cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
אנטישמיות נוצרית
יצר נקמנות ועניין בהשמדת הנצרות
לאורך ימי הביניים ניסו רבים להציג את היהדות כדת שקרית ולא נכונה. כשלרוב דובר על נוצרים ואנשי כמורה שכלל לא היו בקיאים בתנ"ך היהודי או בשפה העברית (שכן ישנם הבדלים מרחיקי לכת בין פשט שפת התנ"ך במקור לעומת התרגומים השונים); היהודים עצמם אינם מכירים בטקסטים שלהם. לכן לשם הסבר סיבת דחייתם של היהודים את ישו, למרות היכרותם עם התנ"ך, נדרשו הנוצרים לפרש את סיבת דחיית היהודים את הנצרות. הסיבה שהעניקו הנוצרים לדבר היה כי היהודים עצמם אינם יודעים לפרש את הספרים שלהם, לאור השפעת ועיוות פירושי הרבנים: פרשני המקרא, התורה שבעל-פה, התלמוד והקבלה, שעיוותו את שיקול דעתו של המאמין היהודי - ולכן אין ברירה אלא לעזור ליהודים בכח או תקיפות להבין את האמת, מתוקף המוסר.
עלילות דם
הירונימוס הגדיר את הטקסים היהודים כ"מזיקים וקטלניים לנוצרים", זאת בהשראת טענותיו של אפיון. לעיתים קרובות היהודים הואשמו בשתית דמם של ילדים נוצרים, במטרה ללעוג כביכול על אלו השולטים בהם. נקודות הזמן שבחרו להעליל עלילות אלו על היהודים היו פסח ופורים. לרוב הנוצרים באותה התקופה האמינו וטענו כי הנצרות מבטאת בסמליות עדינה ומוסרית את הדברים שהיהודית עושה ומצווה עליהם - היהדות אכזרית ואלימה ואילו הנצרות טובה והומנית. ומכאן היהודים מקריבים בפסח קורבן אדם, כקרבן האדם של ישו בנצרות, וממשיכים בכך עד היום. שכן לאור זאת שהיהודים אינם מכירים בקורבנו הסופי של ישו ולוודאי נדרשים לקורבן אדם טהור, כפי שכביכול היה בתקופה שקדמה לנצרות; הנוצרי הטהור שנגאל על ידי ישו מהווה קורבן מתאים. דרך עלילות אלו הרחיקו אנשי הכנסייה את הנוצרים מהיהודים ומרעיונות התאולוגיה היהודית. תוך החדרת דעות קדומות לשם הבטחת חוסנו של המאמין הנוצרי, בהתבסס על שקרים, מול הטיעונים התאולוגים היהודים. עלילות אלו גם ביססו ביתר שאת את הנצרות, שכן ההוכחה לאמיתות הנצרות היא שאפילו היהודים מכירים בטוהר הנצרות; שכן בחגם הם נדרשים לקורבן טהור לצורך פולחנם, והנה הם בוחרים בנוצרי טהור שנגאל על ידי ישו. בנוסף חיזקו הנוצרים דרך עלילות אלו את ההומניות של הנצרות שרק מבטאת בסמליות את קורבן הפסח, הכביכול מכפר; קורבנו של ישו, בחג הפסחא ובמיסה שמסמל את הקורבן שהקריב ישו במותו על-מנת לטהר את בני האדם מחטאיהם. זאת בלי הכרה בכך שהיהדות אינה מתירה רצח ושתית דם או בני-אדם, שנמנים בין המאכלים הלא כשרים בנוסף לכן שחל איסור על הקרבת קורבנות מחוץ לבית המקדש. יש גם מקורות למיתוס דימוי הגבר היהודי כאישה מימי הביניים שלפיו הוטל על היהודים עונש בשל שפיכת דמו של ישו בעת הצליבה וכי בכל חודש מדמם הגבר היהודי מאיבר המין שלו, וכדי לנסות לרצות את האל על הריגת ישו מנסים היהודים להקריב לו דם של ילדים נוצרים "תמימים וטהורים" אותם חטפו ורצחו כדי להסיר מעצמם את העונש.
אית'קה (ניו יורק)
גאוגרפיה ואקלים
האקלים בעיר הוא יבשתי לח מסוג Dfa, עם ארבע עונות שנה מובחנות. החורף בעיר הוא קר ומושלג, עם טמפרטורות של 18− °C ואף נמוכות יותר. ממוצע השלג לעונה הוא 170 ס"מ. כמות השלג הגדולה ביותר שירדה ביום אחד הייתה 66 ס"מ בערב של ה-14 בפברואר 1914. עונת הקיץ בעיר חמימה ולחה (גשומה), עם טמפרטורות נוחות. בממוצע שנתי, הטמפרטורות הגבוהות ביותר הם 32 °C ומעלה (5.2 ימים בשנה). טמפרטורה של 38 °C ומעלה הורגשה בעיר רק חמש פעמים מאז החלו המדידות בשנת 1893, כאשר ב-9 ביולי 1936 נמדדו 39 °C. הטמפרטורה הנמוכה ביותר שנמדדה בעיר הייתה ב-2 בפברואר 1961 אז נמדדה טמפרטורה של 32− °C. עונות הסתיו והאביב מובחנות בבירור מהחורף והקיץ, ואף הן לחות (גשומות).
אנטישמיות נוצרית
חמדנות יהודית
בימי הביניים המוקדמים רבים היו היהודים שעבדו כסוחרים; מקצוע שנתפס על ידי הנוצרים (בהשפעה רומית) כמקצוע בזוי, לאור הצורך שבנדידה מתמדת וחוסר השתקעות. עם המעבר הגדול לערים, התגבשו גילדות מקצועיות של סוחרים נוצריים, אליהן לא יכלו היהודים להצטרף וזאת לאור החובה שבלהישבע את שבועת הנוצרים לצורך ההצטרפות. כתוצאה מכך היהודים נדחקו ממקצועות המסחר וכן מהעבודות היצרניות לשדה מחיה יחיד והוא הלוואה בריבית. הלוואות אלו יצרו יחסי מלווה לווה, שהפכו את היחס ההיררכי הרצוי בין היהודי והנוצרי והזינו את שנאת ההמון והבורגנות נגד היהודים, כמו הזינו את השנאה החברתית והדתית. תחושות אלו התחזקו במהלך המאה ה-12 בה הכנסייה יצאה נגד נגע ההלוואה בריבית תוך שילוב אלמנטים כלכליים ודתיים, ופגיעה בפרנסת היהודים. במאה ה-13 התחילה הכנסייה להדגיש את "דוקטרינת השעבוד הנצחי" של היהודים ודרשה מהמלכים והשליטים לאסור על היהודים לעסוק בהלוואה בריבית ולבודד אותם מהנתינים הנוצרים. זאת כחלק ממאבק הכוחות בין הכנסייה לשלטון החילוני הנפרד, הכנסייה זכתה להצלחה מעל למצופה. העיסוק הכפוי של היהודים במקצועות החלפנות והמסחר הביא להאשמת היהודים באי-עיסוק מכוון במקצועות יצרניים, תוך העדפה לחיות ולנצל את הנוצרים.
מרטין לותר והפרוטסטנטיות
היסטוריונים שונים טוענים כי כתביו של לותר תרמו רבות להתפתחות האנטישמיות בגרמניה, ואף סיפקו בסיס אידיאלי להתקפות המפלגה הנאצית על היהודים, תוך סיפוק גורם מקל על אימוץ האידאולוגיה הנאצית בחברה הנוצרית.
שחצנות, הסתרת מידע ושקרים יהודיים
עד לרפורמה שהחילה ועידת טרנטו (1563-1545) ביחס להשכלתם של הכמרים; בעקבות התפשטות הפרוטסטנטיות ברחבי אירופה שכללה יצירת מערכת הכשרת כמרים מובנית במטרה להעלות את רמתם האינטלקטואלית והמוסרית; רמת השכלתם הדתית של הכמרים עד אז לא הייתה כה טובה. כך לרוב הכמורה לא יכלה לעמוד, לענות ולדרוש לציבור ובמקום הסיתו את הקהל נגד היהודים. הטיעונים המרכזיים היו שהיהודים יודעים יותר מהכמרים והכנסייה על יסודות האמונה (שכן התאולוגיה הנוצרית מסתמכת על התאולוגיה היהדות ובנויה עליה מבחינה תאולוגית) ואלו אינם מוכנים לחלוק מידע זה ולכן אין להאשים את הכמרים והכנסייה בחוסר הכשרתם, אלא את היהודים שאינם מוכנים לחלוק את המידע.
האוניברסיטה הפתוחה
הסמסטר
כדי להיות זכאי לתואר, יש להשלים את צבירת מלוא נקודות הזכות הנדרשות לאותו התואר (לרוב מדובר ב-120 נ"ז).
המכון לחקר חדשנות בטכנולוגיות למידה
המכון לחקר חדשנות בטכנולוגיות למידה עוסק בבדיקת שילובן של טכנולוגיות חדשות במסגרות למידה והוראה. המכון נוסד במטרה לסייע למחקרים של חברי וחברות סגל האוניברסיטה, אשר ייטיבו את ההבנה של תהליכי ההוראה-למידה בסביבות עתירות טכנולוגיה ואת שילובן של טכנולוגיות חדשניות בהוראת קורסים באקדמיה בכלל ובאוניברסיטה הפתוחה בפרט. המכון מרבה לשתף פעולה עם המרכז לשילוב טכנולוגיות בלמידה (שה"ם) של האוניברסיטה הפתוחה.
מרכז המחקר באסטרופיזיקה (ARCO)
המרכז המחקרי באסטרופיזיקה ממוקם במחלקה למדעי הטבע והחיים. המרכז משמש קורת גג מדעית, מוסדית ומעשית לחקר סוגיות ונושאים תאורטיים, תצפיתיים ואמפיריים בתחום האסטרופיזיקה, הקוסמולוגיה, הכבידה היחסותית וקשרי הגומלין ביניהם.
