cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
ועידות נצרת
תוצאה
בנוסף לתובנות אינדיבידואליות אלה ואחרות, הייתה גם תוצאה קולקטיבית: שני ספרים, אחד בגרמנית, אחד באנגלית, שהופיעו כמעט בו זמנית, יצירה משותפת  של כל אלה שרצו להשתתף. מחברי שני הספרים אספו כמה פרקים חשובים להבנת הפרויקט, ההיסטוריה שלו, עיצובו ומבנה הוועידה. מצד שני, חוויית הכנס של המשתתפים הוצגה כקולאז': היו תרומות אישיות של מחברים משותפים. מירה ארליך-גינור הוסמכה על ידי המשתתפים להרכיב קולאז' מתרומותיהם. היא כתבה במבוא שלה: "ישנם סיפורי ועידה רבים כמו מספר המשתתפים בהם."
באמצעות הרצאות, מצגות ופרסומים, קיבלה עבודת הוועידות תשומת לב בינלאומית  בקהילה הפסיכואנליטית. בשנת 2009 הועלתה הסברה ש"צריך שיהיה להם עתיד." הוקם אתר אינטרנט ועם ה- PCCA הוועידות נפתחו לכל המעוניינים, כך שהפרויקט יכול לפנות כעת לקבוצות לאומיות אחרות שנמצאות בסכסוך.
כפר רופין
הקיבוץ הוקם ב-25 בנובמבר 1938 כישוב חומה ומגדל, על ידי חברי גרעין "מסד" שרובם השתייכו לתנועת המכבי הצעיר שהיו עולים מגרמניה, בוהמיה (צ'כוסלובקיה) ומאוסטריה.
בילי יוז
ויליאם מוריס "בילי" יוז (באנגלית: William Morris "Billy" Hughes; 25 בספטמבר 1862 – 28 באוקטובר 1952) היה מדינאי אוסטרלי שכיהן כראש ממשלת אוסטרליה השביעי בין השנים 1915 –1923.
ראשית הקריירה הפוליטית
ב-1894 בילה יוז שמונה חודשים במרכז ניו סאות' ויילס כאיש ארגון באיגוד עובדים ובאותה שנה נבחר לאספת הנבחרים של ניו סאות' ויילס ביתרון של 105 קולות. בהיותו חבר האספה, הוא מונה להיות מזכיר איגוד עובדי הרציפים. ב-1900 הוא ייסד את איגוד הסוורים והיה נשיאו הראשון. בתקופה זו הוא למד משפטים והוסמך כעורך דין ב-1903. שלא כמו רבים מחברי מפלגת הלייבור, היה יוז תומך נלהב באיחוד אוסטרליה.
ב-1901 הוא נבחר לפרלמנט הפדרלי הראשון כחבר הלייבור מטעם מחוז הבחירה של מערב סידני. הוא התנגד להצעות של ממשלתו של אדמונד ברטון להקים צבא מקצועי קטן ותחת זאת דגל בהנהגתם של אימוני חובה כלליים. ב-1903 הוא הוסמך סופית כעורך דין לאחר כמה שנים כמתלמד. ב-1909 הוא מונה כפרקליט הכתר (King's Counsel).
ראש ממשלת הלייבור
יוז היה תומך נלהב בהשתתפותה של אוסטרליה במלחמת העולם הראשונה ולאחר שביולי ובאוגוסט 1916 נמנו 28,000 הרוגים, פצועים ונעדרים, שכנעו הגנרלים בירדווד וווייט מהכוח האימפריאלי האוסטרלי את יוז, שגיוס חובה חיוני מאוד לאוסטרליה כדי שתוכל להמשיך לתרום למאמץ המלחמתי. אף על פי כן, כשני שלישים של חברי המפלגה, כולל קתולים, נציגי איגודים מקצועיים וסוציאליסטים, התנגדו לכך בתקיפות. אלה שהובילו את ההתנגדות לגיוס החובה היו בעיקר אוסטרלים ממוצא אירי שסלדו מתגובתה של בריטניה למרידת חג הפסחא באירלנד.
מותו
הוא הניח אחריו את ששת ילדיו מבת זוגו הראשונה ואת אשתו מרי. בתם הלן מתה בעת לידה בלונדון ב-1937 בהיותה בת 21 כתוצאה מאלח דם. נכדם חי כיום בסידני תחת שם אחר. עובדה זו לא הייתה ידועה עד 2004 כאשר הקרינה רשת הטלוויזיה ABC תוכנית דוקומנטרית על האירועים הללו. את התוכנית הנחה השחקן מרטין וון, שגילם את יוז בסרט משנת 1975 והעניין המתמשך שלו בדמותו של יוז הובילה אותו לחשוף את גורלה של הלן.
אותות כבוד והנצחה
לבילי ומרי יוז לא היה זמן לצאת לירח דבש. לאחר טקס הנישואין שלהם ב-1911 הם נסעו ברכבם שהתרסק בתאונת דרכים בהצטלבות בין כביש סידני-סידני מלבורן עם מסילת הברזל סידני-מלבורן, מצפון לאולבורי. צומת זה, ומאוחר יותר הגשר שנבנה במקום, נקראו על שמו של יוז.
יחסי הרפובליקה של קונגו–סין
השקעות
ישנו מספר רב של השקעות גדולות של חברות סיניות ברפובליקה של קונגו. קבוצת הזהב הלאומית של סין תומכת בתכנון מיזם משותף של כריית נחושת במדינה עם קבוצת ג'רלד, חברה לסחר במתכות בארצות הברית. חברת MagIndustries מקנדה, שרוב מניותיה נמצאות בידי משקיע סיני, מחזיקה בקונגו פרויקט כריית אשלג בשלבים מתקדמים, אשר נתקע עקב בעיות מימון.
פוליטיקה
הרפובליקה של קונגו הייתה אחת מ53 מדינות שתמכו בחוק הביטחון הלאומי בהונג קונג באו"ם ביוני 2020.
פט שופ
פט שופ (באנגלית: Littlest Pet Shop) היא סדרת אנימציה קנדית-אמריקאית לילדים מסוגת קומדיה, פנטזיה, מוזיקה והרפתקאות. הסדרה מבוססת על זיכיון חברת הצעצועים "ליטל פט שופ" ובובות "בליית'" שבבעלות הסברו. הסדרה היא סדרת האתחול השנייה של זיכיון "ליטל פט שופ".
המערכה בגרמניה (1813)
תנועותיו של נפוליאון
לאחר מכן, כששמע שהאוסטרים צעדו נגד ושוב נעים לעבר דרזדן, מיהר נפוליאון חזרה לשם, ריכז אנשים רבים ככל שניתן היה לטפל בהם, והתקדם מעבר לפירנה וקניגשטיין כדי לפגוש אותו. אבל לאוסטרים לא הייתה כל כוונה לתקוף אותו, כי הזמן עבד כעת לצידם, ותוך שהוא משאיר את אנשיו למות ברעב במחוז המותש, נפוליאון חזר שוב לדרזדן, שם במשך שאר החודש הוא נשאר במצב יוצא דופן של חוסר מעש. ב-4 באוקטובר הוא שוב ערך סקירה על המצב, שבה ככל הנראה שקל לוותר על הקשר שלו עם צרפת ולחרוף בדרזדן וסביבתה, אם כי במקביל הוא מודע למצוקה בקרב אנשיו בשל מחסור במזון.
מערכת לייפציג
מהלך זה ב-14 באוקטובר הביא אותו לקשר עם ברנדוט, וכעת צעדה אחת קדימה של כל שלושת הצבאות הייתה מבודדת לחלוטין את נפוליאון מצרפת; אבל עצביו של ברנדוט כשלו בו, שכן לשמע האיום של נפוליאון על ויטנברג החליט לסגת צפונה, וכל השכנועים של בליכר וגנייזנאו לא יכלו להזיז אותו. לפיכך, אם התנועה הצרפתית הסתיימה לרגע במכה באוויר, זו הייתה בעקיפין הסיבה להצלתן הסופית.
שמואל סוקניק
פרסומים ומאמרים
סוקניק היה חבר מערכת העיתון הרפואי הישראלי "דפים רפואיים" במשך שנים רבות ופרסם מאמרים רפואיים מקוריים רבים.
דינמיקה סלולר
היסטוריה
בשנת 1998 הרחיבה דינמיקה את תחום פעילותיה כאשר קיבלה אישור מחברת בזק למכירת מוצרי תקשורת (ציוד התחברות לאינטרנט) ושירותי תקשורת (סיפוק קווי חיבור לאינטרנט בטכנולוגיית ISDN). בהמשך אותה שנה קיבלה סאני תקשורת זיכיון לייבוא ושיווק טלפונים סלולריים מתוצרת סמסונג הקוריאנית, שאותם מכרה סאני לרשתות הסלולר וגם לדינמיקה (חברת הבת) ומשם לצרכן הסופי.
ויו-מאסטר
היסטוריה
הוויו-מאסטר הומצא במקור על ידי ויליאם גרובר, יצרן עוגבים וצלם מפורטלנד, באורגון שבארצות הברית. המכשיר היווה שיפור של דגם הסטראוסקופ הישן, על ידי שימוש בשיטת הקודכרום, סוג של סרט צילום צבעוני, אשר הפך זמין באותה העת. דיסק של ויו-מאסטר מכיל 14 שקופיות, המרכיבות יחד 7 תמונות סטריאוסקופיות: שתי שקופיות מוצגות בו זמנית - אחת לכל עין - ובכך מדמות ראיית עומק דו-עינית.
סימה הלוי
ביוגרפיה
בשנים 1997–2000 שימשה סגנית יושב ראש החטיבה הפנימית בסורוקה ובשנים 2001–2004 כיהנה כיושבת ראש ועדת החינוך של האיגוד הישראלי לרפואת עור ומין ונשיאת האיגוד הישראלי לרפואת עור ומין.
מאלבורק
היסטוריה
בצמוד לטירה התפתח במקור היישוב מריאנבורג. ההכנסה העיקרית של מריאנבורג נבעה בתחילה ממסחר בענבר, וכמו גם ממסים שנגבו מהתנועה בנהר. מריאנבורג עברה לשלטון פולני באמצע המאה ה-15. ב-1871 עברה השליטה במריאנבורג לקיסרות הגרמנית. במשאל העם שבוצע לאחר מלחמת העולם הראשונה הצביעו 9,641 מתושבי היישוב בעד השתייכות לפרוסיה המזרחית, ו-165 הצביעו בעד השתייכות לפולין.
