cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
אי-שוויון הלדר
אי-השוויון
אם מתקיים בנוסף כי וכן גם, , אז אי השוויון הוא שוויון אם ורק אם  תלויות ליניארית במרחב L^1(\mu), כלומר קיים c \geq 0 כך שמתקיים  כמעט תמיד ביחס ל-\mu.
הוכחה
כעת נסמן ולפי הטענה הנ"ל מתקיים  נכפיל את שני האגפים ב  ונקבל את אי השוויון הרצוי.
המאהב (פירושונים)
Liebhaber
נהלניה
נהלניה או נהאלניה (Nehalennia) היא אלה במיתולוגיה הקלטית. מקדש לאלה התגלה בזיילנד שבהולנד. המקדש היווה מרכז פולחני של האלה החל מהמאה השנייה לפנה"ס והגיע לשיאו במאות ה-שנייה והשלישית.
תיאור האלה
מתגליפים אלה משערים החוקרים כי האלה הייתה אלת מסחר או כי הקורבנות לה נועדו להבטיח את השייט בים הצפוני.
משה גיל
חייו
בשנת 1965, בגיל ארבעים וארבע, החל ללמוד באוניברסיטת תל אביב, וכעבור שנתיים סיים תואר שני כולל תזה. עבודת המאסטר שלו הייתה בנושא "המאבק על הקרקע (בעיות אגראריות בארץ ישראל במאות ה-ג' וה-ד' לספירה)" ודנה בבעיות אגרריות בתקופת השלטון הרומאי. מוריו העיקריים היו שמואל ספראי ויהושע אפרון.
מרתה הייר
קריירת משחק
הייר החלה את הקריירה שלה בתפקידים קטנים בסרטים כמו "סברינה" של בילי ויילדר בו שיחקה בתור אליזבת טייסון ארוסתו של הפלייבוי דייוויד לרבי (ויליאם הולדן), "קרב היימן" לצידו של כוכב הקולנוע רוק הדסון ו"אבוט וקוסטלו טסים למאדים" לצד צמד הקומיקאים אבוט וקוסטלו. הייר שיחקה תחת במאיי הקולנוע הנרי קוסטר בקומדיה "ידידי גודפרי", בלייק אדוארדס בתחילת דרכו בדרמה "מיסטר קורי" לצידו של טוני קרטיס וג'ין נגולסקו בדרמה הרומנטית "כל חלומותי".
דאף YA-66
מאפיינים
תאוצת דגם "דאף YA-66" מ-0-100 קמ"ש היא 15.5 שניות.
גג הדגם - מכוסה על ידי ברזנט.
לה טרוצ'יטה
הקו לאסקל
בשנת 1922 הוזמנו קרונות נוסעים ומשא בלגיים, יחד עם חמישים קטרים מהנשל ובניו, חברה גרמנית בקאסל. בהמשך נקנו עוד 25 קטרים מבלדווין, יצרני קטרים בפילדלפיה, ארצות הברית.
גנריך ליושקוב
ראשית דרכו
גנריך ליושקוב נולד בשנת 1900, לחייט יהודי בעיר אודסה, אז בתחומי האימפריה הרוסית. הוא החל את לימודיו בבית ספר ממשלתי בשנת 1908. בהשפעת אחיו, שהיה חבר במחתרת הבולשביקית, הצטרף למפלגה הבולשביקית והשתתף במהפכה הרוסית. בשנת 1919 עבר הכשרה פוליטית בעיר קייב, בירת אוקראינה, מטעם הרפובליקה העממית של אוקראינה, ששלטה לאחר המהפכה על חלק משטח אוקראינה ותמכה באותה עת בבולשביקים. בזמן היותו בקייב פרצה מלחמת האזרחים ברוסיה וליושקוב הצטרף לאחת מיחידות הבולשביקים כפעיל פוליטי, במהלך הלחימה נגד כוחות הצבא הלבן של הגנרל אנטון דניקין ונגד כוחות פולניים. בהמשך נתמנה רשמית לקומיסר פוליטי והוענק לו עיטור הדגל האדום, שהיה העיטור הראשון של הצבא האדום והוענק על אומץ יוצא מגדר הרגיל בשדה הקרב.
בשנת 1920 הצרף ליושקוב לצ'קה, הגלגול הראשון של המשטרה החשאית הסובייטית. בשורות הצ'קה שירת לושקוב לראשונה בעיר הולדתו אודסה, ולאחר מכן במוסקבה ובאוקראינה. בראשית שנות השלושים יצא לגרמניה למשימת ריגול תעשייתי במפעל יונקרס לייצור כלי טיס. משימתו זכתה להוקרתו של סטלין. בשובו לברית המועצות מילא בשנים 1931 – 1936 תפקיד בכיר במחלקה הפוליטית של מפקדת הנ.ק.ו.ד..
במשפטי מוסקבה, שהיו משפטי ראווה שהתנהלו בשנים 1936 ו-1937 בניצוחו של סטלין ובישרו את תקופת הטיהורים הגדולים, הוביל ליושקוב את חקירתם של זינובייב וקמנייב ונחשב כחוקר קשוח ואכזרי. לאחר מכן פיקד מטעם הנ.ק.ו.ד על אזור הים השחור וים אזוב, עד שהוחלף על ידי ויקטור אבאקומוב.
עריקתו ליפן
בתדריכים שנתן לקציני הצבא הקיסרי היפני הדגיש ליושקוב את עמדתו האנטי–סטליניסטית ואף כינה עצמו כטרוצקיסט. הוא התנגד לרעיון ליצור משטר חדש ברוסיה שיתבסס על רוסים לבנים - תומכי החזרת מלוכת הצארים, אשר נמלטו מרוסיה עקב המהפכה הרוסית. למרות זאת הוא הציע למודיעין היפני תוכנית להתנקש בעזרתם בחיי סטלין, שכאיש הנ.ק.ו.ד היה בקיא בסדרי אבטחתו. בשנת 1939 הוא הוביל קבוצה של רוסים לבנים לקרבת גבול טורקיה–ברית־המועצות, כשמטרתם לחצות את הגבול ולהתנקש בחייו של סטלין, שנפש באותה עת בבית הנופש שלו ("דאצ'ה" בעגה הסובייטית) בעיר סוצ'י שבקווקז. כשהגיעו לגבול נוכחו כי אנשי משמר הגבול הסובייטי ערוכים בו בכוננות, כנראה עקב מידע שדלף או בשל סוכן שהושתל בקרב אנשי הקבוצה, והתוכנית לא יצאה אל הפועל.
אספת המורים
פרק ראשון
לארגון הוזמנו להשתתף, באופן פיזי או בכתב, כל מורה לעברית בארץ ומחוץ לארץ. הוצע לקבל גם את מי שאינם מורים או מורי לשונות זרות, והקריטריון לקבלה הוא הוכחת נאמנות לאומית. המורים ביקשו לתת לארגון כוח מחייב. את כוחו המחייב של הארגון, סמכותו ועצמתו, הן כלפי חבריו והן כלפי חוץ, ההורים והסביבה, מבססים המורים על שני מקורות: הצורך הפוליטי והזדהות המורים עם היעדים הלאומיים, וכן הסמכות המקצועית.
המורים, המודעים לחולשה של מקורות הסמכות שיצרה לעצמה "אספת המורים", בקשו לחזק את כוחם על ידי שימוש בסמכות הפורמלית של ראש האספה, מרדכי לובמן, ששימש משגיח על בתי הספר שבחסות הברון במושבות, אולם בתי הספר שבחסות הברון היו רק אחת ממערכות החינוך שפעלו בארץ, והארגון שהקימו המורים התכוון להקיף את כל מוסדות החינוך.
ישראל בלקינד העלה הצעות מנומקות ומעשיות יותר לפתרון בעיית המחסור בספרי לימוד והוראה. הוא הציע לאסוף קבוצה של כשלושים איש, שכל אחד מהם יתן סכום מסוים ולאחר מכן, לקבץ מגוון כתבי יד של סופרים שונים שמוסמכים לכתיבת ספרי לימוד בבתי ספר ושמהם יבחרו הטובים ביותר. הוא הציע לשלם מהכסף שנאסף, למכור במחיר סביר ועל ידי כך להמשיך בפעולת ההדפסה. הוא ציין שבכך שהסופרים יראו את התוצאות והשכר- הם ידורבנו להמשיך בכתיבת ספרים נוספים.
החוקר שלמה כרמי כותב, כי למרות ניסיונם של קבוצת המורים לייסד ולהפעיל מעין אגודה מקצועית שתשמש מכשיר ארגוני, כלי ביטוי מקצועי פדגוגי ובמה רעיונית ואידיאלית, ירדה אגודה זו מעל במת ההיסטוריה וסיימה את פעולתה עד שקמה הסתדרות המורים בשנת 1903. ניתן להסיק כי סיבות התפרקות הארגון היו אישיות מצד אחד ואובייקטיביות מצד שני.
תוכן האספות
באספות שנערכו עלו בעיקר טענות על הקשיים העצומים שהיו למורים בהוראת העברית. המחסור במילים חיות ובספרי לימוד בעברית הקשו על הוראת המקצועות בעברית. גם התלמידים עצמם שהגיעו ללא כל היכרות עם העברית הקשו על המורים. לראשונה דנו במשותף בבעיות המרכזיות שהקשו על מערכת החינוך העברית וביקשו להעלות פתרונות שונים ברוח התקומה הלאומית של העלייה הראשונה.
מצר באדונג
מְצַר בָּאדוּנְג (באינדונזית: Selat Badung) הוא מצר ים באינדונזיה (בארכיפלג המלאי), בחלקו הדרום-מערבי של מצר לומבוק, בין האי באלי מצפון-מערב לאי נוסה פנידה מדרום-מזרח. המצר מקשר בין האוקיינוס ההודי שמדרום לו לבין חלקו הצפוני של מצר לומבוק שמצפונו.
בתקופת מלחמת העולם השנייה, בפברואר 1942, נערך באזור המצר קרב מצר באדונג.
בצי ארצות הברית נקראה ספינה יו אס אס בָּאדוּנג סטרֵייט (USS Badoeng Strait) על שמו של המצר.
