cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Hanging by a Moment
Hanging by a Moment הוא הסינגל הרשמי הראשון של להקת הרוק אלטרנטיבי לייפהאוס.
טרסוס
גאוגרפיה
טרסוס ממוקמת 25 ק"מ מזרחית לעיר מרסין וכ-40 ק"מ מערבית לאדנה על הדרך הראשית שלאורך חופי הים התיכון, ובסמוך למקום בו זו נפגשת עם הדרך העולה צפונה לכיוון שערי קיליקיה אשר שימשו והמשמשים גם כיום כמעבר העיקרי דרך הרי הטאורוס. המרחק בין טרסוס לשערי קיליקיה הוא כ-40 ק"מ בלבד. העיר שוכנת כ-25 ק"מ מצפון לחופי הים התיכון והאקלים השורר בה הוא אקלים ים תיכוני אופייני.
היסטוריה
הערבים השתלטו על טרסוס במאה ה-7 והחזיקו בה עד שנת 965 עת שבה לחזקת האימפריה הביזנטית. לאחר מכן נכבש האזור על ידי הסלג'וקים, הצלבנים ולבסוף היה לחלק מממלכת קיליקיה הארמנית. השליטה הבא בתור הייתה הנסיכות הבייליקית של רמזנאואולו (Ramazanoğlu), ולבסוף עברה העיר לשליטת האימפריה העות'מאנית. זו שלטה בה מ-1517 עד נפילתה, למעט למשך מספר שנים במאה ה-19 עת נכבשה על ידי אבראהים פאשא. בתקופה זו החל גידול כותנה במישורים שסביב העיר והיא שגשגה. עם זאת העיר ירדה מגדולתה ודלתת נהר הטרסוס צ'אי הפכה לביצה. לאחר הקמת טורקיה שבה העיר לצמוח. הביצות יובשו, הוקמו דרכים חדשות והעיר חוברה לרשת מסילות הרכבת.
סידני פולאק
סידני פולאק (באנגלית: Sydney Pollack; 1 ביולי 1934 – 26 במאי 2008) היה במאי, מפיק ושחקן קולנוע אמריקני-יהודי. פולאק זכה בפרס אוסקר על בימוי הסרט "זיכרונות מאפריקה" ב-1985.
ביוגרפיה
נולד בקיץ 1934 בלאפאייט שבאינדיאנה לזוג מהגרים יהודים מאוקראינה, רבקה (מילר) ודויד פולאק. בגיל 18 החל ללמוד משחק ובשנים 1952–1954 למד תיאטרון בניו יורק. החל את הקריירה כשחקן תיאטרון בשנות ה-50. בתחילת שנות ה-60 היה לבמאי טלוויזיה מצליח ואף זכה בפרס אמי על בימוי הסדרה "בוב הופ מציג את תיאטרון קרייזלר". פולאק, שהיה גם פסנתרן ג'אז, נכנס לתעשיית הקולנוע כשחקן בדרמת המלחמה "מאחורי קווי האויב" (1962), כשלצידו שחקן צעיר נוסף שזו הופעתו הראשונה בקולנוע – רוברט רדפורד. השניים הפכו לחברים קרובים מאוד וכאן החל שיתוף פעולה פורה בין השניים, כשפולאק מביים ורדפורד מככב בחמישה מסרטיו.
שטפן וייל
ביוגרפיה
וייל נבחר לתפקיד ראש ממשלת המדינה ב-19 בפברואר 2013 בתמיכת מפלגתו ומפלגת הירוקים. הוא נבחר שנית לתפקיד בנובמבר 2017 בתמיכת המפלגה הסוציאל-דמוקרטית וה-המפלגה הנוצרית-דמוקרטית.
הר ואסקו
גובהו של ההר 1,170 מטרים מעל פני הים.
מנחת חוטא
המקור בתורה
המקור בתורה למנחה זו, כתוב בפרשת צו. בפרשה העוסקת בדיני קרבן חטאת, נוסף ציווי פרטי בנוגע לאדם שאין לו כסף לקנות כבש או עז לקרבן, ואפילו לא שני בני יונה או תור, שכן הוא עני מרוד:
מרכז (תורת החבורות)
בתורת החבורות מרכז החבורה G היא קבוצת כל האיברים, שמתחלפים עם כל איברי G:. המרכז הוא תמיד תת חבורה נורמלית ואבלית של G.
הגירה פנימית
שימושים אחרים של המושג
המשוררת סבינה מסג ציטטה את עמוס עוז, שלדבריה אמר על נטייתה לניתוק מסביבתה, מהאקטואליה, מהחדשות, מהחברה: "נדמה לי שעמוס עוז אמר עלי שזה כמו ירידה [גלות] פנימית".