תיאודברט הראשון
חייו
יוסטיניאנוס ראה בתיאודברט בעל ברית אידיאלי כי קרקעות ממלכת אוסטרזיה גבלו באדמות האוסטרוגותים בצפון איטליה. אף כי הקיסר שילם לתיאודברט תשלום נאה עבור עזרתו, תיאודברט התגלה כבעל ברית שאינו ראוי לאמון. הצבא הפרנקי ראה בסכסוך שבאיטליה כהזדמנות ליטול ביזה ולהעלות תביעות משל עצמם על שטחי צפון איטליה. כך נאלצו הביזנטים להילחם נגד הפרנקים במקביל למלחמתם באוסטרוגוטים.
עליית כוחו של תיאודברט גרמה לו להפר עוד מנהג שהיה נקוט עד אז ולהתחיל לטבוע מטבעות זהב עם דיוקנו עליהם. עד תיאודברט הנוהג היה שמלכים מטביעים מטבעות פחותי ערך, מנחושת וכסף ומטבעות מסוג זה הוטבעו אף על ידי מטביעים פרטיים (באישור השליט המרובינגי) ואילו מטבעות הזהב מוטבעים על ידי הקיסר (הרומי ואחר כך הביזנטי). בתקופת המלחמה נגד הקיסר, הביע תיאודברט את עצמאותו כמו גם קריאת תגר נגד הקיסר בכך שהטביע כמות מטבעות עם דיוקנו עליו. על חלק מהמטבעות ניתן לתיאודברט התואר הקיסרי "אוגוסטוס".
מכס מרקוזה
ד"ר מכס מרקוזה (בגרמנית: Max Marcuse 14 באפריל 1877 – 24 ביוני 1963) היה רופא עור ומין וסקסולוג ישראלי.
קורות חיים
ב-26 בפברואר 1905 היה ממקימי "הברית להגנת האם" בברלין (אחר כך "הגנה על היולדות ולרפורמה מינית"), ארגון שתמך גם באמהות חד-הוריות. ערך כתבי עת מדעיים בנושאי סקסולוגיה, ספרים ומילונים בנושא. שיתף פעולה עם מגנוס הירשפלד בהוצאת "העיתון לסקסולוגיה". באחד המילונים שחיבר ("המילון לסקסולוגיה") השתתף גם פרויד. הישגו הגדול היה קיבוץ הידע הסקסולוגי להגדרות. היה עד מומחה לענייני מין. לטענת מרקוזה הפתרון ל"בעיית היהודים" אינו הציונות, אלא נישואי תערובת עם גרמנים על מנת להיטמע בחברה הגרמנית. עם עליית הנאצים לשלטון פסק לערוך עיתונים. ב-1905 התחתן עם פרידה, לא יהודייה שהתגיירה, ונולד להם בנם יוחנן.
מגדל חברת הביטוח מטרופוליטן לייף
שחזור
החל משנת 1999 החלו עבודות שחזור מחוץ למבנה שהסתיימו בשנת 2002. במהלכן כוסו כל חזיתות המבנה בפיגומים וכללו הוספת מערכת תאורה צבעונית חדשה וממוחשבת בדומה לזו שבבניין האמפייר סטייט. הצבעים בראש המגדל משתנים בהתאם לציון חגים ומועדים מיוחדים.
טרנסאטלנטיק (להקה)
הפסקה זמנית (2002–2009)
בשנים הבאות מורס המשיך לשתף פעולה עם פורטנוי גם בסטודיו וגם על הבמה. ההופעות החיות של מורס כללו לעיתים קרובות שיר אחד או יותר של טרנסאטלנטיק. שלושת-רבעי איחוד של הלהקה התרחש באוגוסט 2008, כשסטולט ופורטנוי הצטרפו למורס ל-"Three Rivers Prog Fest" בפיטסבורג לקטעים "We Need Some Light" ו-"Stranger in Your Soul".
יוליאנוס הכופר
רקע
תקופת שלטונו של יוליאנוס הכופר מסמנת את סוף התקופה הפאגאנית של האימפריה הרומית. בתקופת המשבר של המאה השלישית, עמדה האימפריה בפני לחצים ואתגרים שלא עמדו בעת ייסוד הפרינקיפט וכללו לחץ בלתי פוסק על גבולות האימפריה מצפון וממזרח, לחצים על מערכת השלטון מצד הצבא שמפקדיו ניהלו מאבקים על כיסא השלטון כנגד שליטים מכהנים וזה מול זה ולחצים כלכליים שנבעו מהצורך לממן את צורכי האימפריה והצבא שנדרש להגן על האינטרסים האימפריאליים. שלטונו של דיוקלטיאנוס היה נקודת מפנה ששינתה את מהלך משבר המאה השלישית של האימפריה הרומית. המבנה השלטוני של האימפריה שיסודותיו הונחו על ידי אוגוסטוס קיסר השתנה במהלך 300 השנים עד לשלטונו של דיוקלטיאנוס אך המסגרות והמערכות השלטוניות נותרו על כנן. דיוקלטיאנוס יזם סדרת רפורמות שהקיפה את כל מערכות השלטון ובסיכומה הייתה האימפריה שונה לחלוטין וזכתה לשם דומינט.
ילדות וחייו בטרם עלייתו לשלטון
יוליאנוס ושאר הנסיכים ששרדו את הטיהור הועברו לחסותו של אוסביוס מניקומדיה בעיר ניקומדיה ולאחר מכן בקונסטנטינופול עד למותו של אוסביוס בשנת 341. ביחד עם גאלוס הוא נשלח לחינוך בחצר המלכותית בקפדוקיה. הוא למד בסתר פילוסופיה יוונית אצל מקסימוס מאפסוס, ונהה אחר הזרם הנאופלאטוני. מקסימוס היה אדם בעל קסם אישי שהתעניין בתורות המטאפיזיות והעל-טבעי בזרם הידוע גם בשם תאורגיה, שעיקרו טקסים המתמקדים בתורת הנסתר מתוך מטרה להתקרב אל האלים ולהתאחד עם נוכחותם בתהליך הידוע בשם הנוסיס. על פי הטענות, מקסימוס הפיח חיים בפסל של האלה הקטה הקשורה בין השאר לכישוף, ללילה ולירח. טקסים אלו שבו את דמיונו של יוליאנוס. הוא יצא לעיר אפסוס, שם היה מרכז של תלמידי מקסימוס, ושם מצא את ביתו הרוחני והוכנס בסוד העולם הפאגאני בתערובת של דת, קסמים ואחיזת עיניים. מהלך זה היה קו השבר בין יוליאנוס לנצרות. היסטוריונים רומאיים, מתנגדים ותומכים כאחת, מזהים את האירועים כמהלכים שהביאו את יוליאנוס להמיר את דתו, ועל מהלך זה הוא כתב:
ליבאניוס, מי שהיה מורה של יוליאנוס ולאחר מכן לביוגרף ותומך נלהב, כתב: "ועתה כאשר הפילוסופיה אור לרגליו ומראה את הדרך האמיתית, הוא הכיר באלים האמיתיים במקום באל הכוזב".
יוליאנוס באנטיוכיה
יוליאנוס הגיע לשערי אנטיוכיה ביום 18 ביולי, בזמן פסטיבל לכבודו של האל אדוניס. בעיר, שסבלה באותה עת מבצורת ומחסור במזון, ציפו התושבים לחגיגות בהשתתפות הציבור ומופעי בידור, אולם יוליאנוס תכנן טקסי דת במקדשים, ששיאם הקרבת קורבנות במספרים גדולים.
בניגוד לציפיות של יוליאנוס ובניגוד לתמונה שראה בעיני רוחו, תושבי אנטיוכיה ראו בנצרות דת המייצגת את רגשותיהם הדתיים, וראו בקונסטנטיוס השני ובבית קונסטנטינוס מקור ובסיס לנאמנות השלטונית שלהם. תושבי אנטיוכיה סירבו הלכה למעשה לאמץ את הרפורמות, והאשימו את יוליאנוס בהפיכת סדרי עולם. הם ראו בו מהפכן ומורד כפי שיוליאנוס ראה את קונסטנטינוס והמקדש החדש של אפולו שיוליאנוס קידש הפך לסלע המריבה.
מערכה בפרס
הסיבה הראשונית לבואו של יוליאנוס לאנטיוכיה הייתה הכנת מסע מלחמה לכיבוש האימפריה הסאסאנית, כיבוש שבסופו אמור היה יוליאנוס להוריד את השליט שאפור השני מכסאו ולהמליך תחתיו את גיסו - הנסיך הסאסאני הורמיזד.
מותו של יוליאנוס
מקורות נוצריים מאוחרים שמו בפיו של יוליאנוס מילים אחרונות: "הגלילי (ישו)' אתה ניצחת". משפט המהווה סגירת מעגל עבור האמונה הנוצרית, הכופר מודה בכפירתו ומעיד על האמת, ובעיקר מורה לכאורה להחזיר את הנצרות למעמדה ומנבא על עתידה להיות דת המדינה.
הניסיון להקים את בית המקדש
יוליאנוס הקצה תקציבים לא מבוטלים מאוצר הקיסרות והפקיד על המלאכה את אליפיוס מאנטיוכיה. מקורות נוצריים מתעדים כי מספר רב של יהודים התקבצו בירושלים לעבודות הבניה, ובעוד יוליאנוס יוצא למערכה בפרס המשיכו פקידיו בהכנות שכללו איסוף חומרי בנין ופינוי ההריסות שעל הר הבית. ביום 19 במאי החלה עבודת הבניה. מקורות נוצריים מתארים שבעת בניית בית המקדש פרצו פרעות אנטי נוצריות בארץ ישראל, בהן השתתפו יהודים ופאגנים. דווח על הצתת כנסיות בעיר עזה ובאשקלון, וחילול שרידי יוחנן המטביל בסבסטיה.