נסטור חרגיאני
במהלך הקריירה זכה חרגיאני במדליות רבות בתחרויות מהסבב העולמי וביניהן, מדליות מטורנירי פריז ומוסקבה היוקרתיים.
וירד: סיפורו של אל ינקוביק
פיתוח
בשנת 2010, הפיץ ערוץ "Funny or Die" קדימון מזויף לסרט ביוגרפי סאטירי בשם "וירד: סיפורו של אל ינקוביק", אותו ביים אריק אפל ובו כיכב אהרון פול בתפקיד המוזיקאי. כוכבים נוספים שהשתתפו בקדימון בן שלוש הדקות הללו כללו את ינקוביק עצמו, אוליביה וילד, גארי קול, מרי סטינבורגן ופאטון אוסוולט. בינואר 2022, נמסר על פיתוחו של סרט באורך מלא על בסיס הסרטון, אותו יביים ויפיק אפל על פי תסריט שכתב יחד עם ינקוביק; וכי בתפקיד הראשי יככב דניאל רדקליף.
רונאלדו
קריירה
בגיל 13, כאשר נערך בעירו ריו דה ז'ניירו כנס מאמנים, התגלה רונאלדו על ידי שחקן העבר האגדי ז'אירזיניו, שהיה מאמן באותה עת, כאשר שיחק בחוף הים, ואז החל לשחק במועדון כדורגל מקצועני. קבוצתו המקצוענית הראשונה בברזיל הייתה קרוזיירו. הוא היה דל אמצעים ונהג להגיע לאימונים ברכבות, שאליהן היה מתגנב. בגיל 16, עוד לפני שהוציא רישיון נהיגה הוא היה כה נלהב מהכסף שצבר והחליט לרכוש מכונית שבה לא היה לו שימוש. לאחר שהצליח מאוד בקרוזיירו הוא המשיך במהירות לאירופה.
אינטר מילאנו
לאחר מונדיאל 1998 חווה רונאלדו פציעות שכמעט וגרמו לו לפרוש: שני קרעים ברצועה הצולבת של הברך. הראשונה הייתה בנובמבר 1999 במשחק מול לצ'ה. בשנותיו הבאות עם אינטר שותף רק ב-36 משחקים בליגה האיטלקית, והושבת למשך 22 חודשים. הוא שותף בגמר הגביע באפריל 2000, אך קרע שוב את אותן רצועות. העיתונים קבעו כי לא יחזור לשחק, על אף היותו בן 24 בלבד.
לאחר הפרישה
אחרי הפרישה התפנה רונאלדו להתעסק בעסקיו השונים, הכוללים ניהול מסעדות יוקרה, נדל"ן ואף סוכנות שחקנים בברזיל.
טרל תומאס
קריירה בינלאומית
ביוני זומן לראשונה לסגל נבחרת סנט לוסיה. ב-9 ביוני ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת בניצחון 0-1 נגד.
טומאה וטהרה
דרגות הטומאה
ישנם גם הבדלים במשך הטומאה. חלק מהטומאות יכולות לחלוף לאחר יום וחלקן מצריכות המתנה של ימים או שבועות אחדים.
דברים האסורים בטומאה
מי שהיה טמא, וטבל במקווה - נטהר, אבל עדיין קיימת בו טומאה מסוימת עד סוף היום (אדם זה נקרא טבול יום). במצב זה של טומאה קלה, רשאי הוא לאכול מעשר שני, אך לא תרומה. בסוף היום - יהיה מותר לו גם לאכול תרומה, אם ממשפחת כהנים הוא. לגבי רוב הטמאים, סוף היום משלים לגמרי את טהרתם, והם רשאים גם לאכול קודש, אבל ישנם כמה מן הטמאים (זב, זבה, יולדת ומצורע. ראו להלן: הדברים המטמאים) שקבעה התורה שעליהם להביא קרבן להשלמת טהרתם. עד הבאת קורבנם הם מוגדרים כמחוסר כיפורים, ואסורים לאכול קרבן או להיכנס לבית המקדש.
גזירות נוספות
בנוסף גזרו חכמים כמה חידושים שאינם נחשבים כ"אב הטומאה". כפי שכבר צוין, בדרך כלל מטרתן של ה"גזירות" לוודא את קיומן התקין של הלכות טומאה האמורות בתורה שבכתב, אבל לעיתים ה"גזירות" נועדו להשיג מטרות אחרות, כדלקמן.
דרך הטהרה מטומאה
תהליכי הטהרה קיימים רק עבור אדם שנטמא וכן עבור רוב סוגי החפצים שנטמאו. לעומת זאת מזון או משקה שנטמאו, וכן כלים העשויים מחרס שנטמאו - אינם יכולים להיטהר על ידי תהליכי טהרה, והם נשארים טמאים עד שהם שיעברו תהליך שישנה אותם באופן מהותי כגון שבירת הכלי או זריעה באדמה. בדרך זו ניתן לטהר גם מים על ידי הצמדתם למאגר מים (הצמדה זו נקראת "השקה"), ובכך הם נעשים כחלק ממנו.
הטומאה כמציאות קיימת
לעומתם הפרושים ראו בטהרה מעשה טקסי שיש לו כללים מפורטים, ביניהם גודלו של מקווה המים, מקור מימיו, ניקיון הטובלים בהכנסם לטבילה הטקסית ועוד. ייתכן, אמנם שרק באמצעות טקס זה מתאפשרת העברת הטומאה וההיטהרות, אך ייתכן גם שמהות הטומאה היא מהות סמלית.
שאלת יתרון הטהרה
כך גם הפרשת תרומה: הדין המקורי הוא להפריש ולו משהו מהפירות ולתת אותם לכהנים (חז"ל העמידו את התרומה על כ-2%), והם יאכלו אותם בטהרה. מכיוון שהכהנים בימינו בחזקת טמאים, אנו מפרישים מעט מאוד כתרומה, רק לצורך המינימלי הנדרש כדי ששאר הפירות יהיו מותרים באכילה, ואת התרומה משליכים.
ימי הבית השני
בזמן העלייה לרגל הקלו חכמים להחשיב את עמי הארץ כטהורים, הן משום שעמי הארץ אכן השתדלו יותר להיטהר לקראת העלייה למקדש, והן כדי לשמור על אחדות האומה, "כדי שלא יהא כל אחד ואחד הולך ובונה במה לעצמו, ושורף פרה אדומה לעצמו". כמליצה אמרו חז"ל: "ירושלים הבנויה, כעיר שחוברה לה יחדיו - עיר שהיא עושה כל ישראל חברים", כלומר, מחשיבה את כולם כמעמד של "חברים". מכל מקום, לאחר הרגל היו הכהנים מטהרים את כל כלי המקדש, מחשש שנטמאו במהלך החג. הצדוקים לגלגו על כך, כמסופר בתלמוד הירושלמי: "פעם אחת הטבילו את המנורה. אמרו צדוקים: ראו פרושים מטבילין גלגל חמה!".
קיום הלכות טומאה וטהרה בימינו
כל עוד בית מקדש עומד בחורבנו אין צורך בקיום הלכות הטהרה במלואן. יתירה מזו: גם אין אפשרות לקיים אותן כהלכתן, מפני שאין לנו אפר פרה אדומה. די לו לאדם שיוולד בבית חולים, ובמהלך שהותו שם יהיה במקום מת (ואפילו הפלת עובר) - נטמא אדם זה עד סוף ימיו, ללא אפשרות להיטהר מכך. עם זאת, קיימים כמה תחומים בהלכה בהם יש יישומים של הלכות הטומאה והטהרה גם בימינו.
טהרת המשפחה - מבין אבות הטומאות שקבעה התורה, חשובות במיוחד הנידה והזבה, מפני שהתורה קבעה להן גם איסור בקיום יחסי אישות. מחשש לטעויות בחישוב ימי הנידה, נקבע שכל אשה הרואה ולו טיפת דם אחת נחשבות כזבה, ועליה לשמור "שבעה נקיים" לאחר תום הדימום, ורק אז יכולה היא להיטהר. מלבד ההגבלה על קיום יחסי אישות, מופיעות בהלכה "הרחקות" שונות, שנועדו לצמצם את החשש לגלישה לאיסור התורה, אך אין כוונתן להימנע מלהיטמא מחמת הנידה. במקורות שונים מצוין מנהג מתקופת הגאונים בארץ ישראל להיזהר ממגע במשכב הנידה ומושבה גם בזמן הגלות, כזכר לדיני הטהרה, אך בהלכה המאוחרת יותר מנהג זה לא התקבל.
כשרות הסכך לסוכה - בהלכות סוכה קיים דין, שסכך כשר רק אם הוא עשוי מדבר שאינו מקבל טומאה. סביב הלכה זו התפתח דיון נרחב על חפצים מסוימים, האם הם מקבלים טומאה.
כניסה להר הבית בימינו - קיימת הבחנה בין הטמאים ממקור טומאה חיצוני, כמו טמא מת, לבין הטמאים מחמת דבר היוצא מגופם: טמא מת וכדומה רשאים להיכנס להר הבית, אבל לא לעזרה ולחלקים מסוימים סביבה (החיל ועזרת נשים). לעומת זאת, הטמאים מחמת דבר היוצא מגופם, כמו בעל קרי ונידה, אסורים להיכנס להר הבית. בימינו ניתן להיטהר מכל הטומאות על ידי טבילה במקווה או מעיין, פרט לטומאת מת, בהיעדר אפר פרה אדומה. לפיכך, ניתן להיטהר מכל הטומאות המונעות מלהיכנס להר הבית, ובלבד שיזהר האדם שלא להיכנס למרכז הר הבית, המזוהה כמקום העזרה המקורי, שאסור לטמא מת. הנושא שנוי במחלוקת בין הפוסקים בדורנו, ורובם שוללים את העלייה להר, אם בגלל חוסר ודאות לגבי זיהוי מקומה הקדום של העזרה, ואם מחשש שאנשים לא יקפידו על ההבדלה בין התחומים השונים בהר.