המחלקה לגיוס משאבים וקשרי חוץ
אגודת הידידים האמריקאית פועלת מתחילת שנות השמונים. ב-2017 הוקמה אגודת הידידים של האוניברסיטה הפתוחה בבריטניה, ב-2018 הוקמו אגודות ידידים בצרפת ובשווייץ. בנוסף האוניברסיטה נהנית מתמיכה מאמריקה הלטינית החל משנת 2017. ב-2017 הושק חוג הידידים של האוניברסיטה הפתוחה בישראל.
השריר כופף הזרת הקצר (כף יד)
השריר כופף הזרת הקצר (TA: Musculus flexor digiti minimi brevis manus) הוא אחד השרירים בבליטת תת-כף היד (בליטה שרירית בבסיס הזרת). כיווץ השריר מכופף את הזרת במפרק בין עצם המסרק החמישית לגליל המקורב של האצבע החמישית (הזרת).
כוסית
מקורות אטימולוגיים והקבלות
בהשאלה מ"כוסית" נטבע הביטוי "כוסון" לגבר צעיר וסקסי, ו"כוסונית" הוא ביטוי חיבה והקטנה לכוסית. שני ביטויים אלה נושאים עמם נימה חיובית והערכה לתכונותיו הגופניות של נשואן. "סופיסטיכוסית" מהווה עוד גרסה של המילה, שבאה לציין אשה מושכת לא רק מבחינה מינית אלא גם שכלית.
דני רוז
טוטנהאם הוטספר
ב-14 באפריל 2010 רוז ערך את הופעת הבכורה שלו בפרמייר ליג בניצחון 1–2 נגד ארסנל, בו גם כבש את שער הבכורה שלו בקבוצה. שער זה, אף זכה בתואר "שער העונה" של אתר סקי ספורט.
החזרה לטוטנהאם
ב-22 באוגוסט 2013 רוד הבקיע את שער הבכורה שלו במסגרת אירופית בניצחון 0–5 נגד דינמו טביליסי במסגרת פלייאוף הליגה האירופית. ב-31 ביולי 2014 רוז חתם על חוזה לחמש שנים בטוטנהאם.
יחסי לבנון–רוסיה
היסטוריה
לאחר שלבנון קיבלה עצמאות בסוף 1943, היא ביססה את היחסים הדיפלומטים עם ברית המועצות ב-3 באוגוסט 1944. במשך השנים, שתי המדינות חתמו על מספר הסכמים, ביניהם הסכם על מסחר ותשלומים (ה-30 באפריל 1954 וה-16 ביולי 1970), הסכם תנועה אווירית (ה-8 בפברואר 1966), על שיתוף פעולה בתעשיית התיירות (ה-8 ביוני 1970), על תהליכים לקידום משלוחי דואר דיפלומטי ללא ליווים של שליחים דיפלומטים (ה-2 בפברואר 1962, וה-15–22 בפברואר 1971).
במרץ 1995, ביקרה בלבנון משלחת רוסית בראשות שר החוץ הרוסי אנדריי קזיירב. שתי המדינות חתמו אז על ברית שיתוף פעולה בסחר ובכלכלה.
לאחר מלחמת גאורגיה–רוסיה בשנת 2008 וההכרה הרוסית באבחזיה ודרום אוסטיה, הודיע ראש ממשלת לבנון, סעד אל-חרירי, שלבנון תבסס יחסים עם שתי רפובליקות אלו שהתנתקו מגאורגיה, ואולי אף ייצור איתן יחסים דיפלומטיים.
בשנת 2009, משלחת צבאית רוסית ביקרה בלבנון בשביל לפקח על יכולתם של נמלי התעופה הצבאים הלבנונים לאחסן מטוסי קרב מדגם מיג-29.
מלחמת האזרחים בסוריה
בעקבות מלחמת האזרחים בסוריה, תומכת רוסיה במדיניות ההפרדה הלבנונית.
סק"א-1946
מחזיקת גביע חרלמוב לעונת 2021/2022.
תעוזה (קרן הון)
היסטוריה
בשנת 1996, בוצע המימוש הראשון של הקרן כאשר מכרה מחצית מהחזקותיה בחברת "א.ב. זרעים". בסוף שנת 2000, מכרה תעוזה, לחברת השקעות אירופית, את חלקה בחמש חברות תמורת כ-9 מיליון דולר. בשנים 2000–2001, רכש איש העסקים יצחק תשובה 14% ממניות הקרן. בין השנים 2003–2018 כיהן משה ארנס כיו"ר מועצת המנהלים של הקרן. בשנת 2004 רכש לראשונה המיליארדר היהודי אלפרד מאן את מניות הקרן, במשך השנים הגדיל את אחזקתו והיה לבעל המניות הגדול ביותר.
איוואן יפרמוב
איוואן יפרמוב (ברוסית: Иван Антонович Ефремов ; 22 באפריל 1908 – 5 באוקטובר 1972, מוסקבה) היה סופר בתחום מדע בדיוני ופלאונטולוג סובייטי, חלוץ במדע הטפונומיה.
קריירה מדעית
בשנים 1946-1949 יפרמוב היה ראש משלחת פלאונטולוגית למדבר גובי, במהלך עבודת המשלחת נאסף חומר מדעי רב.
קלאודיה רוסקה
רוסקה הייתה נזירה במנזר "הענווה" של קטרינה הקדושה בברארה. רוסקה למדה מוזיקה בבית לפני שהקדישה עצמה בנדרים סופיים למנזר. נראה שאת Sacri concerti à 1–5 con salmi e canzoni francesi (מילאנו 1630 לשימוש במנזר ובמוסדות דומים לנשים. העותק היחיד הידוע עלה באש ב"ספרייה האמברוזיאנית" ב-1943.
גם המלחינות-הנזירות רוזה ג'אצ'ינטה באדאלה, קלאודיה ססה וקיארה מרגריטה קוצולאני פעלו במילאנו באותה תקופה.
מרידות בגטאות
גטאות בהם התחוללו מרידות ב-1942
המרידות הראשונות בגטאות בשואה התחוללו בקיץ 1942, בדרך כלל בתגובה לשמועות על גירושים מסיביים של יהודים מיישובים סמוכים, או בתגובה לניסיונות אקציה של גרמנים.
בקיץ וסתיו 1942 פרצו מרידות בין היתר גם בגטאות הבאים (רשימה חלקית):
סאות' פארק: גדול יותר, ארוך יותר ולא מצונזר
דעות קדומות
זמן קצר לפני המלחמה בין שתי המדינות, ישנה סצנה באו"ם בו שגריר ארצות הברית לועג לשגריר הקנדי על מבטאו המוזר והשגריר הקנדי מגיב באיום מלחמה. שוב, הדבר מהווה עקיצה לעבר מנהיגים והקלות שבה הם מכריזים על מלחמות, לעיתים, ללא סיבה מספקת.
פסקול הסרט
פסקול הסרט יצא לאור ב-22 ביוני 1999 על ידי אטלנטיק רקורדס.
גרטשן רובין
קריירה
שתי הביוגרפיות שכתבה, Forty Ways to Look at Winston Churchill ו-Forty Ways to Look at JFK משתמשות במבנה "ארבעים הדרכים" כדי לחקור את המורכבות של שני אישים אלו ולהדגים את גבולות הכתיבה הביוגרפית.
ג'ובראן ח'ליל ג'ובראן
מורשת
ג'ובראן נפטר ב-10 באפריל 1931, בניו יורק וסיבת המוות זוהתה כמחלת השחמת בכבד, ושחפת. הוא נקבר בכנסיית מאר סארקיס בלבנון. הוא כנראה הסופר הערבי-אמריקני המפורסם ביותר שהיה אי-פעם, וספרו, "הנביא" נשאר פופולרי מאוד, וחלקים ממנו נקראים בחתונות וטקסי הטבלה. עבודותיו של ג'ובראן היו בעלות השפעה רבה במיוחד בתרבות האמריקאית של שנות ה-60 של המאה ה-20. אמריקאים רבים סברו בטעות כי הוא מוסלמי בגלל שמו הערבי, אולם הרבה מכתביו עוסקים בנצרות.
חטיפת מטוס סבנה
רקע
המאבק שהתנהל בספטמבר השחור בירדן בין אש"ף לצבא הירדני הסתיים באלפי הרוגים מקרב אש"ף וסילוק הארגון מירדן ללבנון. בעקבות אירועים אלה הוקם ארגון "ספטמבר השחור". ארגון טרור זה, שהוקם ברובו מפעילים של הפת"ח, שם לעצמו מטרה לבצע פעולות נקם כנגד ממשלת ירדן. בין השנים 1971–1972 ביצע הארגון שורה של פעולות נגד בכירים ירדנים ויעדים המזוהים עם המשטר הירדני. אולם אש"ף, מפוצל בהנהגתו וחלש יותר מתמיד, חיפש דרכים לשקם את מעמדו ולכן הוחלט לשנות את ייעודו המקורי של "ספטמבר השחור" ולהפנותו לראשונה למאבק בישראל.
חטיפת המטוס
זמן קצר לאחר ההמראה מווינה נכנסו המחבלים בזה אחר זה לשירותי המטוס והוציאו את הנשק והפצצות. אקדח אחד היה בידו של עלי, מפקד חוליית המחבלים, ואקדח נוסף בידיה של תרז. הרימונים היו בידיהם של עבד ורימה, וחגורות הנפץ על גופן של הנשים, כשהנפצים החשמליים להפעלתן מוסתרים בחזייתה של תרז. ברגע שסיימו להתחמש פרץ עלי ("קפטן רפעת") לתא הטייס כשהוא חמוש באקדח והודיע לקברניט, רג'ינלד לוי, על חטיפת המטוס. לאחר מכן שידר הודעה בערבית הממוענת לעם הפלסטיני ובפרט לאסירי המאבק הפלסטיני בכלא הישראלי.