נישואיו
לאחר מותה של הלנה, יוליאנוס לא נישא בשנית וככל הידוע נמנע מקיום יחסים עם נשים. הביוגרף שלו, ליבאניוס, מציין כי אם לא היה נישא להלנה על פי מצוות קונסטנטיוס הוא היה "מסיים את חייו מבלי שידע אישה ומבלי שידע על יחסי מין אלא מקריאה. הוא התאבל על מות אשתו, ולא נגע באישה אחרת מאז".
מורשתו של יוליאנוס
מחקרים היסטוריים ביקורתיים רואים ביוליאנוס קנאי שדגל בדת ותפיסת עולם שלא התאימו יותר לתקופה. התפיסה שלו לגבי האלים והדרך הנכונה לסגוד להם הפכה לשולית עוד לפני תקופת שלטונו. עובדה זו מנעה מתומכיו ואלו שהמשיכו בפולחן פגאני מללכת בעקבותיו. יוליאנוס רצה לסלק את הנצרות והכנסייה ממעמדה המרכזי במערכת השלטונית הרומאית. מכיוון שזיהה את החזון שלו עם רצון האלים, היה מוכן להשתמש בכל אמצעי אפשרי במאבק, כולל שימוש בהונאה ושקרים או כניסה למלחמה וסכסוכים אזרחיים. המחקרים הביקורתיים טוענים כי הרפורמות לכאורה של יוליאנוס היו תערובת של צעדים אד הוק במטרה לגייס לצידו תומכים במלחמה מול הכנסייה ותעמולה חכמה שהסתירה כי חלק מצעדי החקיקה שהוצגו כמהפכניים, היו למעשה מהלכים שבחלקם המשיכו רפורמות של קודמיו, מציירים תמונה מורכבת לפיה יוליאנוס ניסה במהלכים שונים לפצות על חוסר הלגיטימיות של מעמדו כקיסר שנבע מהדרך בה עלה לשלטון - כמורד במלכות ומפולחן הדתי שניסה לכפות על נתיניו שרובם דחו מכל וכל. עוד בימי חייו עורר יוליאנוס תגובות של אנשי רוח והוגי דעות בני תקופתו והביא לתגובות ספרותיות כבר בחייו. לא פחות מחצי תריסר נאומים הוקדשו לו במהלך שלטונו הקצר ועם מותו התגבר זרם הכתובים בסוגות שונות. כמה שנים לאחר מותו של יוליאנוס כתב ליבאניוס, הוגה דעות פגאני ומי שהיה מבין חבריו הקרובים ביותר של יוליאנוס, ביוגרפיה מפורטת בפורמט של נאום הלוויה יווני. ליבניוס תיאר את יוליאנוס כשליט ללא אשמה או אפילו כקדוש, שעלה לשמים לשבת לצד האלים לאחר מותו. על פי ליביאנוס, עם מותו של יוליאנוס נעלמו המידות הטובות: פולחן האלים, החינוך היווני וחיי התרבות נידונו להכחדה. מצד שני, התאולוג הנוצרי גרגוריוס מניסה תקף את פועלו של יוליאנוס בשני כתבי פלסתר שנכתבו כמעט בו-זמנית, בהם הוצג יוליאנוס כשקרן, ערמומי ורודף נוצרים, שהתריס כנגד האלוהים וקיבל עונש מוצדק.
תחילת המחקר
הביוגרפיה המודרנית הראשונה של יוליאנוס הופיעה בפריז בשנת 1735. המחבר, ז'אן פיליפ רנה דה לה בלאטארי היה כומר קתולי. בכתביו הציג את חייו של יוליאנוס כלקח על כישלונו של שליט מוכשר שהתרחק ודחה את האמת הנוצרית. הספר התבסס על שיטות מחקר היסטוריות ביקורתיות ונעזר בכל המקורות העומדים לרשותו באותה תקופה ואף השווה את הכתובים בקפידה; הוא גם עשה בהם שימוש נרחב בכתביו שליוליאנוס עצמו. המחבר ניסה, תוך שימוש בכלים אלו, להגיע למסקנה לגבי שלטונו של יוליאנוס ולגבי אישיותו. הוא מצא מעלות רבות אך גם הקפיד למצוא פגמים בכל אחת מהמעלות שנמצאו. הביוגרפיה של יוליאנוס עוררה סנסציה ובמהרה תורגמה לאנגלית (1746) וגרמנית (1752). ההיסטוריון אדוארד גיבון בן המאה ה-18. נחשב לאחד ההיסטוריונים המשפיעים ביותר מאז טקיטוס. חיבורו החשוב "שקיעתה ונפילתה של הקיסרות הרומאית", שפורסם לראשונה ב-1776, היה מחקר חדשני ביותר לשעתו, שהשפעתו ניכרת עד היום. גיבון מדד את הקיסרים הרומאיים לפי אמות מידה נוקשות על פי עיקרי האתיקה הפילוסופית והפוליטיקה. גיבון היה מוקסם מיוליאנוס מאז נעוריו. בכרכים 2 ו-3 של "שקיעתה ונפילתה של הקיסרות הרומאית", הוא הקדיש כמה פרקים ליוליאנוס למרות תקופת שלטונו הקצרה והחותם המוגבל שהותיר בהיסטוריה הרומאית ובתהליך נפילתה. גיבון הרעיף על יוליאנוס שבחים וקבע כי גם הנצרות נאלצה להכיר בכך שיוליאנוס אהב את ארצו ובצדק ראוי היה לשלוט בעולם. גיבון, שיצא מנקודת מבט של אתאיסט המתנגד לפולחן דתי, קבע כי נקודת התורפה של יוליאנוס הייתה ה"אמונה טפלה", דהיינו האמונה הפאגאנית שלו ודבקותו בטקסי פולחן, והטיל ספק אם תפיסת עולם זו הייתה לטובת נתיניו של יוליאנוס. הוא קובע נחרצות כי מלחמת הדתות שהוביל יוליאנוס הייתה מכניסה את האימפריה למלחמת אזרחים לו המשיך בעקשנות את מטרתו להחזיר את הנצרות למעמד של כת לא חוקית שמאמיניה נרדפים על חייהם.
יוליאנוס במחקר של העת החדשה
האתגר להבין את יוליאנוס נלקח ברצינות על ידי היסטוריונים גרמניים פרוטסטנטיים. הם יכלו להזדהות עם העוינות כלפי הדוגמה והפולחן של הכנסייה הקתולית. בשנת 1812, היסטוריון הכנסייה התאולוג אוגוסט ניאנדר, מומר מיהדות לנצרות לותרנית פרסם את המונוגרפיה שלו Über den Kaiser Julianus und sein Zeitalter ("על יוליאנוס הכופר ותקופתו"). ובה הוא מתאר את יוליאנוס כצדיק ואדם מאמין שלא זכה להבנה עמוקה של הבשורה של ישו. עבודה זו ועבודות נוספות היו מאופיינות בניתוח קפדני והציגו את יוליאנוס כמדינאי ואיש צבא מוכשר תוך הבנה לסלידתו ממוסדות הכנסייה הקתולית שהמאבק נגדה מנע ממנו מלראות את האמת הבסיסית שבבשורות שעליהן עומדת הנצרות. היסטוריונים שפעלו ב של תחילת המאה העשרים ראו ביוליאנוס דמות טרגית, שפעלה למען מטרות מכובדות שבסופו של דבר לא הושגו, וראו בכשלונו לדכא את הנצרות ככישלון צפוי מאחר שבשלב זה צברה הכנסייה כוח רב ולא ניתן היה להשיב את הגלגל לאחור. בקרב הרומאים הקתולים, הטענה שיוליאנוס היה אויב אלוהים ורודף הנצרות הייתה התפיסה הבסיסית והבלתי מעורערת. חוקרים צרפתיים ראו את יוליאנוס על רקע מאבקי הכוח של הרסטורציה הצרפתית בה נאבקו כוחות התומכים במשטר המלוכני של בית בורבון תחת תמיכת הכנסייה הקתולית עם תומכי נפוליאון בונפרטה ופילוסופים של תקופת ההשכלה. מחקרים שפרסמו אינטלקטואלים אלו הציגו את יוליאנוס כמי שבישר את עלייתו של נפוליאון. המגמה השתנתה במחצית השנייה של המאה ה-19, הופרד המחקר ההיסטורי הקתולי ממחקר תאולוגי. ההיסטוריון והארכאולוג הצרפתי פול אלארד, שהיה קתולי אדוק, פרסם בפריז ביוגרפיה של יוליאנוס בשלושה כרכים, שזכתה להצלחה מרשימה והודפסה במספר מהדורות. אלארד טען כי כפירתו של יוליאנוס הייתה מובנת אם כי בלתי נסלחת., זאת מאחר שהכיר את הנצרות דרך העדשה המעוותת של המינות האריאנית. הוא העלה השערה כי לקראת סוף תקופת שלטונו סבל יוליאנוס מהפרעה נפשית, אכן החל משנת 1900 החל המחקר ההיסטורי להתייחס ליוליאנוס במושגים מדיסציפלינת הפסיכופתולוגיה.
השפעת מגפת הקורונה על הקהילה הגאה
מאפיינים בריאותיים
בקרב האוכלוסייה הטרנסית, חוסר היכולת לגשת למרכזים רפואיים כתוצאה מהחשש להידבק בנגיף או הסבתם למתקני טיפול בו, הוביל לכך שאנשים שטופלו הורמונלית במסגרת תהליך התאמה מגדרית, אשר זקוקים למעקב וטיפול רפואי שוטפים, לא היו מסוגלים לקבל את הטיפול הרלוונטי, מה שהוביל לקשיים פסיכולוגיים ופיזיולוגיים רבים.
חיי לילה
בדומה לשאר האוכלוסייה, גם עולם חיי הלילה של הלהט"ב עצר מלתפקד בשלבים מסוימים במהלך התפרצות הנגיף. בשונה משאר האוכלוסייה, עבור רבים מחברי הקהילה חיי הלילה מהווים המפלט היחיד למקום בו נטייתם וזהותם המינים מתקבלת.
המזרח התיכון וארצות ערב
בטורקיה שר הדתות, אלי ארבס, טען כי הומוסקסואליות היא זו שהביאה את המחלה למדינה. השר אף גובה על ידי הנשיא רג'פ טאיפ ארדואן אשר אמר שהוא מסכים ומגבה את השר.