ליפריטים
ליפריטים (בגאורגית: ლიპარიტები, ליפַּריטֶבּי) הידועים גם כבּר'וואשי (ბაღჳაში) בכתובים הגאורגיים, היו שושלת אצולה (בגאורגית "דידֶבּוּלי") בתקופת ימי הביניים בגאורגיה, עם מספר נציגים נכבדים מהמאה התשיעית ועד למאה השתים עשרה, שהתפרסמה בעיקר בגין ההתנגדות רבת העוצמה להגמוניה של הבגרטידים הגאורגיים משושלת בגרטיוני. ענף עיקרי של בית האצולה מוכר מאוחר יותר בשם "אוֹרבֶּלי" או "אורבליאני", שגורשו בשנת 1177, לארמניה. שם הפכו לשושלת אצולה הידועה בשם שושלת אורבליאני, שאחד מנציגיו יחזור מאוחר יותר לגאורגיה.
טומאה וטהרה
ספרות ההלכה בנושאי טומאה וטהרה
בימי הביניים נכתבו חיבורים מועטים בלבד שמוקדשים לנושאי טהרה (מלבד טהרת המשפחה). יחיד ומיוחד היה הרמב"ם, שבמסגרת הקודקס ההלכתי המקיף, "משנה תורה", כלל גם את "ספר טהרה" המסכם את הלכות טומאה וטהרה. גם בימינו הלכות טומאה וטהרה לרוב אינן נלמדות הלכה למעשה. עם זאת, ניכרת פריחה יחסית בעיסוק בהלכות טומאה וטהרה בהשוואה לדורות קודמים: הוקמו כוללים שזהו הנושא המרכזי בלימודיהם, ונכתבו עשרות ספרים הדנים בהלכות טומאה וטהרה.
ג'וליה גרנן
לאחר המרידה
גרנן נלקחה בשבי יחד עם המורדים מרחוב מור. את הלילה הראשון העבירו בגן הסמוך, ואחר כך נלקחו למחנה ריצ'מונד, ומשם נכלאו בכלא קילמיינהאם עם שאר הנשים שנעצרו במרידה, מעל 70 במספרן. בעת שהייתן שם, שמעו את ההוצאות להורג מחצר הכלא. הסוהרת הראשית סיפרה להן שמדובר בקרבות מתמשכים. הן שוחררו ב-9 במאי. גרנן המשיכה את עבודתה בקומן נה מאן, וכך גם אופרל. שתי הנשים המשיכו לשמש כשליחות במהלך מלחמת העצמאות האירית, ולאחר חתימת האמנה האנגלו-אירית, הן היו בצד שנגד האמנה, והמשיכו לפעול למען עצמאות אירית במלחמת האזרחים.
ג'וליה גרנן נפטרה בדבלין ב-6 בינואר 1972, בגיל 87, ונקברה לצד אופרל, אשר נפטרה בשנת 1957, בחלקה הרפובליקנית בבית הקברות גלאסנווין.
תומאס ואסון
קונסול כללי בירושלים
ב-18 במאי 1948 דיווח ואסון לוושינגטון כי "הביזה באזורים הערביים הכבושים הפכה לתופעה כה נרחבת וההתייחסות אליה כה אדישה, עד כי קשה שלא לחשוב שהיא מקובלת רשמית". בהמשך, דיווח לוושינגטון על ניסיונותיו לפעול להפסקת הפגזת הלגיון הערבי על בית החולים הדסה וקמפוס האוניברסיטה העברית בהר הצופים. על פי דיווחו, דרישת מפקד הלגיון להפסקת ההפגזה הייתה כניעה של הכוחות היהודיים הלוחמים, מסירת נשקם והליכה לשבי, ואז יועברו אנשי הרפואה והאקדמיה שבשני הקמפוסים לידי הצלב האדום.
ההתנקשות
טקס ההלוויה של תומאס ואסון והרברט ווקר התקיים ב-24 במאי 1948 במנזר האחיות רוזרי הסמוך לקונסוליה האמריקאית ברחוב אגרון בירושלים. העיתונאי ג'ון רוי קרלסון, שסיקר את מלחמת העצמאות, נכח בהלוויה ותיעד אותה בספרו "מקהיר עד דמשק". גופתו הועברה בהמשך לארצות הברית ונטמנה בקתדרלה הלאומית של וושינגטון.
בעקבות מותו של ואסון קיבל סגנו, ויליאם בורדט, מינוי זמני של קונסול בפועל ואת מושבו של ואסון בוועדת הפסקת האש. הוא המשיך במאמצי תיווך הפסקת אש בין הכוחות הלוחמים בירושלים, וביולי 1948 היה בין אדריכלי הסכם הפירוז של הר הצופים.
ישיבת חברותא
הישיבה התיכונית חברותא היא ישיבה תיכונית פנימייתית בכפר הנוער כפר בתיה, ברעננה.
בנימין קוסובסקי
קורות חייו
בשנה האחרונה לחייו התחיל להכין את החומר לקונקורדנציה על מדרש בראשית רבה. יום לפני מותו הגיעו אליו שתי ידיעות: האחת מפי פרופסור שאול ליברמן שבישר על תקציב לקונקורדנציה למדרש רבה, והשנייה מוועדת פרס ישראל שבישרה לו כי נבחר להיות חתן פרס ישראל למחקר התורני לאותה השנה. מותו למחרת מנע ממנו את קבלת הפרס.
בלעם בן בעור
הסיפור המקראי
לאחר שסיים את נבואותיו ולא הצליח במשימתו, הוא חוזר לעירו בבושת פנים, ולפי חלק מהפרשנויות הוא נותן עצה להחטיא את עם ישראל באמצעות פיתויָן של בנות מואב ומדין, שישדלו את ישראל לעבוד את בעל פעור, האל האזורי של המקום שבו הם נמצאים. פרשנות זו לא מופיעה בסיפור העוסק בו, והיא נחשפת מדברי משה בפרשה הבאה:. ואכן ישראל נוהים אחרי בנות מואב ואחר עבודת בעל פעור, ונענשים בעונש כבד.
בגלל שכירת בלעם לקלל את ישראל, המקרא מכריז איבה מוחלטת על מואב. עוד מתואר שם שקללתו המאגית רבת-העוצמה של בלעם הייתה עלולה להצליח, ולעשות שמות בישראל, אילולא חסד אלוהי מיוחד, שה' עושה עם ישראל. התערבות אלוהית זו שנעשית לפנים משורת הדין, מוזכרת בעוד כמה מקומות בתנ"ך, ביהושע, במיכה,  ובספר נחמיה . סופו של בלעם היה שישראל הרגו אותו במלחמת מדין כמתואר בספר במדבר, וכמתואר בספר יהושע:
הקשר בין מואב, מדין, בלעם
משום כך בני ישראל מצווים גם על מדיין:. יש המסיקים מכך שבלעם היה מדייני.
זיהויו של בלעם עם דמויות אחרות
בתרגום רב יוסף על הספר דברי הימים, מזוהה בלעם כלבן, וכ"בלע בן בעור", אחד משמונת מלכי אדום. עם זה, בבמדבר רבה מתואר בלע בן בעור כצאצא של אדום (עשו). ייחוס זה של בלע בן בעור כצאצא של עשו מקשה על הטענה שבלעם בן בעור הוא בלע בן בעור (משום שבלעם ולבן היו ארמיים, ולא אדומי). כמו כן סותר הייחוס את הזיהוי כלבן הארמי, שכן לבן היה דודו של עשו, ולא ייתכן שהיה מצאצאיו.
ברון מורדו
יכולותיו של מורדו היו דומות לאלה של סטריינג', אולם הוא היה מיומן במיוחד בהקרנה אסטראלית והיפנוזה, כמו גם במגנטיזם חייתי. הוא לא חשש להשתמש בקסם שחור כדי לזמן שדים - דבר שסטריינג' לא היה מאומן לעשות - אך ברוב המקרים, הטלת הכשפים נכשלה ופגעה במכוון במורדו. מורדו שימש כאנטגוניסט עיקרי בחוברות של דוקטור סטריינג'. בין היתר, הוא שלח את צורתו האסטראלית למשרתו של העתיק כדי שזה ירעיל את מזונו, בתקווה שהזקן יחשוף בפניו את סודות הקסם. אולם, סטריינג' הערים עליו לחזור לגופו הגשמי לאחר שהתעמת איתו במישור האסטראלי, ובכך שבר את אחיזתו במשרת. בנוסף, הוא התחזה לאציל בשם סר קלייב בנטלי ולכד את סטריינג' על ידי כך שסימם ושיתק אותו, אך סטריינג' השתמש ביכולותיו המנטליות כדי לקרוא לעזרה. הוא התנגד נחרצות לאימונים שאותם העביר העתיק לסטריינג', והניח לו מספר מלכודות כדי לתעתע בו.
מערכת מרובת כוכבים
מערכות מרובות כוכבים בתרבות
ספרי וסרטי מדע בדיוני רבים מתארים מערכות כאלו. ביניהם: בספר מדריך הטרמפיסט לגלקסיה מתואר הכוכב ביטלג'וז כמערכת בת שמונה שמשות; בספר שקיעה מתואר כוכב לכת הנמצא במערכת של שש שמשות. כמו כן, בסדרת הסרטים מלחמת הכוכבים, חלקים ניכרים מן העלילה מתרחשים בכוכב הלכת טטואין הסובב סביב שתי שמשות.
קהילת יהודי סטולין
השמדת הקהילה
ב-10 בספטמבר 1942 נרצחו כל חברי היודנרט במשרד הסיפ"ו -ס"ד המקומי. למחרת חוסל הגטו. בבוקר ה-11 בספטמבר, ערב ראש השנה היהודי, נלקחו כל תושבי גטו לכיכר השוק, ומשם היהודים הועברו ליער הסמוך הרחוק שלושה קילומטרים בלבד מסטולין. הם נלקחו בקבוצות של 500 איש ושם נרצחו באכזריות והושלכו לבורות שנחפרו בעוד מועד. חולים וחלשים נרצחו בגטו עצמו וכן מסתתרים שנתפסו. כשלושים יהודים הצליחו לברוח ליערות. שני שליחים ששלחה המחתרת שפעלה בגטו אל הפרטיזנים שביערות נתפסו ונתלו. תוכנית מרד בגטו לא יצאה לפועל. מסתתרים ואוקראינים העידו שרבי משה מסטולין ובני משפחתו לא נוכחו בכיכר השוק בעת הטבח של אותו היום. יחידים מהם ספרו שהם הסתתרו בבית המרחץ לכשלושה ימים, ואז פרצה שריפה במקום ששרפה אותם בחיים.