פעולת ההשתלטות
במקביל בוצעו פעולות הונאה שנועדו להטעות את החוטפים לחשוב שדרישותיהם מולאו, וכי לא מתוכננת פעולת חילוץ. פעולות ההונאה כללו גרירת מטוס בואינג של חברת TWA לכיוון המטוס החטוף בטענה שלתוכו יובלו המחבלים המשוחררים, וכן תנועה של משאיות צבאיות מכוסות ברזנט ואוטובוסים, שהביאו כביכול את המחבלים הכלואים ששחרורם נדרש על ידי החוטפים. עלי (קפטן רפעת) ביקש לדבר עם המחבלים המשוחררים, ונאמר לו שזה ייקח 15 דקות. לדברי קרובת משפחה של תרז, המחבלים התחבקו אלו עם אלו ושתי המחבלות, חבושות כובעי דיילות, עברו לאורך המסדרון ולחצו את ידי החטופים הלא יהודים. לדבריה שלושה נציגי "צלב אדום" שוחחו עם רפעת מבעד לחלון תא הטייס.
אחרית דבר
המטוס החטוף, מדגם בואינג 707, המשיך לשרת את חברת סבנה עוד כחמש שנים, לאחר מכן נקנה על ידי התעשייה האווירית ונמכר על ידה לחיל האוויר הישראלי, בו שימש כמטוס ביון במשך שנים רבות (קיבל את המספר 137) והשתתף ברוב המבצעים ארוכי הטווח של החיל. לאחר הוצאתו מהשירות עמד בבסיס החיל בלוד כגרוטאה. בשנת 2008 הוחלט לשקמו ולהעבירו לתצוגה במוזיאון חיל האוויר בבסיס חצרים, אך בסופו של דבר המטוס נגרט.
סרט
בשנת 2015 הופק סרט דוקו-דרמה בשם "סבנה", אותו יצרו נתי דינר, רני סער ומשה זונדר, על החטיפה והמבצע לשחרור החטופים.
טייסת 109
טייסת 109, המכונה גם "טייסת העמק", היא טייסת התקיפה הוותיקה בחיל האוויר הישראלי. הטייסת הטיסה לאורך שנותיה חמישה סוגים שונים של מטוסי קרב ומפעילה כיום מטוסי F-16D ("ברק") דו-מושביים מבסיס רמת דוד.
צ'ארלס רוזן
חייו
רוזן למד נגינה בפסנתר אצל מוריץ רוזנטל, אך בראיון שהופיע בגיליון יוני 2007 של מגזין המוזיקה של ה-BBC אמר רוזן, שהשפעתו של יוזף הופמן, שאותו שמע, לדבריו, מדי שנה החל בגיל שלוש, הייתה גדולה יותר. רוזן העלה בזכרונו נגינה לפני לאופולד גודובסקי בגיל שבע; גודובסקי שאל את רוזן מה הוא רוצה לעשות כשיהיה גדול ורוזן ענה, לבדיחות דעתו של גודובסקי, "אני רוצה להיות פסנתרן כמו יוזף הופמן." רוזן הזכיר גם את ארטורו טוסקניני כמי שהשפיע עליו רבות, בעיקר הודות לתשומת הלב שהקדיש לרצף של קולות פנימיים.
מבצע אואזיס
בחזרה לאירופה
אולם, אפילו איום זה לא גרם לאנשים רבים לעזוב את הספינות. הם הגיבו בשביתת רעב של יום אחד, ובסיסמה "או ארץ ישראל או מוות באניות" עם חלוף מועד האולטימטום, רק 130 (מקורות אחרים מציינים 60 ו-103 ), לרוב זקנים ותשושי נפש, קיבלו את הצעת המקלט הצרפתית ועזבו את הספינות. בערב 22 באוגוסט בשעה 18:00 כששעון הכנסייה בפורט דה בוק השמיע 6 צלצולים אניות הגירוש צפרו הרימו עוגן ויצאו בנתיב לכיוון נמל המבורג בראש השיירה הובילה הראנימיד פארק. בגיברלטר ב־25 באוגוסט נעצר המסע. מכיוון שלחץ התקשורת הבינלאומית הביא את הפרלמנט הבריטי לדון מחדש בהחלטה לעצור ולאסור את המעפילים באזור הכיבוש הבריטי בגרמניה. לאחר חמישה ימי התלבטות, אושרה ההחלטה והוטל על האניות להמשיך במסעם.
מחנות פפנדורף ואם שטאו
מחנה אם שטאו (Am Stau) היה מחנה עבודות כפייה לשעבר של האס אס בהרנאינזל, ובקיץ 1947 שימש כמחנה עקורים לפליטים פולנים וחיילים בריטים. המגורים במחנה היו מעט טובים יותר מאשר במחנה פפנדורף. המעפילים שוכנו בקסרקטינים צבאיים עשויים עץ (הדומים לצריפי העץ במחנה "צריפין - סרפנד" של צה"ל שהיה ליד רמלה). בכל חדר אוכסנו 16 איש במיטות בנות 2 קומות. רוב החדרים היו מצוידים בשולחנות וכיסאות, מיזרוני קש ומיטות. למחנה אם שטאו הובאו 1484 מעפילי האמפייר רייוול.
בשני המחנות לא היו מתקני מים ראויים ולא שבילים סלולים.
כבר ב-19 אוגוסט 1947, שלושה ימים לפני ששלוש ספינות הגירוש עזבו את פורט דה בוק, יומיים לפני הכרזת האולטימטום אודות הגירוש לגרמניה, נערכו עבודות להכנת שני המחנות לקליטת המעפילים. אסירי המחנות ששהו בהם, נשלחו למחנות עקורים אחרים. כוחות חלוץ והנדסה בריטים, הקיפו את המחנות בגדרות תיל כפולות ומגדלי שמירה עם זרקורים. בנוסף לצריפי המחנות והבקתות הוקמו גם אוהלים נוספים.
עד 9 בספטמבר בערב, שוכנו 4,319 מתוך 4,554 מעפילי האקסודוס-1947 בשני המחנות. ארגון האו"ם IRO הציע להם מעמד כעקורים, מה שאמור היה לספק למעפילים אספקת מזון טובה יותר. עם זאת, ההצעה נדחתה מכיוון שהיא נתפסה כוויתור על מעמדם כמהגרים לארץ ישראל.
ב-15 בספטמבר 1947 נבחרה מזכירות מחנות המעפילים בראשות מרדכי רוזמן. המזכירות הייתה מצד אחד, גורם המקשר עם הבריטים לניהול המחסנים וצוותי המחסנים, ומצד שני הגוף המארגן את ההפגנות נגד הבריטים שהתקיימו כמעט מדי יום. בהנהגת המזכירות, החיים במחנות התארגנו יותר ויותר על ידי המעפילים עצמם, כולל טיפול רפואי, גן ילדים, חינוך, בתי ספרי לילדים ומבוגרים וכן קיום אירועי תרבות כמו קולנוע, מוזיקה ועיתון מחנה.
פדור בוגאטירצ'וק
קריירה רפואית ופעילות במלחמת העולם השנייה
בוגאטירצ'וק סיים את לימודיו התיכוניים בשנת 1912 והחל ללמוד רפואה באוניברסיטת קייב באותה שנה. במהלך מלחמת האזרחים ברוסיה הועסק על ידי בית חולים צבאי והיה מורה לאנטומיה במוסד לחינוך גופני בקייב.
מבצע אואזיס
מחנות אמדן וזֶנְגְוָוארְדֶן
הניהול העצמי של מזכירות המחנות נמשך גם במחנות אמדן וזֶנְגְוָוארְדֶן. ההתארגנות דמתה מאוד להתארגנות בקיבוצים ; לכן המעפילים במחנה אמדן התנהלו במקום כקיבוץ. הם קראו לקיבוץ שלהם בשם קיבוץ "הבוקע". ההכנות לעליה לארץ ישראל נמשכו כל הזמן, בין אם הן חוקיות ובין אם לא חוקיות, בוצעו באינטנסיביות ונתמכו באופן פעיל על ידי ה"הגנה". מכיוון שהבריטים אפשרו גם לבני זוגם החוקיים של המעפילים להיכנס כחוק לא"י, נערכו במחנות נישואים פיקטיביים רבים. ב-30 בדצמבר 1947 בלבד, התקיימו תשעה אירועי נישואין במחנה אמדן. חלקן עם תעודות זהות וסרטיפיקטים מזויפים . רבים ממעפילי האקסודוס הגיעו למרסיי דרך הולנד ובלגיה ומשם לארץ ישראל. במרסיי הועברו התעודות המזויפות ל"הגנה ", שזייפה אותם בשנית והחזירה אותם לאמדן לשימוש חוזר. מעפילי האקסודוס שהפליגו לא"י בעליה ד', קיבלו עדיפות על מעפילי ספינות המעפילים האחרות שעדיין הופנו לכיוון קפריסין. באפריל 1948 נשארו בערך 1800 ממעפילי האקסודוס באמדן ובזֶנְגְוָוארְדֶן.
עם הכרזת העצמאות והקמתה של מדינת ישראל ב-15 במאי 1948 הוסרו כל המגבלות על המעפילים. עם זאת, עבר זמן רב עד שמעפילי האקסודוס הצליחו להגיע למדינת ישראל שהייתה בעיצומה של מלחמת העצמאות. החל מיולי 1948 מחנות אמדן וזֶנְגְוָוארְדֶן פונו ממעפילי האקסודוס-1947. המעפילים האחרונים שנשארו במחנות, הועברו למחנות אחרים כגון מחנה העקורים ברגן בלזן ואחרים, שמהם יכלו להגר למדינת ישראל מהר יותר. מעטים מהמעפילים היגרו לשוודיה או לארצות הברית. מחנות אמדן וזֶנְגְוָוארְדֶן נסגרו סופית באוגוסט 1948. כך הסתיים מבצע "אואזיס" שנמשך מאז יולי 1947.
היסטוריה של הנצרות
האפיפיורות של ימי הביניים המוקדמים
המאה ה-6 הייתה הרסנית לעיר רומא, כאשר לאורך המאה העיר נבזזה מספר פעמים והגורם השולט בעיר התחלף בין המלכים האוסטרוגותים והאימפריה הביזנטית, אך בשנת 598 חוותה העיר נקודת מפנה כאשר נחתם הסכם שלום שהכיר באפיפיור כ"פטריארך של רומא" ובכך הקנה לעיר מעמד מוגן ועצמאי. בשנים שלאחר מכן, עם העברת שטחים לשליטה ישירה של האפיפיורים, הפכה רומא לבירת מדינת האפיפיור.