יעקב וייס
במחתרת תנועות הנוער
משהשתלטו הגרמנים על הונגריה ב-19 במרץ 1944 (מבצע מרגרטה) והחלו בריכוז היהודים בגטאות והגירוש למחנות ההשמדה, המשיך את חייו בתור נוצרי עם תעודות מזויפות על שם ג'רג' קושיץ. מטעם ארגון בית"ר סיפק ניירות מזויפים עם שמות נוצרים להרבה יהודים כדי להצילם ממות בטוח וכן נסע ברחבי המדינה, אסף ילדים יהודים והביאם לבודפשט, לבתים שנהנו מחסות "הצלב האדום הבינלאומי" והקונסול השוודי. בעלת-דירתו הנוצריה חשבה שהוא נוסע בעסקי הברחת מזון, ולחיזוק הרושם הזה היה מביא לה פעם בפעם מצרכים מהשוק השחור.
בהונגריה פעל להצלת יהודים. הוא התחפש לקצין צבא הונגרי ולעיתים לקצין צלב החץ בשמו המזויף, היה מגיע למשרדי רישום ממשלתיים, שם דרש לקבל תעודות לידה של אנשים שאת שמם המציא. את פעילותו ריכז בערים המופצצות שם היה בלבול ממשלתי רב. כשהיו עוזבים הפקידים את חדריהם כדי לחפש בארכיונים היה "מושך" טופסי תעודות לידה ודרכונים. את הטפסים היה ממלא בפרטים אישיים של יהודים, רושם אותם כנוצרים, וכך מחלצם מתחום הגטו. לאחר מכן היה הולך לגטאות, מצביע על יהודים שעמדו בהמון ודורש ממפקד המחנה לשחררם בשל היותם "נוצרים".
נוסף לכך, וייס יצר קשר עם מוסדות הצלב האדום ושגרירויות זרות ובעזרתם סיפק ניירות מזויפים ליהודים. הוא הכין ניירות כאלה גם לאמו ולאחותו אך איחר את המועד שכן השתיים כבר היו בדרכן למחנה ההשמדה אושוויץ. בפעמים אחרות, בעת התפרצות מגפת טיפוס הבטן בקרב היהודים, היה עובר במדי אס-אס בין המחנות ומחלק זריקות ליהודים. כך בגיל עשרים בלבד הציל מאות יהודים בגטאות דברצן, קושיצה, אגר, מישקולץ ועוד.
טירת מונסורו - מוזיאון לאמנות עכשווית
היסטוריה
ההלוואה הראשונה לטווח הארוך של אוסף פיליפ מאיי למוזיאון לאמנות עכשווית של ברצלונה הוא נושא התערוכה הרטרוספקטיבית "אמנות ושפה לא הושלמה: אוסף פיליפ מאיי", באוקטובר 2014. קטלוג הופק בשיתוף פעולה הדוק עם אמני אמנות ושפה (מייקל בולדווין ומל רמסדן), כמו גם עם אנשי אקדמיה כגון, קרלס גררה, האוצר הראשי במוזיאון לאמנות עכשווית של ברצלונה, ומתיו ג'סי ג'קסון, פרופסור במחלקה לאמנות חזותית ובמחלקת ההיסטוריה של האמנות, באוניברסיטת שיקגו. פיליפ מאיי, שחי 15 שנה באנג'ו, עבד במקביל לכריסטיאן ג'ילט (Christian Gillet), נשיא מחוז מן ולואר, כדי ללמוד את האפשרות ליצור מוזיאון לאמנות עכשווית באנג'ו ולמקם את האוסף בטירת מונסורו. לאחר שישה חודשי לימוד, הנושא הודלף לעיתונות וגרם לשערורייה פוליטית בין הימין לשמאל. ב-19 ביוני 2015 כריסטיאן ג'ילט, נשיא מחוז מן ולואר מסר את מפתחות הטירה של מונטסורו לפיליפ מאיי על פי חוזה שכירות של 25 שנים, עובדה שמציבה את האומנות העכשווית, כעדיפות תרבותית ותיירותית בפיתוח האזור.
ניר וסט סייד (שיקגו)
אזור ניר וסט סייד ממוקם ממערב לנהר שיקגו וסמוך לאזור הלופ. השריפה הגדולה של שיקגו ב-1871 החלה במקור באזור הזה של העיר.
דה יוזד
דה יוזד (The Used) היא להקת פופ פאנק-רוק מאורם, יוטה, ארצות הברית.
ביוגרפיה
"Buried myself alive", "The taste of ink", "A box full of sharp objects", ו- "Blue and yellow".
אלבומם השני יצא בספטמבר 2004 ובמאי 2005 ונקרא "In Love and Death" (באהבה ובמוות), והפך גם הוא לאלבום פלטינה. שם האלבום נקרא כך על הטרגדיות שפקדו את סולן הלהקה בארט. חברתו שהייתה בהיריון נפטרה ממנת יתר, וכלבו נדרס על ידי מכונית ומת. השיר "Hard to say" נכתב על חברתו של סולן הלהקה בארט. הסינגלים שיצאו מתוך האלבום הם: "Take It Away", "All That I've Got", "I Caught Fire" ו-"Under Pressure" (שיצא במהדורה של 2005). "Under Pressure" הוא גרסת כיסוי שביצעה הלהקה יחד עם מיי כמיקל רומנס לשיר של קווין ודייוויד בואי.
לפני יציאת האלבום תכננו חברי הלהקה להוציא מיני אלבום, אך בגלל בעיות עם חברת התקליטים תאריך יציאתו נדחה ולבסוף הוא יצא ב-19 בפברואר 2008. שם המיני האלבום הוא "Shallow Believer". בינואר 2008, החלו חברי הלהקה לעבוד על, Artwork, אלבומם הרביעי אשר יצא לאור בשנת 2009.
בית הכנסת לעדת התרגום
היסטוריה
לאחר עליית הקהילות הכורדיות היהודיות מאורמיה ונע'דה לישראל, השתכנו חלקם בשכונת הבוכרים ובשכונת בית ישראל החדשה, והקימו יחד בית כנסת במבנה קטן ששכן ברחוב יחזקאל שבשכונת הבוכרים. לאחר מספר שנים, לאור הריבוי במספר המתפללים, הוחלט בשנת 1966 על הקמת מבנה לבית הכנסת ברחוב שמואל הנביא 55. הקרקע נרכשה עוד בתחילת המאה ה-19, והבנייה בוצעה בידי בני העדה בעצמם, שהיו ברובם בעלי מקצועות בתחום הבנייה. הנחת אבן הפינה לבית הכנסת נערכה ב-14 ביוני 1966, בהשתתפות הרב עובדיה יוסף.
אלכסנדרו קורטיאנו
קריירת משחק
הוא החל את הקריירה שלו בשנת 1991 בקבוצת זימברו קישינב, במדיה שיחק עד 1996. ב-1997 הוא עבר למועדון וידזב הפולני, ובשנה שלאחר מכן הוא הושאל על ידי זניט הרוסית. בינואר 1999 הוא הושאל על ידי המבורג הגרמנית מזימברו עד ל-30 ביוני 1999 עם הארכה אפשרית של החוזה לשלוש שנים, אך בתום ההשאלה חזר לזניט וחתם על חוזה במועדון לשלוש שנים. לאחר עונת 2000, זניט לא הייתה מעוניינת להאריך את חוזהו לאחר שסגנון המשחק שלו חדל להתאים לזניט ובפברואר 2001 הושאל לזימברו. מנובמבר 2001 הוא ניהל משא ומתן על חזרה לסנט פטרסבורג, למועדון דינמו, אך בשנת 2002 ההחתמה לא התקיימה, אף על פי שנחתם הסכם מקדים.
בלאס ריברוס
קריירת מועדונים
ב-5 באוקטובר 2020 חתם על חוזה לארבע שנים בברונדבי מליגת העל הדנית. חודש לאחר מכן הוא ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה במשחק במסגרת הגביע הדני נגד לדוייה-סמורון. 3 ימים לאחר מכן ערך הופעת הבכורה שלו בליגה בניצחון 1-3 נגד אודנסה. באותו משחק קרע את הרצועה הצולבת ונעדר כשנה מהמגרשים. ב-17 באוקטובר 2021 רשם את משחק החזרה שלו בניצחון 2-3 נגד ויילה בולקלוב.
מדיאה
יצירות מודרניות בהשראת מדיאה
דמותה של מדיאה שימשה בסיס לכמה יצירות אמנות שונות במשך השנים.
דנג ליצ'ון
ביוגרפיה
דנג ליצ'ון נולד למשפחה עשירה בעלת אדמות במחוז גוידונג, מחוז חונאן, בשנת 1915. אביו עבר את מבחן שירות המדינה הקיסרי, אך מעולם לא הפך לפקיד, במקום זאת פתח את בית הספר הראשון בסגנון מערבי במחוז. אחיו הבכור של דנג הפך ליושב ראש ממשלת המחוז הלאומני. דנג נסע לביפינג (היום בייג'ינג) ב-1935, נרשם תחילה לאקדמיה של פקין, ולאחר מכן נכנס לאוניברסיטת פקין שנה לאחר מכן, שם למד כלכלה והפך לפעיל סטודנטים מסור. ב-1936 הצטרף למפלגה הקומוניסטית של סין. הוא השתתף בתנועת ה-9 בדצמבר. הוא עזב את הקולג' שנה לאחר מכן עבור יאן, שאאנשי, המרכז בפועל של המפלגה הקומוניסטית של סין בזמן המלחמה, כדי להצטרף למפלגה ולפעולותיו של מאו.
מוסקבה על ההדסון
תקציר העלילה
ולדימיר איבנוב (רובין ויליאמס) הוא נגן סקסופון בקרקס של מוסקבה. הוא עומד שעות בתורים לקניית נייר טואלט או נעליים. כשהוא מאחר לחזרה המשגיח מטעם הק.ג.ב., בוריס (סבלי קרמרוב) נוזף בו ומזהיר אותו שלא יצרף אותו למסע של הקרקס לארצות הברית. הוא נרגע רק כשבוריס נותן לו את הנעליים שקנה לאחר עמידה ממושכת בתור, "בתור מתנה".