לאוורת קייב-פצ'רסק
כנסיית השילוש
המבנה הוקם בשנים 1106–1108 מעל הכניסה הראשית למתחם וכחלק מביצוריו. הוא הוקם בידי נכדו של הנסיך הגדול של צ'רניגוב אשר ויתר על תוארו והיה לנזיר במשך 36 שנים. הוא גם הקים בית חולים של המנזר, ולאחר הריסת קתדרלת המנזר בידי המונגולים במאה ה-13 הייתה כנסייה זו לכנסייה הראשית של המתחם. במהלך עבודות השיפוץ במאות ה-17 וה-18 הוחלפה הכיפה על עיטוריה הפנימיים, ובשנת 1725 הוצבה נברשת גדולה ל-16 נרות. במהלך השנים 1730–1740 צוירו פרסקות בגם חלק הפנימי של הכנסייה, והם מבוססים על אירועים מהברית החדשה ועל המסורת האוקראינית. בשנים 1957–1958 נערכו עבודות שיקום נרחבות שכללו את שיקום העיטורים, התקנת כיסוי זהב חדש על הכיפה וחידוש ציורים חיצוניים.
כנסיית המציל בברסטוב
ברסטוב שימש כאחד ממעונותיהם של הנסיך הגדול ולדימיר מונומך ושל צאצאיו. עוד שכן במקום מנזר שנזכר כבר בשנת 1073. שנת בנייתו של המבנה הנוכחי אינה ידועה בוודאות, אך רוב ההיסטוריונים משערים שהוא נבנה בתקופת הנסיך ולדימיר מונומך, והוא דומה מאוד לכנסיות אחרות שנבנו באותה תקופה. הכנסייה הייתה גדולה מרוב הקתדרלות של קייב במאה ה-12, וכללה שלושה אפסיסים וככל הנראה גם שלוש כיפות. הקיר המערבי נותר ללא פגע עד היום. ההיסטוריונים בדעה שהכנסייה נחשבה לחדשנית בנוף האדריכלי של קייב, ונראה כי האדריכלים ביקשו להדגיש את קוויו האנכיים של המבנה, בדומה לכנסיות שנבנו בסגנון גותי. לאחר מותו של ולדימיר מונומך, נותרה הכנסייה בבעלות משפחתו, ולפחות שלושה מצאצאיו קבורים בה. בשנת 1240, במהלך הכיבוש המונגולי, ניזוקה הכנסייה, ונזקים נוספים נגרמו בשנת 1482 כאשר הטטרים של קרים פלשו לעיר. כתוצאה מכך קרסו קירות הכנסייה והיא לא שוקמה עד למאה ה-17. בשנים 1640–1642 נבנתה הכנסייה מחדש בסגנון הבארוק האוקראיני תוך שילוב הקיר המערבי של הכנסייה המקורית. הכנסייה החדשה קטנה מהמקורית וכוללת חמש כיפות. האמנים שהוזמנו לשם כך מיוון ציירו פרסקות על קירות הכנסייה, והידוע שבהם מתאר את פטרו מוהילה, מיטרופוליט קייב ממוצא רומני ששיקם את כנסיות קייב במאה ה-17. החלקים הפנימיים של הכנסייה חודשו פעמיים במהלך 1751–1752 ו-1813–1814, ובאותה התקופה התווסף גם מגדל פעמונים בן שתי קומות. בשנת 1909 עברה הכנסייה שיקום משמעותי שנמשך חמש שנים. באותה תקופה נוקו יסודותיה של הכנסייה המקורית וחזית הכנסייה שופצה במטרה להבליט את חלקי הבניין מהמאה ה-12. עתה הכנסייה מהווה חלק מהמוזיאון ותפילות מתקיימות בה בימי ראשון בלבד.
הנס אוסטר
קורות חייו
היטלר גילה ב-4 באפריל 1945 את יומניו של קנריס ובהתקף זעם הורה לדון אותם בבית דין מיוחד של האס אס. ב-8 באפריל נערך במחנה פלוסנבירג משפט ראווה לאוסטר, קנריס ובונהופר. השלושה נידונו למוות, למרות שהאס אס לא היה מוסמך לשפוט אותם וההליך המשפטי היה בלתי-חוקי אפילו לפי החוקים הנאצים. השלושה הוצאו להורג בתלייה ב-9 באפריל. כדי להשפיל את הנידונים ולשעשע את אנשי האס אס, נאלצו השלושה להתפשט ולצעוד בעירום אל הגרדום. עד ראייה, קולונל דני בשם לונדינג, סיפר כי חזה בתלייתם.