הקיסרות בימי הביניים
ירושת לואי התחלקה בין שלושה מבניו, לותאר, לודוויג וקרל. אחרי מאבקים הגיעו להסכם חלוקת האימפריה, חוזה ורדן, שהותיר ללותאר להמשיך לשאת את תואר קיסר הרומאים, אך חילק את הטריטוריות עליהן שלטו כל אחד מהמלכים. נחלות המזרח בידי לודוויג הגרמני, נחלות המרכז בידי לותאר הראשון והמערב בידי קרל הקירח.
ג'פרי קוואד
ג'פרי קוואד (באנגלית: Jeffery Quad, קרוי גם: Nash Quad) היא משאית במשקל 1.5 טונה, הנעה כפולה 4x4, אשר יוצרה על ידי יצרנית הרכב האמריקאית Thomas B. Jeffery Company בין השנים 1913–1916 ועל ידי Nash Motors  בין השנים 1928–1917
אלמר ורטהיימר
אלמר ורטהיימר (בהונגרית: Wertheimer Elemér; בודפשט, 6 באוקטובר 1888 – ניו יורק, 22 במרץ 1967) היה במאי תיאטרון, מנהל תיאטרון יהודי-הונגרי, יזם בתחום התיאטרון.
משפחתו
אלמר ורטהיימר נולד במשפחה יהודית. אביו לאיוש ורטהיימר (1860–1943) החל את דרכו כסוחר, ולאחר מכן הפך לבעל בית קפה ואולמות בידור. בשנת 1886, פתח אביו את האורפיאום הראשון (אולם מוזיקה ובידור) שלו בכיכר Új vásártér (היום כיכר יוחנן פאולוס השני). בשנת 1906, שיתף פעולה עם גזה שטיינהרדט (במקור גולדשטיין) וניהל איתו במשותף את "האורפיאום הבינלאומי" בדרך ראקוצי. ב-1912 קנה עבור בנו אלמר את בניין פאלה דה דאנס (Palais de Dance) ברחוב סֶרֶצֶ'ן (כיום רחוב פאולאי אדה), שמאז ואילך פעל תחת השם "ארמון הבדולח" (Kristálypalota). לימים גם הוא וגם בנו אלמר היו פעילים בחיים הציבוריים של רובע 8 בבודפשט ובחברה קדישא של פשט. אמו של אלמר הייתה אוטיליה רינגר (1862–1942). סבו יעקב רינגר היה מסעדן, אחר כך הבעלים של "מרחצאות קיראי" ו"המרחצאות הרומיות".
Hymn: Sarah Brightman in Concert
סיבוב הופעות זה חולק לארבעה חלקים, תוך שהתקיים באמריקה הלטינית, אמריקה הצפונית, אסיה ואירופה.
רשימת השירים
להלן רשימת השירים אשר בוצעו במהלך סיבוב ההופעות:
גישות אבולוציוניות לדיכאון לאחר הלידה
תאוריית אי-התאמה אבולוציונית
השערה אבולוציונית נוספת המתייחסת לדיכאון לאחר הלידה מייחסת את התופעה לשינויים באורח החיים של האדם המודרני. האהן-הולברוק והאסלטון מציינים מספר שינויים באורח החיים אשר השפיעו על האדם מאז המהפכה החקלאית. אחד מהם מתייחס לתזונה ולעובדה שבעולם המודרני, רוב בני האדם צורכים בעלי חיים מבויתים בניגוד לציד בעבר. בניגוד לציד, בעלי חיים מבויתים הם בעלי רמה נמוכה יותר של אומגה 3 אשר חיונית לבריאות ולמח. כתמיכה לתיאוריה שתזונה מודרנית תורמת לדיכאון לאחר לידה טוענים החוקרים כי במדינות בהן אוכלים כמות גדולה של דגים ומאכלי ים המכילים כמויות גדולות של אומגה 3 אחוזי הדיכאון אחרי לידה הרבה יותר נמוכים.
חמצן
תכונות
טמפרטורת ההתכה של חמצן היא 218.79- מעלות צלזיוס וטמפרטורת הרתיחה שלו היא 182.96- מעלות צלזיוס. מסתו האטומית 15.9994 וסידור האלקטרונים שלו הוא 2,6. הערכיות של החמצן היא 2-.
רוי יקובסן
יצירתו
יקובסן זכה ביותר מ-10 פרסים על כתיבתו לאורך השנים, הראשון שבהם הוענק לו בשנת 1982 והאחרון בשנת 2006.
קוזמו קריימר
תכונות
במקום להיחרד ממנו, בסופו של דבר רוב האנשים מודים לקריימר על הגינותו. קריימר לעולם לא מסתבך כתוצאה מכך, אבל חבריו כן. הוא גם מכניס את חבריו לצרות בכך שהוא אומר להם לבצע מעשים לא חוקיים כמו לחנות בחניית נכים (The Handicap Spot) או להשתין בחניון ציבורי (The Parking Garage).
בפרק "האופרה", הוא מודה שהוא סובל מפחד מליצנים.
קריימר ידוע ביותר בתוכנית בשל הכניסה המיוחדת שלו לדירתו של ג'רי (דוחף את הדלת ומחליק פנימה).
התוכניות של קריימר
קריימר חסך כסף על ידי לקיחת פריטים מג'רי, בעיקר אוכל. דירתו של ג'רי היא ביתו השני של קריימר. יש לו מפתח משלו לדירה, בפרק הפיילוט דופק קריימר על דלתו של ג'רי, ולאחר מכן הוא תמיד נכנס בלי לדפוק. באחד הפרקים התגלה שאולי כל זה באשמתו של ג'רי שאמר בהתחלה כשפגש בקריימר - "אנחנו שכנים, כל מה ששלי, שלך".
חילוץ האוניה אלכסיה
ניסיונות החילוץ
בינתיים התקבצו אלפי סקרנים על חוף הים. גם הקונסול היווני היה שם ומנהל רשות הנמלים רב-אלוף חיים לסקוב. האנשים גדשו את הסביבה עד כדי כך שהיה צורך להביא ניידות משטרה כדי לשמור על הסדר.
איטליה במשחקים האולימפיים
משחקי חורף
אולימפיאדות החורף נערכו פעמיים על אדמת איטליה: אולימפיאדת קורטינה ד'אמפצו (1956) (קורטינה ד'אמפצו הועדפה על פניהן של מונטריאול, קולורדו ספרינגס ולייק פלאסיד) ואולימפיאדת טורינו (2006) (טורינו הועדפה על פני סיון).
אולימפיאדת מלבורן (1956)
גם במשחקים אלה היה הסיף הענף הבולט (7 מדליות, מהן 3 מדליות זהב). נבחרות הדקר והרומח זכו במדליית זהב, וכל שלושת זוכי המדליות בדקר ליחידים היו איטלקים: קרלו פאווזי, ג'וזפה דלפינו ואדוארדו מנג'רוטי.
אולימפיאדת רומא (1960)
האחים הרוכבים ריימונדו ופיירו ד'אינצאו שוב דורגו זה אח זה בתחרות הקפיצות, אך שיפרו את דירוגם ביחס למלבורן, וזכו במדליות הזהב והכסף. הנבחרת כולה, בה היו חברים, זכתה במדליית ארד. נבחרת הגברים בהתעמלות זכתה במדליית ארד, ושניים מחבריה זכו במדליות אישיות: ג'ובאני קרמינוצ'י זכה במדליית כסף במקבילים ופרנקו מניקלי זכה במדליית ארד בתרגיל הקרקע. רביעיית החותרים ללא הגאי זכתה במדליית כסף ואילו רביעיית החותרים עם הגאי זכתה במדליית ארד. חותרי הקאנו אלדו דצי ופרנצ'סקו לה מאקיה זכו במדליית כסף במקצה הזוגות ל-1,000 מטר. הקלע גליאנו רוסיני זכה אף הוא במדליית כסף, לאחר שאיבד את תוארו בטראפ. מרים המשקולות סבסטיאנו מנירוני וצוות שייטי הדרגון זכו במדליות ארד.
נבחרת הכדורמים זכתה במקום הראשון, לאחר שהקדימה את נבחרות ברית המועצות, הונגריה ויוגוסלביה בבית הגמר. נבחרות הכדורסל והכדורגל סיימו שתיהן במקום הרביעי: נבחרת הכדורסל לאחר שהפסידה בשלושת משחקי בית הגמר, לנבחרות ארצות הברית, ברית המועצות וברזיל, ונבחרת הכדורגל לאחר שסיימה בתיקו את משחק חצי הגמר מול נבחרת יוגוסלביה, הפסידה בהטלת מטבע את הכרטיס לגמר, ובסופו של דבר הפסידה לנבחרת הונגריה במשחק על המקום השלישי.
אולימפיאדת טוקיו (1964)
אבדון פמיק קבע שיא אולימפי חדש בהליכה ל-50 ק"מ (4:11.12.4 שעות) וסלבטורה מוראלה זכה במדליית ארד בריצת 400 מטר משוכות. אתלטים איטלקים נוספים שבלטו בטוקיו: אדי אוטוז (מקום רביעי בריצת 110 מטר משוכות), ליביו ברוטי (מקום חמישי בריצת 200 מטר), רוברטו פרינולי (מקום שישי בריצת 400 מטר משוכות), ג'ובאני קורנאצ'יה (מקום שביעי בריצת 110 מטר משוכות), נבחרת השליחים ב-100X4 מטר (מקום שביעי), סרג'ו אוטולינה (מקום שמיני בריצת 200 מטר) וג'ורג'ו מאצה (מקום שמיני בריצת 110 מטר משוכות).
נבחרת הכדורמים דורגה במקום הרביעי בבית הגמר, אחרי נבחרות הונגריה, יוגוסלביה וברית המועצות. נבחרת הכדורסל סיימה במקום החמישי, ואילו נבחרת הכדורגל הגיעה למשחקים אך לא השתתפה בהם, מאחר שכללה ספורטאים שאינם חובבים.