כעת הוא בניו יורק ללא פרוטה בכיס. ליונל משכן אותו בדירת משפחתו הקטנה. עורך דין ממוצא קובני, אורלנדו רמירז (אלחנדרו ריי), שבעצמו היגר מקובה באופן לא חוקי בצעירותו, מתנדב לעזור לו.
היינץ הופמן
ביוגרפיה
לאחר תום המלחמה עבר לשטח הכיבוש הסובייטי בגרמניה. הופמן עבד כעוזרו האישי של וילהלם פיק ולאחר מכן כעוזרו של ולטר אולבריכט. בשנת 1947 מונה למזכיר של הסניף הברלינאי של מפלגת האיחוד הסוציאליסטי של גרמניה (שמה הרשמי של המפלגה הקומוניסטית המזרח גרמנית). בשנת 1950 נבחר לפרלמנט המזרח גרמני. בשנת 1952 מונה למפקד המשטרה צבאית המזרח גרמנית (היסוד לצבא של מזרח גרמניה). בשנת 1955 נשלח ללימודים באקדמיה צבאית של המטה הכללי של הצבא הסובייטי במוסקבה. בדצמבר 1957, לאחר חזרתו ממוסקבה, התמנה הופמן לסגן שר ההגנה של גרמניה המזרחית. בשנת 1958 התמנה לראש המטה הכללי. ביולי 1960 מונה היינץ הופמן לתפקיד שר ההגנה של גרמניה המזרחית, תפקיד אותו מלא עד יום מותו. בשנת 1973 התקבל כחבר בפוליטבורו של מפלגת האיחוד הסוציאליסטי של גרמניה.
אודי סגל (עיתונאי)
קריירה עיתונאית
באוגוסט 2017 עזב את חברת החדשות לקראת הצטרפותו לזכיינית רשת, שבה הגיש את התוכנית "לפני החדשות" בערוץ רשת 13.
המסע הצבאי של לאלה מוסטפא פאשה בקווקז
אירועים מקדימים
בשנים 1576-1577 עברה איראן תקופה של סכסוכים פנימיים בעקבות מותו של השאה טהמספ. הטורקים העות'מאנים ביקשו לנצל את המשבר שפקד את איראן ובימים הראשונים של 1578 הביילרביים שבגבול ביצעו פלישות לשטח האימפריה השכנה. למשל, הביילרביי של ואן חדר בפברואר 1578 לאזרבייג'ן וכבש את הערים אורמיה, חוי וסלמאס. מלך דוד ("דוד חאן") המתאסלם, שהועלה ב-1569 על כס המלכות בכארטלי תחת חסות איראנית במקום אחיו סימון הראשון נתקל בהתנגדות פנימית גדולה מצד האצילים הגאורגים מגני הדת הנוצרית, שמנעו ממנו לשלוט בצפון הממלכה והעבירו שם את השלטון בשנת 1576 לידי העוצר וחטנג, נסיך מוחראן. דוד, שראה שהפרסים מבקשים להדיחו ולהחזיר את כס המלכות לאחיו, סימון, על מנת שיילחם בעות'מאנים, פנה בשלב מסוים לעזרה לסולטאן העות'מאני מוראט השלישי.
סיום תפקידו של לאלה מוסטפא פאשה
ב-7 בינואר 1579 הוחלף לאלה מוסטפא פאשה בתפקיד המפקד של הצבא (serdar-i ekrem) על ידי יריבו, קוג'ה סינאן פאשה.
המלחמה בין האימפריה העות'מאנית ובין איראן הספווית לא שקטה במשך 12 שנה והסתיימה בשנת 1590 כשהשאה הצעיר עבאס הראשון נאלץ לחתום הסכם שלום באיסטנבול כדי לשקם את ממלכתו ולחכות לזמנים טובים יותר.
סמל יוקון
תיאור הסמל
חלקו התחתון של המגן מסמל את הרי יוקון. עיגולי הזהב (שנקראים בזנטס - מטבעות זהב של ימי הביניים) מסמלים את עושרה של הטריטוריה במחצבים, ואת הולדתה בבהלה לזהב של קלונדייק. הקווים הלבנים הגליים מסמלים את נהרות הטריטוריה.
כלכלת טאיוואן
לפי ספר העובדות העולמי של ה-CIA הבידוד הדיפלומטי, שיעור הילודה הנמוך, הזדקנות האוכלוסייה והתחרות מצד שווקים אחרים באסיה יקשו על כלכלת טאיוואן לטווח הארוך.
עד לשנת 2025 צפוי אחוז בני ה-65 ומעלה לעבור את ה-20%, מה שיקטין משמעותית את כוח העבודה במדינה.
סלאמיברסרי VIII
עלילות
ב-20 במאי בתוכנית !TNA iMPACT, כחלק מהדירוג הראשוני, סטינג דורג במקום הראשון מבין עשרה על ידי הוועדה לאליפות TNA. כתוצאה מכך, דירוג זה זיכה אותו בקרב על אליפות העולם במשקל כבד של TNA באירוע סלאמיברסרי.
מג'יד שהריארי
חיסולו
שהריארי היה פרופסור בפקולטה להנדסת גרעין באוניברסיטת שהיד בהשתי הכפופה למשרד ההגנה האיראני ופעלה עם הוועדה האיראנית לאנרגיה אטומית. ב-29 בנובמבר 2010 הצמידו אופנוענים פצצה למכוניתו של שהריארי וזו התפוצצה זמן קצר לאחר מכן. מהפיצוץ נהרג שהריארי ואשתו נפצעה. באירוע דומה שאירע באותו יום נפצע פריידון עבאסי, אף הוא פרופסור באוניברסיטת שהיד בהשתי. לדברי השבועון "טיים", שהריארי היה המדען הבכיר ביותר בתוכנית הגרעין האיראנית וחיסולו בוצע ככל הנראה במסגרת הפעילות נגד תוכנית הגרעין האיראנית.
הכומר מדיבלי
הסדרה זכתה מספר פעמים בפרס הקומדיה הבריטי (בהם פרס השחקנית הקומית הטובה ביותר לאמה צ'יימברס), שני פרסי אמי הבין-לאומי, והייתה מועמדת לפרס באפט"א לטלוויזיה. בסקר של ה-BBC שנערך ב-2004 לבחירת הסיטקום הטוב ביותר בבריטניה הגיעה הסדרה למקום שלישי.
סיד
מלט הסיד
מלט הסיד הוא תערובת הסיד הכבוי ואגרגטים, בייחוד אגרגטים דקים כגון חול ים או חול מחצבה. מלט הסיד הוא אחד מחומרי המליטה הראשונים בהם בוצעו עבודות בנייה בתרבות האנושית ונעשה בו שימוש כבר בעת העתיקה.
אהוד שילו
אהוד שילו (נולד ב-12 בינואר 1939) הוא כלכלן, מנהל ויזם ישראלי, שכיהן כמנכ"ל משרד התחבורה, מנכ"ל קונצרן סולל בונה-שיכון ובינוי, משנה למזכ"ל (מנכ"ל) ומנהל המחלקה הכלכלית של חברת העובדים, יועץ כלכלי לרשות החברות הממשלתיות במשרד האוצר, כיהן בתפקידים עסקיים וציבוריים רבים וכדירקטור במגוון חברות, מהגדולות במשק.
ביוגרפיה
אהוד שילו נולד ב-12 בינואר 1939 בפתח תקווה, ליונה וטובה שילה (שולמן), שעלו ארצה מרוסיה כילדים צעירים, בשנת 1921/1922. בבואם לארץ, הם הצטרפו לאחיהם הבוגרים בנהלל, שעלו ארצה כחלוצים במסגרת העלייה השנייה. האב השתלם במדעי המזרח באוניברסיטה העברית בירושלים, והאם בסמינר לגננות בתל אביב ובירושלים. בסוף שנות ה-30, התגייסו ההורים לתקופה קצרה לקיבוץ אילון, שעלה להתיישבות על גדר הצפון. לאחר לידתו של אהוד, שבו להתגורר בנהלל, בחצר המשק המשפחתי. האם עבדה במקצועה בגן הילדים, והאב הצטרף למנגנון שרות הידיעות של ההגנה (ש"י), שלימים הפך לשלוחה של המחלקה המדינית של הסוכנות היהודית. שילו בילה את שנות ינקותו בנהלל.
בשנת 1945, עברה משפחת שילו לירושלים. בשלב הראשון התגוררה המשפחה בשכונת רוממה. כעבור כשנתיים, עברה המשפחה לצפון שכונת תלפיות, הצופה לעבר ארמון הנציב. ב-1948. עברה המשפחה להתגורר בשיכון של אנשי מערכת הביטחון בשכונת יד אליהו. בשנת 1952/3 שהתה המשפחה בשליחות האב בלונדון ואהוד בילה שנה בבית ספר אנגלי בצפון מערב הבירה. את לימודי התיכון המשיך אהוד במלגה ממלכתית ב"בית החינוך התיכון" שהפך לימים לתיכון עירוני ד'. שליו השתלב בחברות פעילה ב"תנועה המאוחדת", כחניך וכמדריך.
ברשות החברות הממשלתיות
במסגרת תפקידו עסק בבדיקות כדאיות, הקמת ופרוק חברות, רכישות, מיזוגים, והפרטות, מעקב אחר הפעילות העסקית התקינה של החברות, אישור דוחו"ת פיננסיים, ומדיניות חלוקת הרווחים. בתוקף תפקידו, כיהן כחבר דירקטוריון במספר חברות ממשלתיות, ביניהן: חברת הגג למפעלי ייצוא, החברה למימון תעשיות, חברת מבני תעשייה, רשות החולה ופרי הגליל.
בחברת העובדים
במסגרת תפקידו, כיהן כחבר דירקטוריון ויו"ר ועדת כספים במספר קונצרנים, ביניהם בכור תעשיות. סולל בונה, תיעוש אזורי פיתוח, יכין-חק"ל, המשביר לצרכן, ארקיע ועוד.