נחל מערות
הרצף הפרהיסטורי
התקופות והתרבויות הארכאולוגיות שהגדירו גארוד וממשיכיה באתרי נחל מערות הן:
מבצע קונדור
התגובות למבצע
לאחר המבצע התעוררו תגובות חריפות כלפי המשטרים שהוצאו לפועל את המבצע וכלפי סוכנות הביון האמריקאית שכלפיה נטענו טענות שסייעה במבצע.
סופי מוסקוביץ'
ביוגרפיה
עוד בתקופת לימודיה באוניברסיטה הושפעה מוסקוביץ' מתפיסה אמנותית של חלוצי תיאטרון האוונגרד, הבמאים יבגני וכטנגוב ווסוולוד מיירהולד. בהשראת שיטתו של מיירהולד יצרה מוסקוביץ' מתודת המשך, שלימים התגבשה לכדי מתודה עצמאית. בשנים האחרונות זכתה המתודה לתהודה בינלאומית, ובעקבות זאת החלה מוסקוביץ' לערוך סדנאות אמן בנושא במסגרות מוסדות לתיאטרון בחו"ל, בהם באקדמיה הרוסית לאמנות התיאטרון (גיטיס, ГИТИС) והאקדמיה למשחק שלצד תיאטרון ווכטנגוב במוסקבה.
ביו-קינטיקה
בעת התרגול, כל המשאבים של השחקן מופעלים ומתחברים יחדיו כמו "כלים שלובים" אל תוך מערכת משחקית אחת, כאשר משאב אחד מזין או מצית את השני לפעולה. התהליך יכול להתחיל מגירוי פיזי ולהצית את הרגש ואת התודעה. באותה מידה, הגירוי התודעתי מוקרן על הצד הפיזי ועל המערך הרגשי שלו. תהליך התרגול אינו ליניארי ופניותיו החדות והמפתיעות במהלך הסדנה, מטלטלות את השחקן למצבים בלתי צפויים, אל תוך הגומחות הכי נסתרות של התודעה פיזית-רגשית. תהליך "הטלטול המפתיע" מעורר את השחקן לקראת חוויה חדשה, ובאופן בלתי צפוי הוא פוגש ומגלה את האני שלו.
הכאוס
פעולת השחקן מתורגלת במסגרת הסדנאות הנערכות בשיטת "אימפרוביזציה מודרכת", השונה מסוגי האלתור הקיימים. זה לא "משחקי תיאטרון", אלא תהליך עבודה מורכב מנטלית ומפרך פיזית, תהליך של למידה ובנייה. הפעולות שהשחקן מבצע בסיטואציה נתונה, הן אלתור אסוציאטיבי טוטאלי. הפעולות נעשות ללא הכנה מוקדמת ובתוך כאוס של מצבים משתנים סביבו ובתוכו. המאמץ, האינטנסיביות והפעולה המשתנה מרגע לרגע מביאים לגיוס כל משאביו של השחקן בעת ובעונה אחת.
קנת השלישי, מלך סקוטלנד
קורות חיים
נכדתו של קנת, גראוך, בתו של בוייט, הייתה רעייתו של גיל קומגיין ממוריי ולאחר מותו של גיל, נישאה למקבת' (והיא לידי מקבת' המוזכרת במחזה "מקבת'" של ויליאם שייקספיר). בנה, לולאך ונינו של קנת' מלך לאחר מותו של מקבת'.
לירן סרדל
לירן סרדל (נולד ב-2 ביולי 1994) הוא כדורגלן ישראלי המשחק בעמדת הקשר האחורי בהפועל חיפה מליגת העל ובנבחרת ישראל.
הר פרנק (אנטארקטיקה)
צידו הצפוני של ההר ברובו חשוף מקרח, וניתן לראות את סלעי ההר.
גילוי ומיפוי ההר
ההר נסקר על ידי אלברט פ. קרארי (Albert P. Crary) בין השנים 1957–1958.
קרייג טימברלייק
ביוגרפיה
שימש מפקד פלוגה רובאית, סגן מפקד פלוגה ומפקד פלוגה בגדוד השני של רגימנט הנחתים השישי. שימש מפקד מחלקה ומפקד פלוגה בקורס קצינים של הנחתים. פיקד על פלוגה ושימש קצין מבצעים בגדוד הראשון של יחידת המשלוח ה-15. שימש קצין מבצעים של רגימנט בדיוויזיית הנחתים הראשונה ומדריך בגדוד השלישי של רגימנט הנחתים ה-23. פיקד על גדוד הכשרות של הנחתים בבסיס פריס איילנד. בנוסף שימש כראש מדור באגף כוח האדם והמילואים של הנחתים, קצין תכנון לאזור דרום-מזרח אסיה, ועוזר קצין תכנון בפיקוד האוקיינוס השקט.