אולימפיאדת מינכן (1972)
השחיינית נובלה קליגאריס זכתה במדליות ראשונות לזכותה של איטליה בענף השחייה: מדליית כסף במשחה ל-400 מטר חופשי ומדליות ארד במשחים ל-800 מטר חופשי ול-400 מטר מעורב אישי. המתאבקים ג'וזפה בוניאני וג'אן מטאו רנצי זכו במדליות ארד, וכך גם מרים המשקולות אנסלמו סילבינו.
אולימפיאדת מונטריאול (1976)
שרה סימיוני זכתה במדליית כסף בקפיצה לגובה, והייתה האתלטית האיטלקייה היחידה שזכתה במדליה אולימפית במינכן. אתלטים בולטים נוספים כללו את רודולפו ברגמו (מקום שישי בקפיצה לגובה), ארמנדו צנבלדו (מקום שישי בהליכה ל-20 ק"מ), נבחרת השליחים ב-100X4 מטר (מקום שישי), קרלו גריפו (מקום שמיני בריצת 800 מטר) וויטוריו ויזיני (מקום שמיני בהליכה ל-20 ק"מ).
אולימפיאדת אטלנטה (1996)
השחיין האיטלקי היחיד שזכה במדליה אולימפית באטלנטה היה עמנואלה מריזי, שזכה במדליית ארד במשחה ל-200 מטר גב. מריזי גם סיים במקום השישי במשחה לחצי המרחק. שחיינים איטלקים אחרים שהעפילו למשחי גמר כללו את אמיליאנו ברמבילה (מקום רביעי ב-400 וב-1500 מטר חופשי), מאסימיליאנו רוסולינו (מקום שישי ב-200 וב-400 מטר חופשי), לוקה סאקי (מקום שישי ב-400 מטר מעורב אישי), לורנצה ויגראני (מקום שביעי ב-200 מטר גב), מירקו מצארי (מקום שביעי ב-200 מטר גב). נבחרת השליחים ל-200X4 מטר חופשי, בה התחרו גם רוסולינו ומריזי, סיימה במקום השישי, ונבחרת השליחות ל-100X4 מטר מעורב, בה התחרתה גם ויגראני, סיימה במקום השמיני.
אולימפיאדת בייג'ינג (2008)
הקיאקיסטית יוזפה אידם זכתה במדליית כסף שנייה ברציפות במקצה ל-500 מטר, שהייתה המדליה האולימפית הרביעית שלה בארבע אולימפיאדות. אנדריאה פאקין ואנטוניו שדוטו זכו במדליית ארד במקצה הזוגות ל-1,000 מטר ודורגו במקום התשיעי במקצה ל-500 מטר. הגולשת אלסנדרה סנסיני זכתה אף היא במדליה אולימפית רביעית ברציפות, מדליית כסף בדגם ניל פרייד RS:X. שייט נוסף, דייגו רומרו, זכה במדליית ארד בלייזר. מאורו סרמיינטו היה לאיטלקי הראשון שזוכה במדליה אולימפית בטאקוונדו, לאחר שזכה במדליית כסף. נבחרת הגברים בקשתות ורביעיית החותרים זכו במדליות כסף וטטיאנה גורדצו זכתה במדליית ארד במרוץ אופני כביש.
אולימפיאדת לונדון (2012)
הענף הבולט ביותר היה הסיף, עם 7 מדליות, מהן 3 מדליות זהב. נבחרת הנשים ברומח זכתה במדליית הזהב, ושלוש מחברותיה חלקו במדליות בטורניר היחידות: אליזה די פרנצ'יסקה זכתה בזהב, אריאנה אריגו בכסף וולנטינה וצאלי בארד. נבחרת הגברים ברומח זכתה אף היא במדליית הזהב, ואחד מחבריה, אנדריאה בלדיני, סיים במקום הרביעי. נבחרת הגברים בחרב זכתה במדליית הארד, ודייגו אוקיוזי, שהיה חבר בה, זכה גם במדליית כסף.
אולימפיאדת ריו דה ז'ניירו (2016)
בסיף הסתפקו האיטלקים בארבע מדליות. דניאלה גארוצו זכה במדליית הזהב היחידה, ברומח, וכן סיים במקום הרביעי ביחד עם הנבחרת. אליזה די פרנצ'יסקה איבדה את תוארה בתחרות הרומח לנשים, וזכתה במדליית הכסף, רוסלה פיאמינגו זכתה במדליית הכסף בדקר, ובמדליית כסף נוספת זכתה נבחרת הגברים בדקר. נבחרת הנשים בחרב סיימה במקום הרביעי. גם בשחייה זכו האיטלקים בארבע מדליות. במשחה ל-1500 מטר חופשי ניצח גרגוריו פלטריניירי, ובמדליית הארד זכה גבריאלה דטי. דטי זכה במדליית ארד גם במשחה ל-400 מטרים. רקלה ברוני זכתה במדליית הכסף במשחה ל-10 ק"מ במים פתוחים. פדריקה פלגריני סיימה במקום הרביעי במשחה ל-200 מטר חופשי, וכן סיימה במקום השישי יחד עם נבחרת השליחות ל-100X4 מטר חופשי ובמקום השמיני במשחה השליחות ל-100X4 מטר מעורב. במשחה הגברים ל-10 ק"מ במים פתוחים סיים סימונה רופיני במקום השישי, ופדריקו ואנלי במקום השביעי.
נבחרת הנשים בכדורמים זכתה במדליית הכסף, לאחר שגברה בחצי הגמר 9–12 על נבחרת רוסיה, והפסידה לנבחרת ארצות הברית 5–12 במשחק הגמר. הגברים זכו במדליית הארד, לאחר שהפסידו בחצי הגמר 8–10 לנבחרת סרביה, וגברו על נבחרת מונטנגרו 10–12 במשחק על המקום השלישי. נבחרת הגברים בכדורעף זכתה במדליית כסף, לאחר ניצחון על ארצות הברית בחצי הגמר והפסד למארחת ברזיל במשחק הגמר. הנשים הודחו בשלב הבתים וסיימו במקום התשיעי. בכדורעף חופים זכו דניאלה לופו ופאולו ניקולאי במדליית כסף, לאחר הפסד במשחק הגמר לצמד הברזילאי אליסון צ'רוטי וברונו שמידט. בשלושת טורנירי הזוגות בטניס, הודחו הצמדים האיטלקים בשלב רבע הגמר: פאביו פוניני ואנדראס ספי בטורניר הגברים, שרה אראני ורוברטה וינצ'י בטורניר הנשים ווינצ'י ופוניני בטורניר הזוגות המעורבים.
אולימפיאדות החורף
אף שאירחה את משחקי החורף ב-1956, גם בהם לא בלטו במיוחד הספורטאים האיטלקים. הם זכו ב-3 מדליות, מהן מדליית זהב אחת, כולן במזחלות. באולימפיאדת סקוו ואלי (1960) שבאה אחריה, שבה קנאל-מינוצו וזכתה במדליית ארד, שהייתה היחידה שנרשמה לזכותה של איטליה.
באולימפיאדת סאפורו (1972) זכו האיטלקים ב-5 מדליות, מהן שתי מדליות זהב, ודורגו במקום השמיני בטבלת המדליות. גולש הסקי האלפיני גוסטב תוני זכה במדליית זהב בסלאלום ענק, ובמדליית כסף בסלאלום. בן-דודו, רולנד תוני, זכה במדליית הארד בסלאלום. פאול הילדגרטנר וואלטר פלאיקנר זכו במדליית זהב בלוג', ורביעיית גולשי המזחלות זכתה במדליית ארד.
באולימפיאדת אלברוויל (1992) שיפרו האיטלקים את הישגיהם לכדי 14 מדליות, מהן 4 מדליות זהב, והם דורגו במקום השישי בטבלת המדליות. בסקי אלפיני זכו האיטלקים ב-5 מדליות, מהן 3 מדליות זהב. אלברטו טומבה שמר על תוארו בסלאלום ענק, אך בסלאלום הסתפק במדליית כסף. בסקי אלפיני משולב זכו שני איטלקים, יוזף פוליג וג'אנפרנקו מרטין, בשני המקומות הראשונים. דבורה קומפניוני זכתה אף היא במדליית זהב, בסופר G. גם בסקי למרחקים זכו האיטלקים בהישגים נאים, 8 מדליות, בהן מדליית זהב אחת, בה זכתה סטפניה בלמונדו במירוץ ל-30 ק"מ. בלמונדו גם זכתה במדליית כסף במרוץ המרדף ל-10 ק"מ ובמדליית ארד עם הנבחרת האיטלקית במרוץ השליחות ל-5X4 ק"מ. מרקו אלברלו זכה במדליית כסף במרוץ ל-10 ק"מ, מאוריליו דה צולט זכה במדליית כסף במירוץ ל-50 ק"מ, וג'ורג'ו ונצטה זכה במדליות ארד במרוץ המרדף ל-15 ק"מ ובמרוץ ל-50 ק"מ. ונצטה ואלברלו זכו גם במדליית כסף במרוץ השליחים ל-10X4 ק"מ. בנוסף, זכה צמד גולשי הלוג' במדליית ארד.
באולימפיאדת סולט לייק סיטי (2002) דורגו האיטלקים במקום השביעי בטבלת המדליות, לאחר שזכו ב-13 מדליות, מהן ארבע מזהב. הענף הבולט ביותר היה סקי למרחקים, עם 6 מדליות, שתיים מכל סוג. סטפניה בלמונדו זכתה במדליית זהב במירוץ ל-15 ק"מ, במדליית כסף במירוץ ל-30 ק"מ ובמדליית ארד במירוץ ל-10 ק"מ. במירוץ ל-30 ק"מ הייתה זו גבריאלה פרוצי שזכתה במדליית הזהב. במרוץ השליחים ל-10X4 ק"מ זכתה הנבחרת האיטלקית במדליית כסף וכריסטיאן צורצי זכה במדליית ארד בספרינט. גולשת הסקי האלפיני דניאלה צ'קרלי זכתה במדליית זהב בסופר G, תחרות בה קארן פוצר זכתה במדליית הארד. גולשת שלישית, איזולדה קוסטנר, זכתה במדליית כסף בגלישה במורד. במדליית הזהב הרביעית זכה גולש הלוג' ארמין צגלר, ששיפר את הישגיו מנאגנו. נבחרת השליחים האיטלקית בהחלקה מהירה במסלול קצר זכתה במדליית כסף וגולשת השלג לידיה טרטל זכתה במדליית ארד. לראשונה, זכה צמד איטלקי במדליה אולימפית בהחלקה אומנותית, מאוריציו מרגליו וברברה פוסאר-פולי, מדליית ארד.