בקונצרן סולל-בונה
בשנת 1984 הוקמה "סולל בונה בניין ותשתיות" כחברה-בת בבעלות מלאה של סולל בונה. במהלך שנות ה-80 התחולל משבר כלכלי בישראל, בענף הבנייה ובקונצרן, ובשנת 1988, כחלק מתוכנית ההבראה שלה, הוקמה "שיכון ובינוי אחזקות בע"מ" שריכזה את הפעילות בתחומי הבניה והתשתית של חברת העובדים, על ידי מיזוג בין קונצרן סולל-בונה וחברת שיכון עובדים.
ניהול הקונצרן בישראל והקמת חברת שיכון ובינוי
ביום 6.4.1987 החליטה הוועדה-המנהלת של חברת-העובדים למזג את חברת "שיכון-עובדים" עם "קונצרן סולל-בונה", על ידי הקמת חברת גג בשם "שיכון ובינוי אחזקות בע"מ". הוחלט שהמנכ"ל יהיה אהוד שילו, וי"ור הדירקטוריון שלה יהיה רפי אדרי. המיזוג נועד ליצור למערכת הממוזגת את ההון העצמי, הערבויות והבטוחות הנדרשות למימון המשך ביצועה של תוכנית ההבראה. כמו כן הוחלט להסמיך את "הוועדה לכספים והשקעות" של חברת-העובדים לפעול להבטחת התנאים ההכרחיים להמשך יישומה והגשמתה של תוכנית ההבראה לקונצרן. בכלל זה סיכום על הסדרים הוניים עם הבנקים, והעמדת אמצעים כספיים שוטפים, שיאפשרו את הפעילות הסדירה של הקונצרן על חטיבותיו.
צמר ויעלי
צמר ויעלי היא סדרת טלוויזיה לילדים אשר שודרה בטלוויזיה החינוכית הישראלית מאז דצמבר 2017.
ניקולס
ניקולס (Nicolas; Nicholas; Nichols) הוא שם פרטי ושם משפחה. {{פירושונים|
עירוי פלזמה
סיכונים
הסיכונים של פלזמה קפואה כוללים העברת מחלות, תגובה אלרגית, ויתר נפח הדם, כמו גם פציעה ריאתית חמורה הקשורה בעירוי (TRALI) והופעה של זיהומים (כולל זיהומים של פצע ניתוחי). הפוטנציאל הוויראלי של פלזמה קפואה דומה לזה של מנת דם, או תאי דם אדומים. שיעור הופעת צהבת הקשורה במתן עירוי תלוי בגורמים רבים, כולל בחירת התורם. במקרים נדירים, וירוס הכשל החיסוני האנושי- איידס (HIV) מועבר על ידי עירויי דם ועלול להיעבר גם על ידי פלסמה קפואה. הופעת אלרגיות או תגובות אנפילקטיות יכולות להתרחש בתגובה למתן פלזמה קפואה ועשויות להשתנות מהופעה מתונה עד קטלנית של בצקת ריאות שאינה ממקור לבבי.
פלזמה קפואה צריכה להינתן לאחר בדיקת סוג דם מתאים, כדי להבטיח תאימות, הופעת תגובת היפרקואגולציה (קרישיות יתר) אפשרית, אם כי נדירה. כמו בכל מתן נוזלים דרך הווריד, כמויות מוגזמות של פלזמה קפואה עלולות לגרום להיפרוולמיה (יתר נפח דם) ואי ספיקת לב.
טבח יער קאטין
גילוי הטבח
גורלם של שבויי המלחמה הטריד את הממשלה הפולנית הגולה מרגע הקמתה. כמה מן השבויים הורשו לשלוח דברי דואר למשפחותיהם בתקופה שלאחר נפילתם בשבי, והפסקתם הפתאומית של משלוחים אלו במאי 1940 עוררה דאגה והעלתה תהיות.
עירוי פלזמה
ייצור
פלזמה מיובשת, מיובשת לאחר ההקפאה עד שמגיעה למצב אבקתי. לפני השימוש יש לערבבה עם מים למתן תוך ורידי.
טבח יער קאטין
גילוי הטבח
גורלם של הקצינים הנעדרים התברר באפריל 1943, כאשר הוורמאכט גילה קבר המונים של יותר מ־4,000 קצינים פולנים ביער קאטין. אומנם יחסה של גרמניה לפולין היה גרוע בהרבה (וגם הוא כלל הוצאות המוניות להורג, בין השאר, של חיילים פולנים), אבל זה לא הפריע לשר התעמולה הגרמני יוזף גבלס לראות בגילוי זה הזדמנות לנעוץ את סכינו בתפר שבין הפולנים ובין הרוסים, ואולי אף לסכסך בין הרוסים לבין בעלות הברית המערביות. ב-13 באפריל הודיע רדיו ברלין כי נמצא בור באורך של 28 מטר וברוחב של 16 מטר ובו שתים עשרה שכבות של גופות המונחות זו על גבי זו. הגופות שויכו לקצינים פולנים, כ־3,000 במספר, רבות מהן עם ידיים כפותות ופצעי ירי בעורפם. תנאי הקרקע שימרו את הגוויות, ומסמכים מזהים נמצאו אצל רבות מהן.
עירוי פלזמה
שימוש בישראל
בישראל פלזמה מיובשת (פלזמה קפואה שעברה תהליך ייבוש) נכנסה לשימוש מבצעי בצה"ל בעשור האחרון והפכה את צה"ל לצבא הראשון בעולם שהכניס אותה לשימוש מבצעי. הפלזמה משמשת כעירוי לפצועים מדממים במטרה להעלות את נפח דם. בצה"ל מנות הפלזמה מגיעות מסוג דם AB וניתן לתתן לכל חייל ללא בדיקת סוג הדם הספציפי. היתרון המבצעי של הפלזמה המיובשת הוא שניתן להכניסה לכל מתאר ולתתה לכל חייל בתנאי השטח, לכן כיום נמצאת בציוד האישי של כל מטפל בכיר בצבא.
חלופות
מחקרים מצביעים על כך שבמוצרי פלזמה אחרים (למשל, פלזמה מתורם יחיד) שאינם עונים על הקריטריונים של פלזמה קפואה, יש רמות נאותות של פקטורי קרישה, והם מתאימים עבור חולים אשר פלזמה קפואה עשויה להיות הטיפול המועדף. פלזמה מתורם יחיד יעילה בטיפול בליקויים קלים של גורמי קרישה. כמו כן, היא בעלת ערך בטיפול במספר ליקויים נוספים כמו היפוך של תופעות לוואי של קומדין או במצבים שונים הנגרמים ממחלות כבד.
טבח יער קאטין
במהלך מלחמת העולם השנייה
עם כיבושו מחדש של אזור סמולנסק על ידי הצבא האדום, בספטמבר 1943, נשלחה למקום "ועדה מיוחדת לחקירת הירי בשבויים פולנים על ידי הפולשים הפשיסטים הגרמנים ביער קאטין". ועדה זו הייתה מורכבת מנשיא האקדמיה לרפואה של ברית המועצות, ניקולאי בורדנקו, אך גם מאישי ציבור בעלי מוניטין בינלאומיים כמטרופוליט של מוסקבה. הוועדה פעלה בדרך כלל בחשאי, אך בינואר 1944 חשפה את ממצאיה, ואף הזמינה נציגים זרים מארצות המערב לבקר בקברים ההמוניים. קטעי עיתונים ומכתבים מ־1941, כשנה לאחר הרציחות הוצגו למתעניינים כאילו נמצאו בקברים. הוועדה פרסמה את תוצאות חקירתה והגיעה למסקנה כי הרציחות בוצעו על ידי הגרמנים בשנת 1941 ולא על ידי הרוסים בשנת 1940. הנציגים הזרים שהגיעו למקום "קיבלו" את מסקנות הוועדה.
חשיפת האמת
בשנת 1989 גילו מלומדים סובייטים כי סטלין אכן הורה על הטבח, ובשנת 1990 הודה מיכאיל גורבצ'וב כי הנ.ק.ו.ד. הוא שהוציא להורג את הפולנים, וחשף שני קברים המוניים נוספים של פולנים באזור קאטין – במדנוייה ובפיאטיחטקי. ב־1992 פרסמו פקידים רוסים מסמכים סודיים ביותר משנת 1940, בהם פקודתו של בריה לירות ב-25,000 פולנים במחנות קוזלסק, אוסטשקוב וסטארובלסק ובמחנות נוספים. חתימתו של סטלין התנוססה על חלק מן המסמכים. המסמכים נמסרו לידי נשיא פולין לך ואלנסה. בשנת 1995 השתתף ואלנסה ועמו קרובי משפחה של הקורבנות בטקס אזכרה שנערך באתר הרצח. נשיא רוסיה בוריס ילצין הוזמן לטקס, אך סירב להגיע.
נובוספאסקויה
גאוגרפיה
היישוב ממוקם כ-115 ק"מ מאוליאנובסק וכ-709 ק"מ ממוסקבה, בקרבת הנהר סיזרנקה.
The Voice ישראל
מבנה התוכנית
התוכנית כוללת מספר שלבים המשתנים מעונה לעונה:
עונה שלישית (2014)
המנטורים בעונה זו היו שרית חדד, אביב גפן, שלומי שבת ומוש בן ארי, שהיה למחליפם של חברי להקת משינה יובל בנאי ושלומי ברכה. סדר כיסאות המנטורים המסתובבים מימין לשמאל היה: מוש, שרית, אביב ושלומי.
עונה חמישית (2019)
בעונה זו עזבו את התוכנית השופטים אביב גפן ומירי מסיקה לטובת התוכנית "אביב או אייל" ששודרה בערוץ המתחרה קשת 12, ואת מקומם תפסו הזמר עברי לידר (שעד עתה היה שופט ב"אקס פקטור" של רשת) והזמרת נסרין קדרי. את מקומו של אברהם טל החליף המוזיקאי ויוצר השיר זוכה האירוויזיון "Toy", דורון מדלי. יובל דיין הייתה מנטורית במשותף עם שלומי שבת, שהיה המנטור שלה בעונה הראשונה של התוכנית. גמר העונה השיג נתון חד ספרתי של 9.1 ואילו חצי הגמר השיג 5.1.