Salem
מוזיקה ושירה
שירתו של הסולן, זאב טננבוים, היא אופיינית לזמרי בלאק מטאל ולא לזמרי דת' מטאל, והיא חסרת מלודיה כמעט לחלוטין. חלק מהשירים כוללים שירה נשית מלודית האופיינית למטאל גותי, לה אחראית קריסטין אי. ואלאס, רעייתו של המתופף ניר נקב. עד ל-1998 כללו חלק מהשירים שירה גברית נקיה של אמיר נויבך, המתופף לשעבר.
רובם של שירי סיילם הם באנגלית, אך כמעט כל אחד מאלבומיה של הלהקה כולל שיר אחד בעברית, המפורסם ביותר הוא "העיירה בוערת" מ-1994 על פי מרדכי גבירטיג. שירים נוספים של סיילם המושרים בעברית הם "אל תסתר" מ-2002 המבוסס על מזמור תהלים, וביצוע של הפיוט "עת שערי רצון להפתח" מ-2010.
היסטוריה
ב-1994 הוציאה הלהקה את האלבום "קדיש", המוקדש לנושא השואה. השיר "The Fading", הפותח את האלבום, שודר בתוכנית המטאל "הדבנגרז בול" של ערוץ MTV, ובעקבותיו דורגה הלהקה כאחת מעשר הלהקות המבטיחות בעולם המטאל על ידי MTV והמגזין "קראנג!".
שיר מפורסם נוסף מהאלבום הוא "העיירה בוערת", אשר מילותיו נכתבו במקור בשנת 1938 על ידי מרדכי גבירטיג. לשיר, העוסק בשריפתה של עיירה יהודית, צורפו מנגינה, פתיחה המנוגנת בסגנון של מוזיקה יהודית ווידאו המורכב מסרטונים אשר צולמו במחנות השמדה. השיר והקליפ עורר סערה ומחלוקת בציבור הישראלי, מכיוון שהוא עשה שימוש בטקסט ידוע העוסק בשואה תוך כדי שימוש בדיסטורשן וצרחות. על רקע נושא זה אף נערך דיון בכנסת.
ג'ורג' מ. קוהאן
תולדות חייו
ב-1925 פרסם אוטוביוגרפיה בשם "עשרים שנה בברודוויי והשנים שלקח כדי להגיע לשם" ("Twenty Years on Broadway and the Years It Took to Get There"). עד 1925 היה קוהאן כוכב בלתי-מעורער ושיריו נחשבו ללהיטים. אולם בתקופה זו הפכה מוזיקת הג'אז למוזיקה הפופולרית שחדרה גם לברודוויי עם מלחינים כג'רום קרן, אירווינג ברלין וג'ורג' גרשווין, שחקנים כאל ג'ולסון ואדי קנטור וכותבים שנונים וביקורתיים כאיירה גרשווין, ג'ורג' קאופמן וגאי בולטון תפסו את מרכז הבמה. מבקרי התיאטרון ראו את מחזותיו של קוהאן כמיושנים, סנטימנטליים ותמימים מדי לעידן שנות העשרים הסוערות. קוהאן לא הפסיק לעבוד אך לא זכה להצלחה. ב-1928 נפטרה אמו, האחרונה שנותרה מ"ארבעת הקוהאנים" (אביו ואחותו נפטרו קודם לכן), דבר שגרם לו לשקוע בדיכאון. בשנה זו כתב את המחזמר האחרון שלו, "בילי".
משטר צבאי
משטר צבאי הוא סוג של משטר בו הכוח הפוליטי נתון בידי הצבא והמדינה נשלטת ישירות בידי הצבא. כמו בכל דיקטטורה, משטר צבאי יכול להיות רשמי או לא רשמי (מספר שליטים צבאיים, כמו שליט פנמה לשעבר, מנואל נורייגה, אף הקימו ממשלה אזרחית הכפופה להם). במקרים מסוימים ישנו שילוב של משטר צבאי יחד עם ממשלה אזרחית כך שלצבא יש כוח רב אף כי ישנה ממשלה אזרחית.
בעבר, חונטות צבאיות הצדיקו את מעשיהם בצורך לייצב פוליטית את המדינה כנגד אידאולוגיות מסוכנות. דבר זה הוצדק על ידי בניית איום מאידאולוגיות אלו. באמריקה הלטינית היה מדובר לרוב איום מקומוניזם ואילו במזרח התיכון היה מדובר לרוב באיום מישראל או מהאסלאם הקיצוני. משטרים צבאיים נטו לצייר את עצמם כנחוצים, כאלו שלוקחים את ההובלה בזמנים של מהומה ולצייר את השלטון האזרחי כמושחת ובלתי יעיל. אחד המאפיינים הנפוצים ביותר של המשטר הצבאי הוא השלטת חוק צבאי או חוק חירום תמידי.
החל משנות השבעים החלו המשטרים הצבאיים להיות פחות נפוצים והם מוחלפים במשטרים דמוקרטיים ובמשטרים שמתחזים לדמוקרטיה. התמוטטות ברית המועצות וירידת המתח הבינגושי הקשתה על המשטרים הצבאיים להשתמש בקומוניזם להצדקת קיומם ולקבל תמיכה. כתוצאה מסיום המלחמה הקרה, רוב המשטרים הצבאיים באמריקה הלטינית נעלמו והוחלפו בדמוקרטיות. במזרח התיכון רוב המשטרים הצבאיים (כמו בסוריה ובמצרים) הפכו לסוגים אחרים של עריצות. החוקרים סרגיי גורייב, ודניאל טריזמן טוענים כי יש עדיין שליטים דכאניים בצורה גלויה ומלאה אבל הם מתחלפים בהדרגה בספין-דיקטטורים משטרים דכאני גלוי כמו משטר צבאי דורש הפעלת אלימות ושולט באמצעות פחד. אך שליטים רבים הגיעו למסקנה כי משתלם יותר להתחזות למדינה דמוקרטית ולשלוט באמצעות תעמולה- כך קל יותר לזכות באמון התושבים ובשיתוף הפעולה שלהם - במיוחד בכלכלות שדורשות הון אנושי ומערבות בתחומים כמו תעשייה או שירותים. בנוסף דיקטטורה גלויה מקשה על קיום מסחר בינלואמי השקעות בינלואמיות והשתלבות בגלובליזציה.
תובענה ייצוגית
תובענה ייצוגית היא תביעה במשפט אזרחי שבה אדם יחיד תובע בשם קבוצה. התובענה הייצוגית מבוססת על מקרים בהם ישנם נפגעים רבים, אך לכל אחד מהם נגרם נזק קל ולכן לא כדאי לכל אחד מהנפגעים להגיש תביעה (עקב העלויות והטרחה הכרוכים בכך). התובענה הייצוגית מאפשרת לתובע הייצוגי (שהוא חלק מקבוצת הנפגעים) לתבוע בשם הקבוצה כולה ולקבל כתמריץ פיצוי מוגדל מיוחד עבור טרחתו. תביעות ייצוגיות מוגשות לרוב בעניינים כגון בנקאות, ניירות ערך, ביטוח, איכות הסביבה והגנת הצרכן. התובענה הייצוגית מאפשרת לנהל הליך משפטי שלא היה יוצא לפועל אם על כל אחד מהנפגעים היה לייצג את עצמו. בנוסף, היא חוסכת הוצאות התדיינות ועלויות מנהליות כיוון שמספר רב של תביעות מקובצות להליך אחד.
נטילת ידיים
טעמים נוספים לנטילה
למצוות נטילת ידיים טעמים נוספים ופרטיקולרים. הסכנה של מלח סדומית היא אחד מהטעמים לנטילת מים אחרונים. בנוסף, בנטילת ידיים שחרית ובמים אחרונים יש סוברים שהנטילה נועדה להעביר מהידים רוח רעה השורה עליהם לאחר השינה או האכילה.
המונח
שמו המקובל של הכלי שבאמצעותו מבצעים את נטילת הידיים הוא נַטְלָה. מקור שם זה הוא בתלמוד הבבלי. במקום אחר נקרא גם אנטל.
אסיקורציוני ג'נרלי
לחברה ולחברות הבת שלה נתח שוק רחב באיטליה, גרמניה, צרפת, אוסטריה, סרביה, שווייץ, בוסניה והרצגובינה, יפן וסין. מניות החברה נסחרות בבורסה איטליאנה שבמילאנו.
נטילת ידיים
הזלזול בנטילת ידיים
חז"ל היו ערים לזלזול בנטילת ידיים, ודווקא משום כך פעלו לבצר את מעמדה של המצווה. במשנה מסופר על כך שעקביא בן מהללאל נודה בעקבות מחלוקת חריפה עם חכמים. רבי יהודה חולק על אמיתותו של סיפור זה, ומציע לו גרסה אחרת:
לאחר הסעודה
קיימת מחלוקת האם חובת מים אחרונים חלה גם בימינו: יש סוברים שכיוון שלא רגילים להשתמש כיום במלח סדומית, ובנוסף בדרך כלל הידיים נשארות נקיות לאחר הארוחה, אין חובת נטילה. מאידך, המצדדים בקיום חובת הנטילה סוברים שגם כיום ישנם מלחים שונים שנמצאים באוכל וגם כיום לעיתים הידיים מתלכלכות.
נטילה מכלי
על פי ההלכה, נטילת הידיים לסעודה צריכה להיות מכלי. הכלי ממנו נוטלים ידיים אינו חייב להיות מיועד לכך, אך בפועל נהוג להשתמש בנטלה המיועדת לנטילת ידיים. את הצורך בכלי הסביר בה"ג בכך שחכמים רצו לדמות את תקנת הנטילה למצוות אחרות מהתורה, כמו מי חטאת או קידוש ידיים ורגליים, שנדרש כלי כדי לקיים אותן. הנטלה יכולה להיות מכל חומר שהוא. היא צריכה להיות בנפח של רביעית או יותר. אם יש בה נקב רחב בגודל של "כונס משקה" - היא פסולה לנטילה.