באולימפיאדת פיונגצ'אנג (2018) זכו ספורטאי המשלחת ב-10 מדליות מהן 3 זהב. סופיה גוגיה זכתה במדליית זהב בסקי אלפיני בגלישה במורד, אריאנה פונטנה זכתה במדליית זהב בהחלקה מהירה ל-500 מטר במסלול קצר, במדליית כסף עם נבחרת השליחות ובמדליית ארד במרוץ ל-1000 מטר. מיקאלה מיויולי זכתה במדליית זהב בסנואבורד קרוס.
סייסמולוגיה
בכוכב הלכת מאדים מתבצעים מחקרים סייסמולוגיים באמצעות הגשושית InSight, החל מסוף נובמבר 2018.
אלגה
היסטוריה
ב-10 בפברואר 1934 התקבלה אלגה ככפר עבודה, וב-1961 הוכרזה אלגה כעיירה.
רפאל דלה-פרגולה
קורות חיים
במקביל ללימודיו, בשנת 1903 מונה לשמש כרב הקהילה היהודית בגוריציה שבאיטליה, ושימש בתפקיד זה במשך שבע שנים, שבמהלכן נישא לעליזה פריסטר, ילידת העיר.
חלקו בהקמת גדוד נהגי הפרדות
הודות הביקוש לגיוס צעירים יהודים מאלכסנדריה לצבא הבריטי במסגרת מלחמת העולם הראשונה, נערך בביתו של הרב דלה-פרגולה דיון שבו השתתפו זאב ז'בוטינסקי, יוסף טרומפלדור ובכירים נוספים מהתנועה הציונית, ובכך הגו את רעיון הקמת גדוד נהגי הפרדות. בחודש מרץ 1915 ערך הרב דלה-פרגולה כינוס גדול, שבו נאם ועודד צעירים יהודים רבים מהפליטים ששהו במצרים להתגייס לצבא. צעירים אלו היוו את המרכיב העיקרי בגדוד - כ-350 פליטים וכ-150 צעירים מאלכסנדריה. הודות להשפעתו על גיוס המתנדבים לגדוד, קיבל את התואר רב צבאי לשם כבוד, וב-1 באפריל 1915 השביע את 500 לוחמי הגדוד, וחילק להם חוברת ובה כללי התנהגות ללוחם היהודי.
סוף ימיו ומשפחתו
ממלא מקומו ברבנות באלכסנדריה באופן זמני היה סגנו, הרב אברהם אביכזיר, ולאחר מכן באופן קבוע החליפו הרב דוד פראטו.
תחום שבת
בהמה וכלים בשותפות
ניתן לזכות חפצים לאחרים קודם כניסת השבת או החג על ידי אחר, על מנת שתחום השבת שלהם יהיה כתחום השבת של אחרים ולא כתחום השבת של בעליהם בעת כניסת השבת או החג.
תחום ד' אמות
לכל אדם יש תחום ד' אמות סביבו. לדין זה יש משמעות אם אדם יצא מחוץ לתחום השבת שלו, כך שיש לו תחום נוסף של ד' אמות, שבו מותר לו להלך ולטלטל. דין זה נלמד מדברי משה לבני ישראל: "שבו איש תחתיו", דבר שנאמר אף ליוצאים ללקוט מן מחוץ לתחום שבת, וד' אמות היא מידתו של אדם כשפושט ידיו ורגליו.
אדם ששוהה בתוך שטח התחום במחיצה שהוקמה להקפת שטח מיושב, כגון בתוך בית, חצר, עיר מוקפת חומה או יישוב שהוקף בעירוב, כל השטח התחום במחיצה נחשב כד' אמות, וכולו נחשב לו כתחום ד' אמות, ו-2000 האמות של תחום שבת נמדדות מחוץ לשטח זה. דין זה הוא אף אם המחיצה מקיפה שטח יישוב גדול ביותר. מחיצה שמקיפה שטח בלתי מיושב מועילה כדי שהשטח המוקף יחשב כד' אמות רק אם היא מקיפה שטח של עד בית סאתיים, ולא שטח גדול יותר.
היתרים ליוצא בשוגג ובאונס מתחום השבת
היתר נוסף הוא לאדם שיצא חוץ לתחום שלא במזיד, ונצרך לנקביו. במקרה זו האדם רשאי לצאת מתחום ד' אמותיו עד שימצא מקום מתאים. היתר זה הוא מכח כבוד הבריות, שהוא שיקול להקל בדברים שתוקף איסורם הוא דרבנן. מאחר שהותר האדם לצאת מתחום ד' אמותיו, הוא רשאי לחפש מקום מתאים שנמצא גם בתוך תחום השבת המקורי, וכיוון שנכנס חזרה לתוך תחומו, הרי הוא כמי שהחזירוהו באונס לתוך תחומו, ותחום השבת שלו חוזר להיות תחום השבת המקורי. גם היתר זה הוא דווקא למי שלא יצא במזיד מתחום השבת.
הבלעת תחומין
הבלעת תחומין (או הבלעת תחומים) היא עיקרון בדיני תחום שבת, ולפיו אם ישנה חפיפה כל שהיא בין תחומי שבת של אדם אחד, רואים את שני התחומים כתחום אחד והאדם רשאי להלך בכולו.
סימביוזה
סימְבְּיוֹזָה (symbiosis, מיוונית: συμβίωσις, יחד + חיים) או צַוְתָּאוּת, היא סוג של יחסי גומלין בין מינים שונים של אורגניזמים החיים בצוותא, בצמידות, במשך תקופה ארוכה. קיים מצב שבו שני הסמביונטיים מפיקים תועלת זה מזה, וקיים מצב אחר שבו רק סימביונט אחד מפיק תועלת והשני אינו מושפע לטובה או לראה. קיים גם מצב שלישי שבו אחד הסימביונטים ניזוק. הצוותאות קיימת בין מינים השייכים לממלכות שונות, כגון סימביוזה בין צמחים ובעלי חיים, בין חיידקים וצמחים, בין פטריות וצמחים, בין בעלי חיים ממינים שונים או שייכים לאותה הממלכה: כל אחד מהאורגניזמים המשתתפים בקשר סימביוטי קרוי צַוְתַּאי-סִימְבִּיּוֹנְט. בתחילה, תופעת הסימביוזה התייחסה רק למקרים בהם השותפים זכו ביתרון לעומת חיים עצמאיים. במשך הזמן ההגדרה הורחבה על מנת לכלול את כל סוגי הצותאות.
מקור המונח סימביוזה
החוקר היינריך אנטון דה ברי טבע לראשונה את המונח סימביוזה בשנת 1879, כאשר חקר את היווצרות החזזיות וקבע שזוהי צורת חיים בסימביוזה של שני האורגניזמים המשתיכים לשתי הקבוצות אצות ופטריות. את המונח סימביוזה הוא הגדיר כ”חיים בצוותא של אורגניזמים שונים”. הוא הודיע על כך במונוגרפיה שפרסם ב־1879, ובתרגום לעברית נקראה "תופעת הסימביוזה". את החלופות העבריות צַותָּאוּת וצַוְתַּאי (עבור סימביונט) גזרה האקדמיה ללשון העברית ב-2009 מן המילה הארמית צַוְותָּא (בעברית: צוות), המצויה בסִפרות חז"ל. עשרות שנים קודם לכן הציע המילונאי ראובן אלקלעי את חידושו במונח "שִׁיתּוּפָנוּת" ואת שם התואר הנגזר "שִׁתּוּפָנִי".
בולגריה אייר
בולגריה אייר היא חברת התעופה הלאומית של בולגריה. בסיסה הראשי נמצא בנמל התעופה של סופיה. החברה מפעילה טיסות לאירופה, לצפון אפריקה, ולמזרח התיכון.
תולדות החברה
החברה נוסדה בשנת 2002, לאחר התפרקות חברת התעופה הלאומית של בולגריה עד לאותה שנה, "בלקן בולגריאן איירליינס", שנקלעה לקשיים כספיים, נמכרה לאיש העסקים הישראלי גד זאבי ונסגרה. עם הקמתה של החברה החדשה היא הוכרזה כחברת התעופה הלאומית של בולגריה. החברה החלה את פעילותה בדצמבר אותה שנה.
מאט בארנס
קריירה ב-NBA
ב-1 באוקטובר 2004 חתם בארנס בסקרמנטו קינגס כשחקן חופשי. בקינגס הוא שיחק 43 משחקים, מהם הוא פתח בחמישייה ב-9. במשחקים האלו הוא קלע 3.8 נקודות והוסיף 3.1 ריבאונדים בממוצע למשחק. במהלך אותה עונה הוא הועבר בטרייד לפילדלפיה 76', ביחד עם כריס ובר ומייקל בראדלי, בתמורה לבראיין סקינר, קני תומאס וקורליס ויליאמסון. הוא לא שיחק במדי הסיקסרס, שכן הוא היה פצוע בגיד בברכו, והוא שוחרר ממדיהם.
ב-9 בדצמבר, 6 ימים לאחר ששוחרר מהניקס, חתם בארנס בשנית בפילדלפיה 76'. בעונה זו הוא הספיק לשחק 50 משחקים במדי הסיקסרס, וקלע 3.0 נקודות בממוצע למשחק.
ג'רי אשוורת'
ג'רלד הווארד "ג'רי" אשוורת' (שם מלא באנגלית: Gerald Howard "Gerry" Ashworth; נולד ב-1 במאי 1942) הוא אתלט יהודי-אמריקאי בעבר, אלוף אולימפי ושיאן עולם (טוקיו 1964) בריצת שליחים 4x100 מטר.