מתמודדים בולטים
תמר עמר – התחרתה בעונה השלישית של התוכנית, בה הגיעה למקום השני. חמש שנים לאחר מכן, השתתפה תחת שם הבמה "טאי" בכוכב הבא לאירוויזיון 2019, שם הודחה בחצי הגמר. השתתפה במחזמר "לזארוס" על פי שיריו של דייוויד בואי. עמר נפטרה ב-10 באוגוסט 2021, כשהיא בת 23 בלבד.
איתי אלקסלסי
קריירה
אלקסלסי החל לשחק כדורגל כבלם במחלקת הנוער של בית"ר טוברוק, וכשהיה בן 15 עבר למחלקת הנוער של הפועל תל אביב והוסב לעמדת הקשר האחורי. אלקסלסי היה חלק מסגל קבוצת הנוער של המועדון שזכתה בגביע המדינה לנוער בשנת 2006, כשלצידו משחקים ביברס נאתכו וערן זהבי, ובהמשך גם שימש קפטן קבוצת הנוער. ב-28 בפברואר 2007 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת של הפועל תל אביב, בתיקו 0–0 נגד בית"ר ירושלים במסגרת גביע הטוטו. ב-29 בספטמבר 2007 ערך את הופעת הבכורה שלו בליגת העל, בתיקו 1–1 נגד הפועל כפר סבא.
בקיץ הושאל אלקסלסי לעונה אחת להפועל כפר סבא מהליגה הלאומית. בקיץ הושאל להפועל רעננה מליגת העל.
שער הגולן
מוזיאון התרבות הירמוכית ע"ש יהודה רות
בקרבת שער הגולן נמצא בשנות ה-40 של המאה ה-20 אתר ארכאולוגי שבו זוהתה התרבות הירמוכית. האתר נמצא על ידי חבר הקיבוץ. בקיבוץ הוקם מוזיאון התרבות הירמוכית ע"ש יהודה רות שהיה המוזיאון הפרה-היסטורי הראשון בישראל. במוזיאון ממצאים שנמצאו בחפירות באתר.
אמריקה לא יכולה לעשות שום דבר נגדנו
יישום
הסיסמה הופיעה על קירות וכרזות רבים כמו שלט חוצות לאורך הגבול בין איראן לעיראק, ועל כרזה שנתלתה מול מזל"ט אמריקאי מסוג RQ-170 שנתפס באירן.
מדינות המממנות טרור
מדינות ברשימה
נכון ל-2021, המדינות המופיעות ברשימה הן:
הר הארקורט
גובהו של ההר 1,535 מטרים מעל פני הים; והוא ההר ה-1,660 בגובהו באנטארקטיקה.
ואניטי פייר (כתב עת, 1983)
המגזין המקורי
בעקבות השפל הכלכלי הגדול שאירע בשנת 1929 החל המגזין לסבול הפסדים בשל הירידה בכמות המפרסמים בו. בדצמבר 1935, בשל הירידה בפופולריות שלו בשנות ה-30 של המאה ה-20, מוזג עם המגזין "ווג".
חידוש המגזין
המהדורה הראשונה פורסמה בפברואר 1983 (תאריך הכריכה היה מרץ), בעריכת ריצ'רד לוק, שהיה קודם סגן עורך The New York Times Book Review. לאחר שלושה גליונות הוחלף לוק על ידי ליאו לרמן, עורך הכתבות של המגזין ווג. בגיליונות הראשונים השתתפו בין השאר: גבריאל גארסיה מארקס, פרננדו בוטרו, קלמנט גרינברג, אנדי וורהול, אירווינג פן, הלמוט ניוטון, יוסף ברודסקי, פיליפ רות וסוזן סונטג.
בשנת 1984, מונתה, בגיל 31, העיתונאית הבריטית טינה בראון לתפקיד העורכת הראשית. בראון שינתה את הדגש של המגזין והוא החל להתמקד יותר בתרבות פופולרית ואופנה. תחת ניהלה תפוצת המגזין עלתה מ-200,000 לכ-1.2 מיליון עותקים בחודש. בראון עזבה את המגזין ב-1992 והוחלפה בגריידון קרטר. בראון המשיכה אחר כך בקריירה של עורכת ומו"לית מובילה.
כתבים ובעלי טור קבועים כללו את דומיניק דאן, סבסטיאן יונגר, מייקל וולף, מורין אורת וכריסטופר היצ'נס. בין הצלמים המפורסמים של המגזין נמנו ברוס וובר, אנני ליבוביץ', מריו טסטינו והרב ריטס, שכולם סיפקו למגזין שורה של שערים מפוארים ודיוקנאות של עמודים מלאים של ידוענים. בין המפורסמים שבהם היה צילום השער של ליבוביץ, באוגוסט 1991, ובו דמי מור עומדת עירומה, בהריון, תמונה שכותרתה "עוד דמי מור" ונחשבת לאיקונית בתרבות הפופ.
בנוסף לצילומיו השנויים במחלוקת, המגזין מפרסם גם מאמרים ותחקירים במגוון נושאים. בשנת 1996 כתבה העיתונאית מארי ברנר חשיפה על תעשיית הטבק שכותרתה "האיש שידע יותר מדי". המאמר עובד מאוחר יותר לסרט "המקור" (1999), בו כיכבו אל פאצ'ינו וראסל קרואו. מאמר במהדורת מאי 2005, לאחר יותר משלושים שנות מסתורין, חשף את זהותו של "גרון עמוק", אחד המקורות למאמרים ב"וושינגטון פוסט" על פרשת ווטרגייט, מה שהוביל להתפטרותו, ב-1974, של נשיא ארצות הברית ריצ'רד ניקסון. המגזין מציג נוהג לערוך ראיונות ארוכים עם ידוענים, כולל שאלון פרוסט. ראיונות בולטים כללו את: טרי האטצ'ר, שחשפה במגזין שהיא עברה התעללות מינית בילדותה; הריאיון הראשון של ג'ניפר אניסטון לאחר גירושיה מבראד פיט; אנדרסון קופר, שדיבר על מות אחיו; והריאיון הראשון של מרתה סטיוארט לאחר שחרורה מהכלא.
במאי 2011, השיק המגזין מהדורה אלקטרונית למחשב לוח אייפד על בסיס דמי מנוי
מהדורות בינלאומיות
"ואניטי פייר" גרמניה הושק בפברואר 2007 בעלות של 50 מיליון יורו, אז כתב העת החדש היקר ביותר בגרמניה מזה שנים, וההשקעה הגדולה ביותר של הוצאת קונדה נאסט מחוץ לארצות הברית. לאחר שהתפוצה ירדה מחצי מיליון לפחות מ-200,000 בשבוע, המהדורה הגרמנית נסגרה בשנת 2009.
גביע אפריקה לאומות 2017
הגרלת הבתים
ב-26 בספטמבר 2016 נערכה הגרלת הבתים של הטורניר. 16 הקבוצות שהעפילו חולקו לארבעה דרגי איכות בני ארבע נבחרות כל אחד. מארחת הטורניר, שובצה לדרג הראשון. שיבוצן של יתר הנבחרות נקבע על פי הישגיהן בשלושת הטורנירים הקודמים, בשלושת טורנירי המוקדמות הקודמים, במונדיאל 2014 ובמוקדמות מונדיאל 2014.
שרונה (מושב)
בנובמבר 1938 הקימו אנשי ארגון גורדון נקודת התיישבות במקום, כיישוב חומה ומגדל. באותה עת טרם היה כביש שחיבר את המקום ליישוב הסמוך יבנאל, ובחורף היו המתיישבים מנותקים מהסביבה.
חימקי (כדורסל)
מ-2017 עד 2020, חברת גזפרום אינווסטהולדינג הייתה הספונסר הראשי, שבעונת 2019/2020 העבירה לקבוצה תקציב של 33.3 מיליון יורו. ב־2021 הקבוצה פשטה רגל ולקראת עונת 2021/2022 נתמכה על ידי חברת הגז של מחוז מוסקבה, מוסאובלגז.
היסטוריה
בעונת 2014/2015 זכתה הקבוצה בפעם השנייה ביורוקאפ לאחר שגברה על גראן קנריה הספרדית בתוצאה 174:130. בעונת 2016/2017 העפילה עד לגמר פלייאוף הליגה המאוחדת של VTB אך שוב הפסידה לצסק"א מוסקבה והייתה לסגנית האלופה בפעם התשיעית בתולדותיה. בעונת 2017/2018 ביורוליג חימקי העפילה לטופ-8 לראשונה בתולדותיה והייתה לאחת משמונה קבוצות הכדורסל הטובות ביבשת.
קוסטובר
חייו ופועלו
קוסטובר (עיוות לטיני של השם האדומי "קוסגבר" בעל התחילית התאופורית קוס) היה יהודי ממוצא אדומי. מוצאו היה ממשפחת אצולה עשירה ובעלת השפעה באדום, ואבותיו היו כוהני הדת האלילית האדומית שאולצו להתגייר עם כיבושה של אדום על ידי החשמונאים בזמן שלטונו של יוחנן הורקנוס הראשון.
לאחר ביסוס שלטונו של הורדוס ביהודה, מינה הורדוס את קוסטובר למושל אדום ועזה (37 לפנה"ס), וכדי לחזק את קשריו אליו הוא חיתן אותו עם אחותו שלומית בשנת 34 לפנה"ס. אולם, למרות נישואיו לשלומית לא היה קוסטובר נאמן לגיסו הורדוס, וחיפש את תמיכתה של קלאופטרה השביעית מלכת מצרים – שהייתה מאהבתו של מרקוס אנטוניוס שליט המזרח מטעם רומא – בתוכניתו להפוך את אדום לממלכה ברשותו שתהיה כפופה למצרים. לפי יוסף בן מתתיהו, מניעיו היו, בנוסף לתאוות השלטון, רצון להפריד את האדומים מהיהודים ולחדש את ימיה של הדת האלילית העתיקה באדום שנכחדה עם כיבוש המחוז על ידי החשמונאים.
המרד על הקיין (סרט)
הסרט בוים על ידי אדוארד דמיטריק והופק על ידי סטנלי קריימר בעזרתו של חיל הים של ארצות הברית. המרד של קבוצת הקצינים נגד מפקדם אינו כרוך באלימות אלא במישור האתי והחוקי ובעקבותיו בא משפט צבאי שהוא שיא העלילה.