אמציה חן
אמציה '"פצי" חן (נולד ב-12 בספטמבר 1940) הוא קצין צה"ל בדימוס בדרגת תת-אלוף ומפקד אוגדת מילואים לשעבר.
קורות חייו
במלחמת ששת הימים השתתף בכיבוש מוצב כונתילה כקצין בסיירת שקד. בעקבות המלחמה התגייס לשירות קבע, ושרת בסיירת שקד תחת פיקודם של בנימין בן אליעזר ודני רהב (וולף). בתקופה זאת השתתף בפשיטות מעבר לקווי האויב במצרים, ירדן וסוריה ובהן מבצע ויקטוריה. בשנת 1971 נשלחה סיירת שקד לרצועת עזה, בה הייתה אחראית על המלחמה בטרור. לאחר שחלה דני רהב ונאלץ לפרוש מפעילות, פיקד חן בפועל על הסיירת. תחת פיקודו - נטרלו חיילי צה"ל 90% מהמבוקשים, ולמעשה מגרו את הטרור ברצועה. בשנת 1973 יצא ללימודים במכללה הבין-זרועית לפיקוד ולמטה וכשפרצה מלחמת יום הכיפורים נקרא לפקד על כוח סיור מיוחד באוגדה 143 שבפיקודו של אריאל שרון, שנקרא על שמו "כוח פצי", וכונה ברשת הקשר "רומאי". חן והכוח שבפיקודו לחמו בגזרת התעלה, ביצעו סיורים ותצפיות כדי להשיג מודיעין קרבי, וכן מרדפים אחר כוחות קומנדו וקציני ארטילריה מצריים.
השקפותיו
חן הוא חבר תנועת הביטחוניסטים.
חיבוט ערבה
מקור המנהג
בבית המקדש היו זוקפים עץ ערבה גדול בכל אחת מארבע קרנות המזבח החיצון ותוקעים ומריעים, כפי שכותב הרמב"ם:
לאונרד האסי
ילדות ונעורים
האסי נולד בלונדון, הילד השישי במשפחה. אביו עבד כמכונאי במפעל הדפסה מקומי. בשנת 1909 החל את לימודיו באוניברסיטת לונדון, בתחום הפסיכולוגיה וקיבל תואר ראשון בקינג'ס קולג' לונדון, לצד תארים במטאורולוגיה ואנתרופולוגיה.
אבחון ציורי ילדים
התפתחות ציורי ילדים
המעבר משלב לשלב מתרחש בהדרגה, ובכל שלב נשארים עקבות של השלב הקודם. הילד משכלל את השלב הקודם: בכל שלב הוא מאורגן יותר ומסודר יותר. כתב היד והציור המאורגן הם שלב מתקדם של השרבוט. כאשר מבחינים בילד שלא מתפתח על פי שלבים אלו, ייתכן כי קיים עיכוב התפתחותי אצל הילד. ניתן לראות הבדלים משמעותיים בין ציורי ילדים לבין מאמץ הלחיצה, באופי משיכות הצבע – בין אם הן המשכיות של הקו או דיוק, בין אם הן מכסות את כלל פני השטח ובין אם לא. הבנת ציורים אלו היא משמעותית מאוד עבור מי שמנתח אותה, בכל ציור ישנה את היצירתיות והתפתחות שנוצרת אצל הילד בתהליך זה.
אלימות
כבר בשנת 1965 נבדקו ציוריהם של ילדים תוקפניים, ובהמשך גם ציוריהם של ילדים עבריינים.
אינטליגנציה
כדי להקל על תהליך בדיקת ציורי דמויות אנוש, ולבטא את הקשר בינם לבין רמת אינטליגנציה קוגניטיבית ורגשית, נעשו ניסיונות לבנות מדדים כמותיים לאיכות הציורים. במדדים אלו ניתנים ציונים על כל פרט ואיבר בגוף שהילד מצייר או משמיט, בהתאם לקריטריונים מובנים. מדדים שנבנו למטרה זו לאורך השנים הם סולם גודנאף (1926), סולם האריס (1963), וסולם קופיץ (1968).
טייבה (נפת רמאללה ואל-בירה)
טייבה (בערבית: الطيبه; תעתיק מדויק: אלטיּבה, משמעות השם: "הטובה") הוא כפר פלסטיני על כביש 449, באמצע הדרך בין יריחו לרמאללה, מזרחית להתנחלות הישראלית עפרה וקילומטר דרומית מהר בעל חצור ומשתייך לנפת רמאללה ואל-בירה. הכפר שוכן בגובה 850 מטרים מעל פני הים. בכפר חיים כ-1,500 תושבים, כולם נוצרים בני זרמים שונים (יוונים-אורתודוקסים, יוונים-קתולים ורומים-קתולים).
ועדת המסחר, המדע והתחבורה של הסנאט של ארצות הברית
רקע להקמת הוועדה
לפני הקונגרס ה-14 (1816) בסנאט פעלו ארבע ועדות קבועות בלבד אשר אף אחת מהן לא עסקה בחקיקה. במקום זאת, הוועדות טיפלו בניהול האדמיניסטרטיבי של הסנאט או בתפקידים ניהוליים. למשל התעמקות ורישום של הצעות חוק, בקרה ושליטה על ההוצאות הכלכליות של הסנאט וניהול ספריית הקונגרס. בעניינים מהותיים בהם הייתה דרישה להתייחסות מעמיקה, הקים הסנאט ועדות זמניות (נבחרות) — שהורכבו פעמים תכופות משלושה חברים — אשר תכליתן הייתה לשקול הצעת חוק או סוגיה מסוימת. לא הייתה אחידות ביחס להקמת ועדות נבחרות, והסנאטורים התבקשו לשרת בוועדות אלה על סמך המומחיות שלהם. משמעות הדבר הייתה שחלק מהסנאטורים נבחרו לכהן במגוון ועדות נבחרות, ואילו לאחרים היו הרבה פחות תחומי אחריות. כתוצאה מכך לא היה שוויון בעומס העבודה בקרב חברי הסנאט, מה שהחל להעיב על יחסי העבודה בסנאט ועל התפתחות הבית העליון של הקונגרס. במהלך הקונגרס ה-13 (1815-1816), פעלו כמאה ועדות נבחרות בסנאט.
דלפי
החפירות
ארבעה אזורים באתר שוחזרו במידה כזו או אחרת. בית האוצר האתונאי שוחזר במלואו מהחומרים המקוריים על ידי משלחת החפירות הצרפתית המקורית שנהנתה מחסותו של ראש עיריית אתונה. המזבח הכיאני שוחזר ב-1959 על ידי השירות הארכאולוגי היווני. התולוס ומקדש אפולו שוחזרו במידה פחותה.
אברהם בלבן
אודות
בשנת 2019 יצא לאור הספר ״רשימות תל אביביות״ המקבץ את טוריו בעיתון הארץ. הספר יצא לאור בעקבות פנייתו של עמוס עוז להוצאת הספרים והמלצתו על קיבוץ האסופה.
ניסים בנימין
ביוגרפיה
בשנת 1939, עם פרוץ מלחמת העולם השנייה, התגייס בנימין לצבא הבריטי ושירת בקורפוס 401 (פיוניר קורפוס 401). השתתף בפינוי דנקרק. בהמשך שירת בקומנדו 51, נלחם במדבר המערבי והשתתף בקרב על הגנת טוברוק. במשך המלחמה שירת ביוון, מצרים, לוב, צרפת וטורקיה.
לאחר מותו
על מצבתו של בנימין נחקק: "ניסים בנימין הי"ד נפל בעת תפקידו בניכר".
על שמו של בנימין נקרא המתנ"ס "בית ניסים" בשכונת רמת אליהו שבראשון לציון (שלימים הפך ל"מתנ"ס רמת אליהו").
מנחם טוקר
חיים אישיים
נשוי ליעל לבית שניידר, ואב לשישה. מתגורר בהר שמואל שבגבעת זאב. אחיו הוא איש התקשורת והדובר ירחמיאל טוקר.
רוברטו קולאוטי
ביוגרפיה
באוגוסט 2007 עבר קולאוטי לבורוסיה מנשנגלדבך מהליגה השנייה בגרמניה תמורת 1.5 מיליון אירו, ובתום עונתו הראשונה במועדון עלה עם הקבוצה לבונדסליגה. בעונת 2008/2009 כבש שער אחד ב-24 הופעות בבונדסליגה, ובעונת 2009/2010 ערך 23 הופעות וכבש חמישה שערים.
ראובן אברג'ל
ביוגרפיה
סרטי תעודה
שותף לייסוד והקמת כפר הגמילה זוהרים במטה השכונות 1992-1995.
חבר הנהלת מתנ"ס מוסררה ירושלים 1995-2004 ויו"ר ועדת החינוך.
מדריך חבורות רחוב ביחידה לקידום נוער וצעירים 1997-2002.
חבר הנהלת ארגון הגג לזכויות הדיור. ועוד
כופר
ראו גם
}}
גרין מייל
שתי הילדות המתות
פול אדג'קומב, הסוהר הראשי, מתאר את אגף ה', אגף הנידונים למוות בבית הסוהר "קולד מאונטיין"; את האסירים שנכחו שם; חבריו הסוהרים והסוהר שלדבריו היה שנוא על כולם וסדיסט עד מאוד. תפנית הסיפור מתרחשת כאשר מגיע לבית הסוהר אסיר שחור, בוּר ועצום ממדים ושמו ג'ון קופי, שנידון למוות בגין אונס ורצח של שתי ילדות לבנות.
העכבר על המייל
לפני שג'ון קופי הגיע לאגף ה', מספר אדג'קומג על עכבר מופלא אשר הופיע שם יום אחד והתנהג בצורה אנושית להפליא. אחד הסוהרים, ברוטוס האוול, נתן לעכבר את השם "וילי ספינת-קיטור", אחד מסרטי מיקי מאוס. כל האנשים אשר ראו את העכבר חיבבו אותו, מלבד הסוהר פרסי. כשהגיע דלקרואה, צרפתי אשר הואשם באונס נערה, ברציחתה וברציחת אנשים נוספים, התיידד עם העכבר וכינה אותו "מר ג'ינגלס".