ישראל בצר
פרטים אישיים
ישראל נישא ב-1910, באום ג'וני, לשפרה בת מנוחה ומשה שטורמן (ילידת 1884) שהייתה איתו בקבוצת הפועלים של חוות כנרת ואום ג'וני. ישראל נפטר ב-1962, ונקבר בבית הקברות בנהלל, שם נקברה גם אשתו שנפטרה באותה שנה.
ליקוי החמה המלא ב-29 במרץ 2006
ליקוי החמה היה הליקוי המלא היחיד בשנת 2006, אם כי ב-22 בספטמבר 2006, היה גם ליקוי טבעתי. מסדרון הליקוי המלא אמנם היה צר אך הוא חצה כמחצית מכדור הארץ. מסלול צל הירח החל בברזיל, חצה את האוקיינוס האטלנטי, דרך חוף גאנה, חלף דרך בנין וניגריה, חצה את ניגריה ועבר דרך ניז'ר, צ'אד, לוב, חצה מעט את הגבול המצרי ומשם דרך הים התיכון לאזור אנטליה שבטורקיה, המשיך צפונה לצפון-מזרח טורקיה, גאורגיה והרי הקווקז, קזחסטן והים הכספי, מרכז קזחסטן, מזרח קזחסטן, מזרח רוסיה ולבסוף הוא נראה במונגוליה. צל חלקי נראה באזורים נרחבים בחלק הצפוני של אפריקה, המזרח התיכון, מזרח אירופה וחלקים גדולים מאסיה.
ליקוי זה היה יוצא דופן מבחינת העניין העולמי שבו. אנשים מכל רחבי העולם התאספו ונסעו באופן מיוחד לאזורים בהם הליקוי נראה מלא (כמו טורקיה למשל), כדי לצפות בו.
סינמה סיטי
סינמה סיטי גלילות
המתחם ברמת השרון (32.14637°N, 34.8046°W), סמוך למחלף גלילות, נפתח ב-2002. הוא מכיל 30 אולמות, ביניהם חמישה "אולמות VIP". בשנת 2014 בוצעו תהליכי ההרחבה מ-21 אולמות ל-30. באולמות החדשים בהרחבה נכלל אולם המופעים "סיטי הול", שבו כ-900 מקומות ישיבה. בשיתוף פעולה עם אוניברסיטת בן-גוריון פועל במתחם גם המרכז ללימודי פנאי "זמן אשכול", בו מועברים קורסים ממחלקת לימודי החוץ של האוניברסיטה. במבנה משולבים אזור מסעדות גדול, סופרמרקט, בנק, חנויות ושתי קומות משרדים, שבהן שוכנת הנהלת "תנובה". בשנת 2018 הוקמה במקום הטייסת - מתחם סימולטורי טיסה שבו 10 סימולטורים של F-16, חדרי תדריכים, הלבשה, ציוד, מועדון טייסת ועוד.
טופז (סרט, 1969)
עלילה
ניקול אומר למשפחתו, עם דמעות בעיניים, שמספר הטלפון הוא של גרנוויל, אז הוא חייב להיות המנהיג של הארגון טופז. גרנוויל החשוף מתאבד (בגרסה שהוקרנה בארצות הברית וצרפת) או נמלט לברית המועצות (בגרסה הבריטית).
סוציולוגיה
סוֹצְיוֹלוֹגְיָה (או תורת החברה; באנגלית: Sociology) היא חקר מכלול היחסים האנושיים והסביבה האנושית, ומשמשת כענף מדעי מרכזי בתוך מדעי החברה. הסוציולוגיה מתמקדת בדפוסי הקשרים החברתיים, הגורמים וההשלכות שלהם על התנהגות האדם. בנוסף לכך, הסוציולוגיה מתבוננת גם בהיבטים התרבותיים של יחידים וקבוצות הקשורים בחיי היומיום.
אטימולוגיה
חידוש המונח מיוחס לפילוסוף והסוציולוג אוגוסט קונט בשנת 1938 – "sociologie" (בצרפתית), קונט שנחשב לאחד ממייסדי הסוציולוגיה כדיסציפלינה מדעית נפרדת וזהו השם שהעניק למדע חדש שפיתח.