תקציר העלילה
קוויג מבקש מקציניו גיבוי אך הם לא מגיבים. לאחר מכן מגלה קוויג כי חסר רבע גלון של תותים קפואים. הוא מבקש ממאריק לנהל חקירה מקיפה ולמצוא למי מאנשי ה"קיין" יש מפתח כפול המתאים לארון בו אוחסנו התותים. החקירה לא מעלה דבר.
שגרירות ישראל באנקרה
היסטוריה
בעקבות מלחמת סיני ב-1956 הורידה טורקיה את דרג נציגותה בישראל למדרגת ממונה על היחסים, אך ב-1960 הועלתה חזרה למדרגת צירות.
MG N-type
MG N-type היא מכונית ספורט מתוצרת יצרנית הרכב הבריטית MG Cars (שם נפוץ: "MG", שם מלא: "MG Car Company Limited"), אשר יוצרה בין השנים 1934–1936.
מלצרית (מחזמר)
וסט אנד (2019–2020)
ההפקה הייתה אמורה להסתיים ב-4 ביולי 2020, אבל נסגרה ב-14 במרץ, כאשר תיאטראות וסט אנד נסגרו בשל מגפת הקורונה; מאוחר יותר המפיקים הודיעו שהמופע לא יעלה מחדש.
הפקות בין לאומיות
הפקה יפנית של מלצרית המחזמר הועלתה לראשונה ב-9 במרץ 2021 בתיאטרון ניסאי בטוקיו. המופע מומן והופק על ידי טוהו, פוג'י טלוויזיה וקיודו טוקיו. זוהי ההפקה הראשונה שנפתחה מאז הסגר העולמי של מגפת הקורונה. במופע כיכבו מיצוקי טקהטה בתור ג'נה וממורו מייאנו בתור ד"ר פומטר. תוכנן תופיע בשלוש ערים נוספות ביפן עד מאי 2021. בגלל הגבלות הקורונה, חלק מצוות ההפקה של המופע נסע ליפן ונכנס לבידוד לפני תחילת תהליך חזרות, בעוד ששאר הצוות עבד מרחוק.
מערכה ראשונה
השמועה על הריונה של ג'נה מגיעה לאוזני ג'ו, הבעלים המבוגרים של הדיינר, והוא מציעה לג'נה להירשם לתחרות אפיית עוגות הפאי המקומית בעלת הפרס הגדול שיאפשר לה לעזוב את בעלה. דון פונה להכריות אינטרנטיות אבל חוששת מהאפשרויות ("When He Sees Me").
אליעזר בן ארחא
קורות חיים
רבי אליעזר החל בגיוס כספים נרחב עבור הגדלת הקהילה היהודית בחברון והרחבת רכישת הבתים והקרקעות. בתחילה הוסיף רבי אליעזר בקשה נוספת עבור קהילת חברון ביד השד"רים שיצאו מערי הקודש האחרות שגייסו כספים מהקהילות היהודיות בעולם. אך בשנת 1650 הגדיל לעשות, ולראשונה שלח את רבי משה פרץ כשד"ר רשמי של קהילת היהודים בחברון לגייס כסף ייעודי לקהילה זו בלבד.
מיגל לאיון
קריירה בינלאומית
בשנת לאיון זומן לראשונה לסגל נבחרת מקסיקו לקראת גביע הזהב 2013. ב-11 ביולי 2013 לאיון ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת בניצחון 0-2 נגד. ב-28 במאי 2014 לאיון הבקיע את שערי הבכורה שלו בניצחון 1-3 נגד, בו כבש צמד.
נוויל צ'מברלין
הסכם מינכן
אל מול דרישותיו של היטלר בעניין צ'כוסלובקיה, שהלכו ונעשו בעלות אופי תוקפני, הגיב צ'מברלין בתערובת של הססנות ופייסנות. משנתן היטלר אולטימטום לפיו על הצ'כים למסור לידיו את חבל הסודטים עד ליום 28 בספטמבר 1938, הגיב צ'מברלין בנאום לאומה בו השתקפה סלידתו ממלחמה ורצונו למנוע אותה בכל מחיר: "מה איום, דמיוני ובלתי מתקבל על הדעת שאנו חופרים כאן חפירות ומודדים מסכות גז בגלל מריבה בארץ רחוקה ובין אנשים שאין אנו יודעים עליהם דבר... מלחמה היא דבר איום, ומן ההכרח שיהיה לנו ברור מאוד, בטרם נפתח בה, כי באמת עניינים גדולים הם המונחים על הכף". ברוח זו שלח היטלר לצ'מברלין מכתב נוסף בו הציע כינוסה של ועידה, לדיון במשבר שהעלו דרישותיו. בוועידה ישתתפו נציגי ארבע מעצמות – צ'מברלין עצמו, ראש ממשלת צרפת דאלאדיה, ה"דוצ'ה" האיטלקי מוסוליני וה"פיהרר" הגרמני היטלר.
עונת 2004/2005 בבונדסליגה
על ניצחון במשחק הוענקו שלוש נקודות. במידה ובסוף העונה מספר קבוצות היו מגיעות לאותו מספר נקודות, הקבוצה עם הפרש השערים הטוב יותר הייתה מקבלת יתרון.
שלום קרתגו
מקור הביטוי
הרומאים לא אמרו די בכך, וכעבור כמה עשרות שנים פתחו במלחמה הפונית השלישית, שבסופה החריבו את קרתגו.
אדובי פוטושופ
פיתוח הגרסה הראשונה החל ב־1987 על ידי תומאס נול וג'ון נול.
פרנק אבגנייל
תפיסתו
פרנק נתפס בצרפת בשנת 1969, כשדיילת של אייר פראנס שזיהתה אותו דיווחה למשטרה על מקום הימצאו. בעת שנתפס, 12 מדינות בקשו את הסגרתו. הוא שהה במשך שנה בבית כלא בפרפיניאן.
הבריחה מהכלא
בעת שהוסגר לארצות הברית נמלט אבגנייל מהמטוס בנמל התעופה הבינלאומי ג'ון פ. קנדי. הוא לקח מונית לתחנת גרנד סנטרל, ועלה על רכבת למונטריאול.
פר-רעמסס
האתר וחפירות ארכאולוגיות
בשכבה B2 נמצאו גם כלי חרס מיקנים מקפריסין, כלים חתים מאנטוליה וכלים מאזורים נוספים בלבנט. כלים אלה מוכיחים שנוהלו קשרים דיפלומטיים ענפים בין חצר המלכות בפר-רעמסס וממלכות שונות וכי שגרירי הממלכות גרו בפר-רעמסס.
היסטוריה
רעמסס השני נולד וגדל באזור שבו נבנתה העיר, וכנראה קשרי משפחתו לאזור הם שהביאו אותו להעביר את עיר הבירה שלו לצפונה של מצרים לאזור דלתת הנילוס. סיבות גאופוליטיות היו גם הן חלק מהחלטתו. המקום בו שכנה פר-רעמסס היה קרוב יותר למדינות החסות באסיה ולגבול העוין שהיה למצרים עם האימפריה החיתית. סוכני המודיעין שלו והדיפלומטים הגיעו מהר יותר אל רעמסס השני. בעיר שכן חלקו העיקרי של צבאו של פרעה וכך היה ניתן לגייסו במהירות ולשלוח אותו לטפל בחדירותיהם של החתים והשסו, שהיו נוודים שהגיעו למטרות ביזה ממזרח מאזור כנען, לבנון וסיני של היום.
ביסקסואליות
התפתחות המושג
חוקרי התנהגות הבחינו בתופעת הביסקסואליות למן אמצע המאה ה-19. תחילה, החשיבו התאוריות את הביסקסואליות למחלת נפש מבחינה רפואית ופסיכולוגית. תאוריות אחרות ראו בתופעה שלב אבולוציוני להבנת ההומוסקסואליות. תאוריות אלו מאמינות כי בני האדם התפתחו משלב דו מיני פרימיטיבי, והתפתחו עד להבדלי מגדר פיזיים המלווים בהתפתחויות פסיכולוגיות.
מאפייני הביסקסואליות
דמות קריטית בשיח על מיניות ביסקסואית הוא אלפרד קינסי, סקסולוג וחוקר מיניות, שטען עוד בשנות ה-40 כי ההפרדה בין הטרוסקסואליות להומוסקסואליות אינה דיכוטומית, אלא בעלת שלבי ביניים. קינסי יצר סקאלת ערכים בין 0 ל-6 להגדרת המיניות, כאשר 0 הוא הטרוסקסואל "מוחלט", ו-6 הוא הומוסקסואל "מוחלט", ובניהם ערכי ביניים.
המטרייה הביסקסואלית
המונח "מטרייה ביסקסואלית" מתאר הכללה של מספר סוגים של משיכה מינית תחת ההגדרה "ביסקסואליות" בדומה למונח המטרייה הא-בינארי המתאר מספר סוגים שונים של מגדרים. בין היתר, נכללים תחת המטרייה ביסקסואליות, פאנסקסואליות, פוליסקסואליות, אומניסקסואליות, דמיסקסואליות, בירומנטיות, ובי-קיוריוס.
יוזף קראוטוואלד פון אנאו
יוזף קראוטוואלד פון אנאו (בגרמנית: Joseph Krautwald von Annau; 1 באוקטובר 1858 – 13 באפריל 1925) היה גנרל בצבא האוסטרו-הונגרי אשר פיקד על כוחות במלחמת העולם הראשונה.
ג'ורג'ינה אמורוס
קריירה
בשנת 2019 היא הצטרפה לצוות השחקנית של "אליטה"; סדרה מקורית של נטפליקס, שם מגלמת את קאייטנה, הבת של מנקת בית הספר ואחת מהסטודנטיות שם, שהתקבלה בזכות מלגה. דמותה עוסקת במישהי שחיה בשקר לכאורה, כשהיא מציגה חזות של אישה עשירה אך מתגלה כענייה. בתקשורת השוו את קאייטנה לאמורוס עצמה, וציינו שהשחקנית משתפת תמונות לא מחמיאות באינסטגרם ומשתמשת בפופולריות שלה כדי לקדם מטרות.