היורשים 3
עלילת הסרט
בביתה של איווי, אודרי תוקפת את מאל עם המטה, והופכת אותה לזקנה בלה. מאל ושאר ילדי הנבלים האחרים חוזרים אל האי על מנת להשיג את אבן הענבר הכחולה של האדס, הדבר היחיד החזק מספיק כדי לשבור את כישוף המטה של מליפיסנט, אם כי נעוריה של מאל שבים עם כניסתה לאי, בשל דיכוי הקסם. סיליה מכניסה את מאל למאורתו של האדס, אך הוא מסכל את מאמציהם לגנוב את אבן הענבר. עם זאת, האדס מתגלה כאביה הנעדר והמנוכר של מאל, ומסביר לה שהוא לא עזב אותה, אלא את אמה, מליפיסנט, ומעניק לה באי-רצון את האבן. הוא מזהיר אותה שאסור להרטיב את האבן. עם זאת, האדס מזהיר את מאל שהיא לא תוכל לנצל את מלוא כוחותיה של האבן כי היא "חצי האדס" ותוכל להשתמש רק בחצי מכוחות האבן. כשהם מנסים לעזוב את האי, מאל והאחרים נתקלים בגיל והארי, שלוקחים את אבן הענבר ומסכימים לעזור לאחר שמאל מבטיחה לשחרר את כל הילדים מהאי.
ליהוק
דאב קמרון, סופיה קרסון, קמרון בויס, בובו סטיוארט, מיטשל הופ, צ'יינה אן מקליין, תומאס דוהרטי, דילן פלייפייר, בראנה דאמיקו, ג'דדיה גודאייקר, זאקרי גיבסון, שרה ג'פרי ואנה קאת'קארט שבים לגלם את דמויותיהם של מאל, איווי, קרלוס, ג'יי, בן, אומה, הארי הוק, גיל, ג'יין, צ'אד מקסים, דאג, אודרי ודיזי טרמיין, בהתאמה, מהסרטים הקודמים. ב-4 במאי 2018 הכריז ערוץ דיסני באמצעות סרטון קצר כי השחקן והכוריאוגרף ג'אמל סימס לוהק לדמותו של הנבל דוקטור פאסילייה, ושג'דה מארי לוהקה לדמותה של בתו, סליה פאסילייה. ב-21 במאי 2018 הפיץ ערוץ דיסני סרטון נוסף, שבו הוא הודיע על ליהוקם של השחקן והזמר שאיין ג'קסון לדמותו של הנבל האדס ושל כריסטיאן קונברי ולוק רוזלר לבניו התאומים של מר. סמי, סקויירקי וסקויירמי, ועל שובם של קיגן קונור טרייסי, דן פיין, מלאני פאקסון וג'ודית מקסי לגילום דמויותיהם של בל, החיה, הפיה הסנדקית והמלכה לאה, בהתאמה.
צבי גרשוני
כיהן בכנסת השביעית והשמינית מטעם המערך עד לפטירתו בשנת 1976. הוא הובא למנוחות בקיבוצו ניר עם.
On Every Street
אודות האלבום
האלבום לא הצליח כקודמו Brothers in Arms, אך עם זאת זכה להצלחה מסחרית, כשנמכר ברחבי העולם בכ-10 מיליון עותקים. האלבום הגיע למקום הראשון במצעד הבריטי, והגיע למקום ה-12 במצעד בילבורד 200 האמריקאי.
חוק האיחוד של 1800
חוק האיחוד של 1800 הוא חוק אותו חוקקו הפרלמנט האירי והפרלמנט הבריטי במקביל אשר איחד את ממלכת אירלנד לממלכת בריטניה הגדולה תחת הכותרת הממלכה המאוחדת של בריטניה הגדולה ואירלנד, שקמה ב-1 בינואר 1801.
ראנגאקו
באמצעות הראנגאקו התעדכנה יפן בהיבטים רבים של המהפכה המדעית והטכנולוגית שהתרחשה באירופה; בזכותו הצליחה יפן לבנות בסיס תאורטי וטכנולוגי, שסייע ליפן במודרניזציה הרדיקלית והמהירה שהתרחשה בה החל מ-1854, לאחר שהמדינה נפתחה מחדש לסחר חוץ.
1720 - הליברליזציה של הידע המערבי
באותה תקופה הורשו גם מדענים ושגרירים הולנדיים להתערב באופן חופשי יותר בחברה היפנית. הרופא הגרמני פיליפ פרנץ פון זיבולד, נספח למשלחת ההולנדית, יזם מפגשים רבים עם סטודנטים יפנים. הוא הזמין מדענים יפנים כדי להפגין בפניהם את פלאי המדע המערבי, ובתמורה למד מהם רבות על היפנים ומנהגיהם. ב-1824 פתח פון זיבולד בית ספר לרפואה ובו 50 תלמידים שמינה השוגון. הם סייעו למחקריו של פון זיבולד בבוטניקה ומדעי הטבע. בית הספר, שנקרא נארוּטאקי-ג'וּק'וּ, הפך למקום מפגש חשוב של תנועת הראנגאקו.
ראנגה, ציור הולנדי
יפנית: 蘭画. בנוסף לספרים ולמכשירים, ההולנדים ייבאו ליפן גם ציורי שמן ותחריטים בסגנון מערבי. ליצירות אלו הייתה השפעה עמוקה על אסכולות ציור רבות ביפן במאות ה-18-19. למשל, בהדפסי העץ של הציירים הוקוסאי וקוניושי ניכר ניסיון להתמודד עם פרספקטיבת עומק בסגנון אירופי.
Unreal (סדרת טלוויזיה)
Unreal (בתרגום חופשי: "לא-מציאותי") היא סדרת טלוויזיה של רשת לייפטיים, העוסקת בנעשה מאחורי הקלעים של הפקת תוכנית מציאות בסגנון "הרווק". העונה הראשונה של הסדרה שודרה בין יוני לאוגוסט 2015; העונה השנייה בין יוני לאוגוסט 2016 והעונה השלישית בין פברואר לאפריל 2018. כל פרקי העונה הרביעית זמינים לצפייה החל מ-17 ביולי 2018 בפלטפורמת הסטרימינג הולו.
הסדרה נוצרה בהשראת הסרט הקצר "Sequin Raze" של הבמאית שרה גרטרוד שפירו, שהייתה בעברה מפיקה בתוכנית המציאות "הרווק"; שפירו יצרה את הסדרה יחד עם מרטי נוקסון.
אפילפסיה מיוקלונית של גיל הנעורים
קשר למחלות נדירות אחרות
עד לאחרונה הספרות הרפואית לא הצביעה על קשר בין פגמים גנטיים רבים, גם תסמונות גנטיות וגם מחלות גנטיות שהיום רואים שיש קשר ביניהן. כתוצאה ממחקרים גנטיים חדשים כמה מאלה, אכן קשורים מאוד בגנום שלהם למרות המגוון הגדול של סימפטומים רפואיים. סוג חדש זה של מחלות נקרא סילופתי. הגורם המשתמע יכול להיות מכניזם בעל תפקוד לקוי ברמה מולקולרית במבני הריס (cilium) הראשוניים של התא, באברונים הקיימים בסוגי תאים רבים בכל הגוף האנושי. הפגמים בריסים משפיעים לרעה על "נתיבי איתות התפתחותיים חיוניים רבים" הנחוצים לַהתפתחות התאית" וכך מעלה היפותזה סבירה לאופי הרב סימפטומטי של מערכת גדולה של סימפטומים ותסמינים.
חקר זמן
חקר הזמן הוא תהליך בהנדסת תעשייה וניהול שבו נמדד ונקבע הזמן הדרוש לביצוע עבודה מסוימת על ידי עובד מיומן בקצב נורמלי, לפי רמת הביצוע שנקבעה מראש.
נתונים ותוצאות
זמני תקן נקבעים באמצעות שלוש שיטות:
עם התפתחות הטכנולוגיה והתחרות הענפי הייצור השונים, גדל המאמץ למציאת שיטות כמותיות לקביעת זמני תקן על מנת להסתמך כמה שפחות על הערכות ונתונים היסטוריים.
אברהם גנחובסקי
ביוגרפיה
הרבה לעסוק בפעולות צדקה וחסד והיה מחלק בעצמו חבילות של קמחא דפסחא לנצרכים. כיהן כנשיא המרכז הארצי לטהרת המשפחה.
גרייהאונד
עוד משחר האנושות היה הגרייהאונד הגזע שליווה את עילית האוכלוסייה והיה בן-לוויה למלכים, אצילים וקיסרים, ומפה כינויו: "מלך כלבי הרוח".
היסטוריה
בימי הביניים חלה דעיכה מסוימת בפופולריות הגזע, השתמשו בו פחות לציד, והגרייהאונד הפך לסמל מעמד תרבותי של אנשי האצולה והכמורה.
משה ניימן
ביוגרפיה
נולד בפרשבורג, לאביו הרב דוד ניימן לקנבך, ראב"ד בעיר פרשבורג ומגיד שיעור בישיבה. שהיה תלמיד של החתם סופר והכתב סופר, ולאמו ברכה לבית ורטהיימר. למד בישיבת פרשבורג אצל רבו בעל הכתב סופר ואחר כך אצל בנו רבי שמחה בונים סופר. כבר בצעירותו התכתב עם גדולי הדור במשא ומתן של הלכה..
Consideration
Consideration הוא שיר של הזמרת הברבדית ריהאנה מתוך אלבום האולפן השמיני שלה, Anti. השיר נכתב על ידי סיזה, שמשתתפת בשיר, יחד עם ריהאנה ומפיק השיר טיירן דונלדסון. הוא יצא לאור ב-8 בדצמבר 2017 כסינגל שיווקי מתוך האלבום.
