (כש-c מהירות המופע של הגלים), בדומה לקונוס שנוצר מאחורי מטוס על-קולי (ראו גם בום על קולי). אם c/v > 1 או 1-> c/v, אף גל מאוחר יותר לא יוכל להתאבך באופן בונה עם גל שנוצר מוקדם יותר, וחזיתות הלם לא ייווצרו. עם זאת, חזיתות ההלם הללו יופיעו בזוויות צרות יותר מאלו שניתן לצפות, שכן המהירות שמכתיבה בפועל את אזורי ההתאבכות של חזיתות הגלים היא מהירות החבורה של הגלים, שבמים עמוקים היא חצי ממהירות המופע של הגלים!
אליפות העולם בשחייה 2014 (בריכת 25 מטר)
ברזיל זכתה באליפות לאחר שזכתה במרבית מדליות הזהב (7), לפני הונגריה  (6) והולנד  (5).
פתחיה בר-שביט
ביוגרפיה
בר-שביט היה פעיל גם בנושא כביש חוצה ישראל וכתב מאמרים רבים בזכות הקמתו, אם כי במתכונת של "כביש אגרת צל" (בדומה לכביש 431).
בסתיו 2011 הצטרף לצוות הכלכלי של ספיבק-יונה, הצוות המקצועי המסייע למחאה החברתית.
מבצע ליטני
תוצאות המבצע
תוצאת לוואי נוספת של המבצע אפשר לראות בשינוי במדיניות הסורים שפנו כנגד הנוצרים בלבנון, דבר שהביא לשרשרת אירועים ב-1981 וב-1982 שגררו בסופו של דבר את פתיחת מבצע שלום הגליל.
לצה"ל היו 18 הרוגים, 113 פצועים, 4 חיילים נוספים נהרגו וחייל אחד, אברהם עמרם, נשבה במהלך חודשי הנסיגה, תמורתו שוחררו 76 מחבלים שפוטים ובהם רימה טנוס, מחוטפי מטוס סבנה. לארגוני הטרור הפלסטינים היו כ-300 הרוגים.
שתי פרשיות של הרג שבויים התרחשו במהלך המבצע. במקרה אחד, סגן דניאל פינטו, עינה ורצח בחניקה ארבעה כפריים לבנוניים והשליך את גופותיהם לבאר מים. הוא הועמד לדין באשמת רצח שבויים ונגזרו עליו 8 שנות מאסר. הרמטכ"ל רפאל איתן המתיק את העונש לשנתיים מאסר. במקרה השני, הורשע סגן-אלוף אריה שדה בהריגת שבוי. הודות לחנינה של הרמטכ"ל ושל נשיא המדינה נקצב עונשו ל-8 חודשי מאסר.
שונית אלמוגים
מבנה
כמה ממיני האלמוגים הם מרכיב עיקרי בשוניות האלמוגים, אך אין הם המרכיב היחיד. האדומיות (אצות אדומות) הן המאפשרות לשונית להתפתח חרף הלחץ הקבוע של גלי הים המופעל עליה. האצות החד-תאיות, המכונות זואוקסנטלות (מיוונית: "חי צהוב"), מצויות בתוך רוב האלמוגים וחיות עמם בסימביוזה, ויש להן חשיבות רבה בתהליכי התזונה ובניית השונית. כל האלמוגים בוני השונית מכילים זואוקסנטלות, ולכן במקומות שבהם האצות אינן יכולות להתקיים, למשל בשל מחסור באור, לא תיווצרנה שוניות. עקב כך מצויות שוניות האלמוגים בעיקר בחגורת המים העליונה (עד עומק מרבי של 70–90 מטר), אף על פי שאלמוגים הֶרְמַטִיפִּיים (hermatypic) אחדים נמצאים גם בעומק רב יותר, של כ־150 מטר.
רוב האלמוגים הרמטיפיים, הבונים את שונית האלמוגים, ומכונים "אלמוגי אבן", הם מסדרת האלמוגאים (Scleractinia).