יאנקי דודל דנדי
יאנקי דודל דנדי (באנגלית: Yankee Doodle Dandy) הוא סרט מוזיקלי-ביוגרפי משנת 1942 בהפקת האל ואליס וג'ק וורנר עבור האחים וורנר, המגולל את סיפור חייו של השחקן-זמר-רקדן-מחזאי-פזמונאי-מלחין-אמרגן ג'ורג' מ. קוהאן. את הסרט ביים מייקל קורטיז ומככבים בו ג'יימס קאגני בתפקיד הראשי (זכה עבורו בפרס אוסקר לשחקן הטוב ביותר), ג'ואן לזלי וולטר יוסטון, שהיה מועמד לפרס אוסקר לשחקן בתפקיד משני עבור תפקידו בסרט זה.
תוכני הסרט והפקתו
הסרט נקרא על שם השיר "Yankee Doodle Dandy" שכתב קוהאן בשנת 1904 ללחן שיר העם "יאנקי דודל". השיר הפטריוטי, הכולל הצהרה בדבר האושר שבהיות אמריקאי ש"נולד בארבעה ביולי", הפך לסמלו של קוהאן. מלבד שיר זה כולל הסרט את להיטיו הגדולים של קוהאן: "Give My Regards to Broadway", "You're a Grand Old Flag" ו-"Over There".
פרסים ומועמדויות
בשנת 1993 נבחר הסרט להכלל בארכיון הלאומי לסרטים של ספריית הקונגרס תוך הכרה בערכו האמנותי, התרבותי, ההיסטורי והאסתטי.
ב-2009 נמנה במקום השלישי ברשימת "עשרת הסרטים הגדולים ביותר אודות אמריקה" של האתר "Sound on Sight"
אפיקיון
מאפיינים
הטרף העיקרי שלו היה גמליים נכחדים כמו האייפיקמלוס הגבוה, סוסיים קדומים וקרנפיים שרעו בערבות אמריקה של המיוקן.
מיכה יוסף ברדיצ'בסקי
יצירתו
ברדיצ'בסקי כתב בדרך כלל בעברית והיה קנאי לתרבות העברית ועצמאותה, מבלי להתבטל בפני תרבות הגוים, גם אם הטיף לפתיחת עולמם של הצעירים בפני התרבות האירופית. אך בשנים 1902 - 1906 חלה תפנית מפתיעה בלשון הכתיבה שלו, והוא החל לכתוב גם ביידיש. נראה שהביקור שערך עם אשתו החדשה בדובובה, עיירת הולדתו, בשנת 1902, עורר בו את ההתקרבות המחודשת לשפת ילדותו, כפי שהוא עצמו מעיד. בשנת 1907 מיצה הניסיון הזה את עצמו, והוא חזר לכתוב בעברית.
החלטה 242 של מועצת הביטחון של האו"ם
ניסוח ההחלטה
בנוסח הצרפתי נכתב "השטחים" בה"א הידיעה, אך מאחר שהדיונים על החלטה 242 התקיימו באנגלית, על פי כללי הדיפלומטיה הבינלאומית זהו הנוסח התקף.
בעיית הפליטים
בעקבות מלחמת העצמאות נמלטו או גורשו רבים מערביי ארץ ישראל לארצות ערב השכנות. הם שוכנו במדינות ערב במחנות פליטים בעלי רמת תשתיות ושירותים נמוכה, וסבלו מעוני, הזנחה וצפיפות יתר. רוב מדינות ערב, למעט ירדן, לא אפשרו הגירה של הפליטים אל מחוץ למחנות או שיקום חייהם של הפליטים אלא החריפו את הבעיה, ועם השנים נולדו דורות נוספים של פליטים פלסטינים חסרי אזרחות.
ויילס (אונטריו)
הכפר נבנה על מענק הקרקע של ד"ר ג'יימס סטיוארט, מגדוד המלך המלכותי בניו יורק. בין השנים 1810 ל-1957, חמישה דורות של משפחת סטיוארט התגוררו במקום. נכדו של דוקטור סטיוארט, ג'יימס ירש את האתר והוא בנה בית וחנות, ומאוחר יותר בית מלון. הוא גם תרם את המגרש עבור הכנסייה הפרסבטריאנית. שתי כנסיות לבנים עמדו בוויילס שנות ה-50 של המאה ה-20: הכנסייה האנגליקנית של סיינט דייוויד והכנסייה המאוחדת של סיינט מארק היו ציוני דרך בולטים בכפר.
פיטר פן (סרט, 1953)
עלילת הסרט
טינקר בל, שלא הייתה כלל מרוצה מהתפתחות היחסים בין פיטר לוונדי מגיעה למקום המחבוא ומספרת לילדים האבודים שפיטר הורה לפגוע בוונדי. הילדים האבודים מנסים לפגוע בוונדי המתקרבת במעוף דברים שונים והיא נופלת וכמעט נהרגת אך ניצלת ברגע האחרון על ידי פיטר. פיטר כועס מאוד על טינקר בל, המאשים אותה בבגידה ומודיע לה שהיא מוחרמת. טינקר בל עפה משם בכעס.
בספינה משכנע הוק את טינקר בל בדברי חלקלקות לגלות את מקום המחבוא של פיטר פן והילדים האבודים. הוא מבטיח לה לחטוף את וונדי ולהפליג יחד עימה מארץ לעולם לא לעולמים. טינקר בל מגלה לו את מקום המחבוא של פיטר והילדים (מתחת ל"עץ התליין"), והוא מיד כולא אותה.
יצחק אייזיק ליבס
ביוגרפיה
נולד בגריידינג שבגליציה לבינה ולרב אברהם יעקב ליבס מחסידי בעלז. אביו היה אב בית דין בבילקמין שבגליציה, דור שישי לרב אלעזר הורוויץ וצאצאו של הרב יצחק הלוי הורוביץ. בצעירותו למד אצל אביו ובגיל 14 עבר ללמוד בישיבתו של הרב יוסף קליגר רבה של גריידינג. עמו למדו בתקופה זו, אברהם ישכר אנגלרד, לימים האדמו"ר מראדזין; וחיים מאיר יחיאל שפירא, לימים רב ואב"ד נארול. נסמך לרבנות בידי הרב קליגר ובידי הרב זלמן סורוצקין.
מזכיר
מזכיר הוא תפקיד שלו משמעויות אחדות. במשמעות הנפוצה זהו עובד העוסק בענייני המנהלה (אדמיניסטרציה) של ארגון או אחת מיחידותיו, או עומד בראש הארגון (מזכיר כללי).
הילמה גרנקוויסט
מחקריה
גרנקוויסט ערכה עבודת שדה בשיטה שפיתח האתנולוג ברוניסלב מלינובסקי במחקריו באיי טרוֹבּריינד, מול חופי גינאה החדשה, ואשר זכתה לתהודה גדולה ולחסידים. עיקריה היו חיים בקרב בני הקבוצה הנחקרת תוך תצפית משתתפת בשגרת חייהם ובתרבותם, ובבסיסהּ עמדה התפיסה הידועה כפונקציונליזם, לפיה התרבות פועלת כדי לענות על צורכיהם של יחידים ולא דווקא של החברה. יודגש כי גרנקוויסט מיעטה מאוד בדיונים תאורטיים בכתביה. דני רבינוביץ טוען שבניתוח ממצאיה לא נמצא שימוש של ממש ברעיונות הפונקציונליסטים מבית מדרשם של ברוניסלב מלינובסקי וריימונד פירת, אצלם למדה ב-LSE ב-1938.
ב-1931 פרסמה גרנקוויסט את הכרך הראשון של ספרהּ "חיי נישואין בכפר פלסטיני". הכרך השני, שהוקדש אף הוא לנושא השידוכים, הנישואים, הגירושים וכו', ראה אור ב-1935. ב-1939 ראה אור בסטוקהולם ספרהּ (בשפה השוודית) "חיי המשפחה הערבית", שזיכה אותה בפרס בתחום הספרות המדעית הפופולרית מטעם האגודה לספרות שוודית בפינלנד. עבודתה של גרנקוויסט התעכבה במהלך מלחמות החורף וההמשך בפינלנד ובשנות המצוקה אחריהן. ב-1947 פרסמה את "לידה וילדוּת בקרב הערבים", וב-1950 – את "בעיות של ילדים בקרב הערבים". בסוף 1959, 28 שנים לאחר שעזבה את ארטאס, והיא בת 69, חזרה גרנקוויסט לכפר למשך ארבעה חודשים. לאחר מכן פרסמה את ספרה האחרון על המקום, "מוות וקבורה אצל המוסלמים". מלבד חיבורים אלה כתבה שני ספרים כלליים על ארץ ישראל ועל עבודתה בה. מאמרים פרי עטה פורסמו בעיתונות מדעית, בהם רבעון הקרן לחקר ארץ ישראל ושנתון המכון האוונגלי הגרמני (Palästinajahrbuch).
אלון אופיר
שחקן תיאטרון
בתיאטרון הבימה גילם בין השאר את אנטוניו בהסוחר מוונציה, את מוצרט ב"אמדיאוס", את פדוטיק ב"שלוש אחיות" של צ'כוב. בתיאטרון באר שבע גילם, בין השאר, את באטרפליי ב"מאדאם באטרפליי", עיבוד תיאטרלי לאופרה הנודעת של פוצ'יני. בתיאטרון הספרייה גילם את סוטין ב"מודיליאני", את טום ב"דלתות", את מקהלת היחיד ב"אנטיגונה", את אלג'רנון ב"חשיבותה של רצינות", ואת גורינג ב"בעל אידיאלי", שניהם מחזות של אוסקר ויילד. כמו כן גילם את דודי במחזמר "גריז" ובהצגות רבות נוספות.
במאי תיאטרון
בתחילת שנות ה-2000 עבר גם לבימוי הצגות תיאטרון, שם בולט בעבודותיו ההצגה, "מר גרין", שנבחרה להצגת השנה לשנת 2001 בטקס פרסי התיאטרון הישראלי. ביים גם את "פרק ב" של ניל סיימון. ב"תיאטרון בית ליסין" ביים את "ריקוד בשישה שיעורים", "אהבה ממבט שלישי", "החדר הכחול", "החולה ההודי" ו"ארוחת פרידה". ביים גם לתיאטרון חיפה את "בנות@עובדות" ולתיאטרון באר שבע את "לא כולל שינה". בנוסף, ביים בתיאטרון "בית צבי" ובתיאטרון הקיבוץ. ביים גם הצגות בבית הספר "תלמה ילין" ומופעים צבאיים.