שפריריות
מאפיינים
השפריריות עוברות גלגול חסר, עם שלב נימפה שוכן מים. הנקבה מטילה את הביצים במים, לפעמים מתחת לצמחייה או במרומי העצים בין עלים ובמקומות אחרים שבהם נקווים מים. הנימפות ניזונות מדפניות, זחלי יתושים ואורגניזמים שוכני מים קטנים אחרים. לשם כך הן מצוידות בלסתות מוארכות, דומות לאלו של נימפות השפיריות. זימי הנימפה חיצוניים לגוף וגדולים, ודומים לשלושה סניפים בקצה הבטן. לאחר כמה מחזורי השלה מגיח הבוגר המכונף, הניזון מזבובים, יתושים וחרקים קטנים אחרים. כמה מהמינים הטרופיים הגדולים ניזונים גם מעכבישים.
משפט זקנדורף
הצגה שכזו נקראת הצגת זקנדורף. למשל הצגת זקנדורף של 100 היא: את 100 ניתן להציג כסכום של מספרי פיבונאצ'י גם בדרכים אחרות. למשל: אבל הצגות אלו אינן הצגות זקנדורף כי מופיעים בהן מספרי פיבונאצ'י עוקבים.
הכללות
ניתן להגדיר הצגת זקנדורף שלילית וקוד פיבונאצ'י שלילי באופן דומה למקרה החיובי. בניגוד לאנלוג החיובי, ההצגה והקוד השליליים מסוגלים לתאר כל מספר שלם, ולא רק חיוביים.
ויג'י
קורות חיים
כאשר הוליווד רכשה את הזכויות להפקת סרט על פי ספרו, סרט שזכה בפרס האקדמיה, עקר ויג'י מניו יורק להוליווד כדי לשמש יועץ לסרטים. במהלך שהותו שם אסף חומרים לספרו "הוליווד העירומה". הוא החל לעבוד על תצלומים קריקטוריסטיים באמצעות פעלולי מעבדה שנעשו על דמויות מוכרות. כמו כן עשה סרטים צבעוניים אחדים.
תצלומים
בתצלומיו של ויג'י שצולמו בחטף ללא תכנון מוקדם ונועדו להפצה המונית לעיתונים, לא הייתה הקפדה על איכות ההדפסה של הצילום. חוסר הרשמיות, השמטת הפרטים המיותרים והחוסר בגווני ביניים הפכו לחלק מהסגנון שלו.
סמיילי
היסטוריה
הפעם הראשונה בה הופיע סימן גרפי לפרצוף "שמח" ו"עצוב" הייתה בסרט "נמל בית" של אינגמר ברגמן משנת 1948. בשנות ה-50 של המאה ה-20 הופיע הפרצוף פעמיים בכרזות לסרטי קולנוע: "לילי" (1953) ו"ז'יז'י" (1958), שניהם בכיכובה של לסלי קארון. במהלך שנות ה-50 חולקו גם חולצות פרסומיות עם פרצוף שמח על רקע ירוק.
רבינא האחרון
פטירתו
מותו ציין את קץ תקופת האמוראים ותחילת תקופה חדשה, תקופת הסבוראים. החכמים בדורות לאחריו, אשר חלק ניכר מהם היו מתלמידיו, נקראו "רבנן סבוראי", ביארו והסבירו את התלמוד לפשוטי העם ודייקו לגבי הלכות למעשה. התלמוד אשר ערך רבינא הוא, עד ימינו, עמוד התווך של ההלכה היהודית.
רננה רז
קריירת המשחק
רז למדה תיאטרון ב'תיאטרון החדר - המעבדה לתיאטרון' של אמיר אוריין, לימדה ב"בצלאל", מלמדת בחוג לתיאטרון באוניברסיטת חיפה ומעבירה סדנאות בכל הארץ.
חיים אישיים
בעקבות אישור "חוק הלאום" בכנסת כתבה רז בטוויטר: "אני פנויה גם לקמפיין 'ישראל מתביישת' אם מישהו בעניין" ועוררה סערת במערכת הפוליטית אשר זעמו על כך. חבר הכנסת אורן חזן אף תקף את רז וקרא לרשות המים לחדול מלהעסיקה. לקראת הבחירות לכנסת ה-19, חשפה רז כי היא מצביעה למפלגת מרצ.
שלמה דב גויטיין
קורות חייו ופועלו
בספטמבר 1923 הפליג גויטיין באונייה מטריאסטה לארץ ישראל ביחד עם חברו גרשום שלום, והגיע לאלכסנדריה ומשם לחיפה. הוא השתלב כמורה בבית הספר הריאלי בחיפה, ולימד בו משנת עלייתו ועד 1927. במקביל ניסה להשתלב בתחום המחזאות, ואף פרסם כמה מחזות, בהם "פולצלינה" (1927), המספר על יהודייה שמתה על קידוש השם בעלילת הדם בבלואה ב-1171. בשנות העשרים והשלושים של המאה העשרים הרבה לפרסם בכתבי עת ובעיתונים בישראל שירים וסיפורים, (בשמות עט שונים), כמו גם ביקורות ספרות, תיאטרון, מוזיקה ופובליציסטיקה. אולם כשפתחה האוניברסיטה העברית את שעריה, ב-1925, הציע לו י"ל מאגנס להצטרף לסגל ההוראה. גויטיין נענה, וב-1928 היה למרצה הראשון באוניברסיטה שלימד לימודים אסלאמיים במסגרת המכון למדעי המזרח, שהוא היה ממקימיו. באותה עת חקר את הדיאלקט הערבי של יהודי תימן, את אורחות חייהם, וההיסטוריה שלהם; מחקריו היו בעלי אופי אנתרופולוגי. בשנים 1929-1933 שיתף והשתתף במחקריו של האנתרופולוג בעל השם אריך בראואר, שאסף באותה תקופה חומר עבור ספרו על האתנוגרפיה של יהדות תימן. מחקרו צבר תאוצה עם גל העלייה הגדול לאחר קום המדינה. גויטיין פרסם מחקרים רבים על יהדות תימן, והוא נחשב לאחד מבכירי החוקרים של יהדות זו. ב-1949 אף טס לתימן.
כוכבי יצחק
כוכבי יצחק הוא שמו של מאסף או כתב עת עברי שיצא לאור בווינה בשנים 1845–1872 על ידי מנדל שטרן ובשנים 1872–1873 על ידי מ. וייסמן (חיות), במקביל להופעתו של המאסף כרם חמד. במאסף הופיעו יצירות ספרותיות מקוריות ומתורגמות, בין השאר של חכמי הדור כאהרן ילינק, שמואל דוד לוצאטו, רחל מורפורגו, והיינריך היינה, וחכמים קדמונים כאלעזר בן יהודה מוורמס.
הרעם, תבונה מושלמת
ייתכן כי החידות שבפואמה נשענות על מיתוס גנוסטי קלאסי, כמו זה המופיע באפוקריפון של יוחנן.
צפון מקסיקו
שש מתוך תשע המדינות של אזור צפון מקסיקו משתרעות ישירות דרומית לגבול עם ארצות הברית.
עמים מבודדים
הגדרה
הוועדה הבין-אמריקאית לזכויות אדם רואה בעמים המבודדים כ"עמים ילידים בבידוד מרצון". קבוצות אלו מוגדרות על ידי דחייה כללית של מגע עם כל אדם מחוץ לקבוצתן. הגדרה זו כוללת גם קבוצות שקיימו בעבר קשר מתמשך עם חברת-הרוב הלא-ילידית אך בחרו לחזור לבידוד ולא להמשיך בקשר.
יחסים עם זרים
קיימים דיווחים על "ספארי אנושי" באיי אנדמן של הודו ובפרו, שבהם חברות תיירות מסייעות לתיירים לראות עמים מבודדים או שיצרו קשר לאחרונה. נוהג זה שנוי במחלוקת.
בְּרָזִיל
בני האווה הם אנשים החיים במזרח יער הגשם של האמזונס. הם מונים כ-350 חברים, ו-100 מהם ללא מגע עם העולם החיצון. הם נחשבים לקבוצה בסיכון גבוה בגלל התנגשויות עם אינטרסים של כריתת עצים בשטחם.
בני הקוואחיה חיים בצפון מאטו גרוסו. הם בתנועה מתמדת ויש להם קשר מועט עם זרים. לכן, הם מוכרים בעיקר ממה שהותירו אחריהם: חיצים, סלים, ערסלים ובתים משותפים.
שאול ישראלי
פעילות רבנית
בשלהי ה'תש"ח הקים הרב ישראלי, עם רבנים נוספים ובראשם הרב כתריאל פישל טכורש, את "חבר הרבנים שעל ידי הפועל המזרחי", שמטרתו הייתה "להשפיע על צביון ודמות המדינה" ולתת מענה לשאלות ההלכתיות הקשורות בה. ואכן בשני עשוריו הראשונים היה "חבר הרבנים" גוף בעל השפעה רבה על הרבנות והקהילות בארץ. הוא עמד מאחרי רבים מן המאבקים על אופייה היהודי של מדינת ישראל. הרב ישראלי היה דוברו העיקרי של הארגון. הוא גם יסד וערך את ביטאונו "התורה והמדינה", שהפך לבמה מרכזית לבירורים הלכתיים במגוון הסוגיות הקשורות לניהול מדינה יהודית. הרב ישראלי עצמו פרסם בכל גיליון מאמר הלכתי משלו בנושאים אלו, כמו סמכות הכנסת והממשלה, מינוי נוכרים לכנסת, מפקד אוכלוסין ופעולות תגמול. המאמרים כונסו עם מאמרים אחרים שלו לספרו "עמוד הימיני" (הוצאה ראשונה, תשכ"ו).מועצת הרבנות הראשית קבלה את נוסח התפילה ליום העצמאות שהציע בשם חבר הרבנים.
בשנת ה'תשכ"ה מונה לדיין בבית הדין הרבני הגדול בירושלים. עקב כך עזב את הרבנות בכפר הרא"ה ועבר להתגורר בירושלים בקרבת הישיבה. הוא כיהן בבית הדין עד צאתו לגמלאות בשנת ה'תש"מ. פסקיו והכרעותיו משמשים רבות כיסודות לפסקי דין של דיינים מאוחרים יותר. חלק מפסקיו בבית הדין כונסו ב"חוות בנימין" וב"משפטי שאול".
הנצחה
שכונת "מעלה שאול" בכניסה לירושלים נקראת על שמו, כמו גם מספר רחובות בישראל והמכינה הקדם-צבאית "מגן שאול".
יהודה אלבז
ביוגרפיה
מכיוון שהיה עשיר היה משלם מס ולא כנהוג שרבנים פטורים ממס, היה מלווה כסף לבני קהילתו, היה ידוע באהבתו לארץ, ואף כתב מספר שירים על חיבת הארץ ושדריה, בספרייתו הגדולה היו הרבה כתבי יד, אשר שמשו לו לכתיבת ספריו, מספרייתו הודפס ספר משיח אלמים לרבי יהודה כלץ (הראשון).
משפחתו
היה חתנו של רבי שאול ישועה אביטבול, נולדו לו ארבעה בנים, רבי שמואל מחבר ספר רובע הקב, ועוד. אליעזר שאול, ורבי עמרם אשר כיהן אחריו כרב העיר מחבר ספר חיי עמרם בניין נעורים ועוד.
תל לכיש
חורבן בעיר על ידי סנחריב מלך אשור
התבליט מייצג את המצור האשורי על לכיש, ואת המלך סנחריב מקבל את השלל לאחר תבוסת העיר. ההסבר המקובל הוא שהתבליט נועד לפאר את הניצחון על לכיש כחיפוי על הכישלון בכיבוש ירושלים. התבליט מוצג כיום במוזיאון הבריטי בלונדון. מן התבליט ניתן גם ללמוד על הנוף החקלאי שהיה באזור לכיש באותם ימים שכן מופיעים בתבליט עצי פרי שניתן לשחזרם. בניגוד למקובל באותם ימים ושניתן לראות בתבליטים אשוריים אחרים - כנראה שעצי פרי אלו לא נעקרו כחלק מהמצור.
נונאטאק סיקל
לקריאה נוספת
• J. A. S. Dow & V. E. Neall (1974), Geology of the Lower Rennick Glacier, Northern Victoria Land, Antarctica, New Zealand Journal of Geology and Geophysics, 17:3, 659-714, https://doi.org/10.1080/00288306.1973.10421588 PP 683, 686
תסמונת התינוק המנוער
גורמי סיכון
מטפלים שנמצאים במצוקה כלשהי או לחץ נפשי מסיבות שונות עלולים לנהוג באימפולסיביות ובאלימות כלפי התינוק. מוערך שבין 33-40% מהמקרים בהם מאובחנת תסמונת זו, הם מקרים בהם התרחשה התעללות בתינוק שגרמה לפציעה כבר קודם לכן. למשל, במקרים רבים נמצא דימום מוחי כראייה לכך.
פצצת גרנד סלאם
נתונים טכניים
אורך הפצצה היה 7.7 מטר, וקוטרה – 1.17 מטר. בעיצוב הפצצה הושם דגש על קווים אווירודינמיים, על מנת לאפשר לה להגיע למהירות נפילה גבוהה. לכן כלל עיצובה זנב ארוך, שתפס 4.11 מטר מכלל אורכה.
פיתוח הפצצה החל בחודש יולי 1944 והיא יוצרה במפעלי ויקרס שבעיר שפילד. ייצור הפצצה היה מורכב (כך למשל, לאחר שחומר הנפץ המותך נוצק אל תוך מעטפת הפצצה נדרש לו פרק זמן של חודש על מנת להתקרר ולהתייצב) והיקף הייצור שלה נמוך. עובדה זו כמו גם עצמתה הרבה של הפצצה הביאו לכך שמטוסים שנשאו אותה, אשר גיחותיהם בוטלו לאחר שהמריאו, נדרשו לשוב ולנחות כאשר הפצצה עמם, במקום להטיל את מטענם לים, כמקובל עד אז.
סרטי סוני
בשנת 1989, רכשה סוני את חברת ההפקה האמריקאית "Columbia Pictures Entertainment" (סרטי קולומביה, סרטי TriStar כולל בתי קולנוע לואוס ועוד) מחברת קוקה-קולה בסכום של 3.4 מיליארד דולרים. בשנת 1991 שונה שמה של החברה ל-"Sony Pictures Entertainment". על אף המיזוג, החל משנת 1991 כל אחת מהחברות עוסקת בתחום נפרד: סרטי קולומביה מתמקדת בתחום ההפצה וההפקה של סרטי קולנוע, בעוד סרטי TriStar מתמקדת בתחום ההפצה וההפקה של סדרות טלוויזיה. כמו כן, לאורך השנים הוקמו חברות בת רבות נוספות תחת שליטת החברה.
קאמל
היסטוריה
באוגוסט 1972 הלהקה הוחתמה בחברת התקליטים MCA Records והוציאה את אלבום הבכורה שלהם שנקרא Camel, כשם הלהקה. האלבום לא נחל הצלחה מסחרית והלהקה עברה לחברת התקליטים Decca Records.
שנתיים לאחר מכן, ב-1981, הוציאה קאמל אלבום קונספט נוסף בשם "Nude". האלבום עסק בסיפור על חייל יפני, היראו אונודה, שנמצא על אי, שנים רבות אחרי שהסתיימה מלחמת העולם השנייה, בלי שידע שהמלחמה נגמרה. קאמל יצאה לסיבוב הופעות שאליו הצטרף ווטקינס, ועזב שוב בסוף הסיבוב.
עדשה תרבותית
בישראל
גידול העדשים בארץ ישראל הפך פחות נפוץ לאחר קום המדינה והיה מוגבל למגזר הערבי, ובסוף המאה ה-20 הוזנח כמעט כליל בגלל הצורך בעבודת ידיים רבה בזמן האיסוף וכן בשל היבולים הנמוכים.
חוק יסוד: נשיא המדינה
חנינות
בתקופת המנדט הבריטי ניתנה סמכות החנינה לנציב העליון. בפקודת סדרי השלטון והמשפט עברה הסמכות לממשלה הזמנית, ועם חקיקתו של חוק המעבר, היא ניתנה לנשיא המדינה. חסינותו של הנשיא מגנה עליו מפני עתירות נגד החלטותיו באשר למתן חנינות, ועתירות כאלה מוגשות בדרך כלל נגד שר המשפטים.
בעבר התעוררה מחלוקת בין שופטי בית המשפט העליון באשר להיקף סמכותו של נשיא המדינה. השופט אגרנט סבר כי סמכות החנינה של הנשיא רחבה, בדומה לסמכויותיהם של מלך בריטניה ושל נשיא ארצות הברית. אגרנט נותר בודד בעמדתו זו, עד שהבהיר בפרשת מתאנה, כי הדבר נובע מהדמיון המהותי בין הסמכויות, ולא משום שהנשיא הוא ממשיכו של הנציב העליון, ושסמכויותיו של האחרון זהות לסמכויותיו של המלך. באותו מקרה פסקו השופטים אגרנט, זילברג וכהן כי בסמכותו של הנשיא להקל בעונשים באמצעות המרתם. השופטים ברנזון ולנדוי, שנותרו בדעת מיעוט, סברו כי אין להרחיב כך את סמכותו של הנשיא. המחלוקת בין השופטים נפתרה עם חקיקתו של חוק היסוד, שבו נקבע במפורש כי בסמכותו של הנשיא לעשות כן.
החסינות הדיונית
בבג"ץ 2678/07 נפסק כי לנשיא המדינה אין זכות יתר בכל הנוגע לזכות העיון בחומר החקירה, וכי מעמדו בעניין זה הוא כשל כל אזרחי המדינה.
הפסקה זמנית
תוקפה של החלטה על נבצרות של נשיא המדינה, בין לפי בקשתו ובין לפי חוות דעת רפואית, הוא לתקופה של 3 חודשים לכל היותר, וועדת הכנסת רשאית להאריכה בתקופות נוספות, ובלבד שתקופת הנבצרות לא תעמוד, במצטבר, על יותר מ-6 חודשים. הארכה נוספת טעונה אישור מליאת הכנסת. כאשר הנבצרות היא מכוח בקשתו של הנשיא, רשאי הוא להפסיקה בכל עת.
חיל עזר בצבא הרומי
תקופת הרפובליקה
מלבד המחסור בפרשים חסרו ללגיון יחידות פרשים וקלעים. עד שנת 200 לפנה"ס עיקר חיל הפרשים של הצבא הרומי גויס מקרב בעלות הברית האיטלקיות של רומא, הידוע בכינויו בעלות הברית "הלטיניות", שהיוו את הקונפדרציה הצבאית הרומית. חילות העזר האיטלקיים היו מאורגנים ביחידות שקיבלו את השם אלה (לטינית: Ala מילולית: "כנפיים", מכיוון שהם בדרך כלל הוצבו על אגפי המבנה הקרבי הרומי). יחידית האלה הו בו תחת הפיקוד של 3 קצינים רומאים בדרגת פרפקט praefecti) sociorum). סדר הכוחות של האלה היה דומה או מעט גדול יותר בגודל חיל הרגלים (4–5,000 איש) ללגיון, אך הכיל יחידת פרשים משמעותית יותר בת 900 פרשים, פי שלושה מהיחידה הלגיונרית. יחידות פרשים אלו שירתו את הצבא הרומאי כל זמן שהלחימה התחוללה בשטחי איטליה, אך ברגע שהצבא הרומאי נאלץ להתמודד עם אויבים בעלי חיל פרשים דומיננטי הפך המחסור בפרשים לבעיה טקטית משמעותית. המלחמה הפונית השנייה (218–202 לפנה"ס) חשפה ליקויים אלו כאשר בקרבות קאנאי וטרביה שימש חיל הפרשים של קרתגו ובנות בריתה כגורם העיקרי שהכריע את הקרב. הניצחון הרומי המכריע בקרב זאמה בשנת 202 לפנה"ס, שסיים את המלחמה, הוכרע על ידי התקפת הפרשים הנומידיים תחת פיקודו של המלך מסיניסה. מלקחי מלחמה זו הצבאות הרומאים של הרפובליקה היו מלווים במספרים גדולים של פרשים לא איטלקיים: פרשים קלים נומידיאנים ומאוחר יותר פרשים כבדים גאלים. כך הסתמך יוליוס קיסר במידה רבה על פרשים גאליים וגרמניים לכיבוש גאליה (58–51 לפנה"ס).