בעקבות חילוקי דעות כספיים הודיע אופיר כי הוא עוזב את "תיאטרון בית ליסין" בתום הפרימיירה להצגה "החולה ההודי" אותה ביים (פברואר 2006). צעד זה גרם לו לשקול פרישה מוחלטת מתיאטרון, אולם בשנת 2007 הוא שב וביים את ההצגה "החותנת" בתיאטרון הבימה, וחצי שנה אחר כך (יולי 2008) את ההצגה "שעה יפה ליוגה" (מאת אילנה ברנשטיין).
בשנת 2008 אופיר העלה הצגת יחיד בתיאטרון הסימטה על פי ספרו של אשר קרביץ - הכלב היהודי. לקראת חגיגות התשעים של תיאטרון הבימה, ביים אופיר את המופע "בראבו - תשעים שנה לתיאטרון הבימה". במופע זה משולבים שירים מתוך מחזות זמר והצגות מוזיקליות שעלו במהלך שנות קיומו של התיאטרון. הוא השתתף גם בהעלאה מחודשת של מופע שירי נתן אלתרמן, שוק המציאות בתיאטרון רמת גן.
בשנת 2012 ביים ושיחק במחזה "סיפור אהבה בשלושה פרקים" מאת הארווי פירסטיין. באותה שנה ביים את המחזה "קיזוז" מאת אילן חצור, שעלה בתיאטרון הקאמרי.
חטיף תפוחי אדמה
חטיפי תפוחי האדמה בישראל
שוק חטיפי תפוחי האדמה מוערך בכ-250 מיליון ש"ח בשנה, והמאבק על נתחי שוק בתחום זה בישראל הוא בעיקר בין החברות עלית לאסם.
אנטארקטיקה הארגנטינאית
היסטוריה וגאוגרפיה
הטריטוריה היא חלק מפרובינציית טיירה דל פואגו (ארץ האש) של ארגנטינה.
תביעת הריבונות של ארגנטינה
ארגנטינה החלה לפעול באנטארקטיקה במחצית השנייה של המאה ה-19, וההתעניינות באזור החלה עוד קודם - במאה ה-18 - תקופה בה אוניות דיג ארגנטינאיות יצאו מנמל בואנוס איירס לאזור איי שטלנד הדרומיים בחיפוש אחר שדות דיג.
אוכלוסין
ב-7 בינואר 1978 נולד בבסיס אספרנסה בטריטוריה אמיליו מרקוס פלמה - האדם הראשון שנולד ביבשת אנטארקטיקה. מסיבה זו מוזכר פלמה בספר השיאים של גינס.
עלייה לרגל
עלייה לרגל בנצרות
על פי הנט (Hunt), המניע העיקרי לעלייה הנוצרית היה סקרנות אינטלקטואלית נוסח המסעות הפגאניים, אך בשונה מן המסעות הפגאניים, רצון הצליין הנוצרי להתחבר למקום הקדוש דווקא דרך העבר, בתיווך הטקסט המקראי ובחוויה העבר על תפארתו ולא על שרידיו הפיזיים. מבקרים, תיירים וחוקרים הפכו לעולי רגל נוכח המפגש עם המקומות הגאוגרפיים שמצוינים במקרא. ניסיונם של העולים להתחקות אחר ישו, העולה לרגל הנוצרי הראשון – מושא לחיקוי על ידי העולים, דרך הקורות אותו בברית החדשה "שדרגה" את הביקור ההיסטורי לחוויה דתית צרופה, בבקרם בעץ התאנה, גת שמנים ובכנסיית הקבר, חוו את ימיו האחרונים של המשיח הנוצרי, מאות שנים לאחר עלייתו השמימה. המקום הקדוש משמש עדות לאוונגליונים כך שהביקור בהם משמש בשני כיוונים: לבקיאות בכתבי הקודש מחד, ומאידך להעצמת החוויה הדתית. הירונימוס לוקח את הרעיון בצורה קיצונית יותר. הוא אינו מקנה למקום הקדוש ערך מיוחד משלו, אלו תולה בביקור ערך דידקטי, העלייה נופכת בביקור ערך בעיקר כאמצעי להבנה חווייתית של המאורעות המקראיים, של הטקסט.
הרצאות על הפילוסופיה של ההיסטוריה העולמית
הרצאות על הפילוסופיה של ההיסטוריה העולמית (בגרמנית: Vorlesungen über die Philosophie der Weltgeschichte) הוא חיבור פילוסופי המבוסס על הרצאותיו של גאורג וילהלם פרידריך הגל באוניברסיטת ברלין בשנים 1822, 1828 ו-1830. בהרצאותיו הגל דן בהיסטוריה העולמית על מנת להראות שהיא תבונית ושההתקדמות הטבעית של ההיסטוריה נובעת מהשפעתה של "הרוח המוחלטת".
היסטוריה כתובה
הגל מתחיל בהבחנה בין שלוש שיטות או מתודות לכתיבת היסטוריה:
היסטוריה רפלקטיבית
היסטוריה רפלקטיבית נכתבת במרחק טמפורלי כלשהו מהמושאים ההיסטוריים אודות כותבים. אולם, מבחינת הגל, לצורת היסטוריה זו יש נטייה לכפות את הדעות הקדומות והרעיונות התרבותיים של תקופת ההיסטוריונים על ההיסטוריה שעליה משקף ההיסטוריון. כלומר, היא מסכנת באנכרוניזם.
תיאודיציה
התכנון האולטימטיבי של העולם הוא כזה שהרוח המוחלטת כמעין אלוהים, מכירה את עצמה והופכת לעצמה במלואה בתוך ובאמצעות הניצחונות והטרגדיות של ההיסטוריה. להגל ברור שההיסטוריה אינה מייצרת אושר, "ההיסטוריה היא לא האדמה שבה צומח האושר. תקופות האושר שבו הן הדפים הריקים של ההיסטוריה"; וכן, הוא מאפיין את ההיסטוריה כמשטח-שחיטה ( Geschichte als Schlachtbank). אף על פי כן, ההיסטוריה מאפשרת להשיג את התבונה. הגל כותב כי עלינו קודם כל לדעת מהי התכנון האולטימטיבי של העולם באמת, ושנית, עלינו לראות שהתכנון הזה התממש ושהרוע לא הצליח לשמור על עמדה שווה לצדו. לראות את התבונה בהיסטוריה זה להיות מסוגל לתת דין וחשבון על הרוע שבתוכה בחשבון אחרון. הגל כתב כנגד "ההיסטוריונים המקצועיים" בתקופתו, כמו לאופולד פון ראנקה. הוא מציין כי ההבנה ובעקבות כך כתיבת ההיסטוריה נשענת תמיד על מסגרת. הגל טען כי הוא חושף בגלוי מהיא מסגרת המחשבה שלו ומסביר אותה, בניגוד להיסטוריונים רבים שמסתירים אותה ולא מודים שהם נשענים על מסגרת כזו.
פרוטוקול סיגנל
מהלך הפרוטוקול
פרוטוקול סיגנל מחולק למספר שלבים, או "מצבים":
פרוטוקול דיפי-הלמן משולש (X3DH)
הפרוטוקול פועל בעקום אליפטי מסוג עקום 25519 או עקום 448. בנוסף הפרוטוקול משתמש בפונקציית הגיבוב SHA-256 או SHA-512 לפי בחירה ובפונקציית קידוד מוסכמת לייצוג המפתחות הציבוריים. ההנחה לפני שהפרוטוקול מתחיל היא שאליס ובוב רשמו את המפתחות הציבוריים שלהם בשרת.
מחגר משונן כפול (Double Ratchet)
ראצ'ט דיפי-הלמן (בקיצור DH) הוא ראצ'ט אסימטרי המבוסס על שיתוף סוד בשיטת דיפי-הלמן והוא מספק ביטחון עתידי. ידיעת מפתח אחד אינה תורמת דבר לניחוש המפתח הבא. לכן את הסוד המשותף שנולד כתוצאה מהראצ'ט האסימטרי מערבבים עם הקלט ל-KDF ומחשבים מפתח שורש חדש איתו אפשר להתחיל שרשרת מפתחות חדשה ואז ממשיכים עם הראצ'ט הסימטרי עד לסבב הבא וחוזר חלילה. לכל הודעה מצורף כותר המכיל מפתח ציבורי ארעי טרי של השולח. כאשר ההודעה מתקבלת, המקבל משלים את הראצ'ט האסימטרי על ידי הכנת מפתח ציבורי ארעי משלו אותו הוא מצרף להודעה הבאה שהוא שולח. בתהליך זה המתנהל כמו "פינג פונג", כל צד שולח בתורו מפתח חדש והצד השני מפעיל את פונקציית דיפי-הלמן כדי לגזור את מפתח הראצ'ט האסימטרי הבא בתור ובד בבד מכין את המפתח לראצ'ט האסימטרי הבא.
דיטר ויסליצני
השמדת יהודי סלובקיה
במשפטו טען ויסליצני כי בתחילה האמין שהיהודים נשלחים למחנות עבודה, אבל כשראה שנשלחות משפחות שלמות לאושוויץ הוא ביקש פגישה עם אייכמן, ובפגישה זו הודה אייכמן שהיהודים נשלחים להשמדה. הוא הראה לו מסמך סודי המיועד לריינהרד היידריך והחתום על ידי היינריך הימלר, ובו כתוב כי הפיהרר החליט שיש להתחיל מיד בפתרון הסופי של שאלת היהודים. אייכמן הסביר לו מה הכוונה ב"פתרון הסופי", וכאשר ויסליצני אמר "ירחם עלינו האלוהים אם אויבינו יעשו דבר דומה לעם הגרמני", השיב לו אייכמן: "אל תהיה סנטימנטלי, זו פקודת הפיהרר".