המעבר מפוזיטיביזם לאנטי פוזיטיביזם
התגובות נגד הפוזיטיביזם החלו כאשר הפילוסוף הגרמני גאורג וילהלם פרידריך הגל הביע התנגדות הן לאמפיריציזם, אותו דחה כלא ביקורתי, והן לדטרמיניזם, שנראה בעיניו כמכניסטי מדי. קרל מרקס שאל מהגל את דחיית הפוזיטיביזם ולפיו, ניתוח ביקורתי המבקש למצוא אמפירית את "עובדות" יש לקיים על ידי ביטול של אשליות; צריך למתוח ביקורת על הופעה, במקום להסתפק בתיעוד שלה בלבד. פילוסופים אחרים, כמו וילהלם דילתיי (1833–1911) והיינריך ריקרט (1863–1936) טענו שעולם הטבע נבדל מהעולם החברה בגלל אותם היבטים שייחודיים לחברה האנושית.
בתחילת המאה ה־20 קם דור ראשון של סוציולוגים גרמנים שהציג רשמית מתודולוגיה אנטי־פוזיטיבית, והציע שהמחקר צריך להתרכז בנורמות, ערכים, סמלים ותהליכים חברתיים תרבותיים אנושיים על ידי נקודת מבט סובייקטיבית. מקס ובר טען שניתן לתאר באופן רופף את הסוציולוגיה כ־"מדע" בשל הקושי שלה לזהות קשרים סיבתיים. עם זאת, גם ובר וגם זימל טענו שניתן לנהל תהליך שיטתי בו התבוננות מבחוץ מאפשרת להביט על קבוצה חברתית או תרבות מסוימת מנקודת מבטן.
מבצע פריקאוט
ההטרדות
ב-30 במרץ 1972 הגישה קופר תביעה נגדית כנגד כנסיית הסיינטולוגיה. בתביעה דרשה קופר כי ההטרדות הבלתי פוסקות, אשר כללו פרסום שמה ומספר הטלפון שלה על קירות העיר וכן הרשמתה לרשימות פורנוגרפיות תפסקנה. קופר אף טענה כי קיבלה איומים אנונימיים על חייה וכי שכניה קיבלו מכתבים בהם נטען כי היא חולה במחלות מין.
בדצמבר 1972, אשה אשר כביכול אספה תרומות עבור ארגון עובדי החוות המאוחד, גנבה כמות גדולה של נייר מכתבים מדירתה של קופר. כמה ימים לאחר מכן, הסניף הניו-יורקי של כנסיית הסיינטולוגיה "קיבל" איומי פצצה אנונימיים. בחודש מאי, הוגש נגד קופר כתב אישום בגין שליחת איומים אלה. האיומים נכתבו על גבי נייר המכתבים שלה ונשאו את טביעות האצבעות שלה.
ישיבת ארץ ישראל (ימי הביניים)
הקשר עם התפוצות
תחלופת המכתבים של השאלות ותשובות היוו אחד ממקורות הכסף של מוסד זה דרך נוספת הייתה באמצעות שליחת שד"רים.
מקומה של הישיבה ונדודיה למקומות שונים
על קורות טבריה ויצירתה התרבותית יש לציין שבשלהי השלטון הביזנטי ניסה יהודי בשם בנימין מטבריה לחבור אל האימפריה הסאסאנית ולהקים אוטונומיה יהודית בארץ ישראל. באירוע הקרוי "מרד הרקליוס" שאירע בין 613–617 לספירה, מרדו יהודי ארץ ישראל בקיסר הרקליוס. על אף שהמרד הצליח, שבו היהודים וחברו להרקליוס, ובשנת 625 כבשו הביזנטים את הארץ מחדש. בשנת 628 הגיע הרקליוס לארץ ישראל, ביקר בטבריה, ושם חזר על הבטחתו לחוס על היהודים. אך משהגיע לירושלים, בלחץ גורמים נוצריים, הפר את הבטחתו וטבח ביהודים, עד כדי כך שמכל יהודי טבריה נותר אך בנימין, שקנה את חייו בכך שהתנצר.
במהלך המאה השמינית החריב את העיר רעש אדמה גדול המכונה רעש שביעית. תיארוכו של הרעש נע בין 745 ל-749 לספירה. היסטוריון בן הזמן בשם "מיכאל הסורי" מספר כי ברעש חרבו שלושים בתי כנסת בטבריה, מה שמראה על חוזקו ושגשוגו של היישוב היהודי בעיר בתקופה זו.
שרידים נוספים
ישיבת ארץ ישראל והעומדים בראשה ראו את עצמם כממשיכי הסנהדרין ונהגו בסמיכת זקנים כמתואר במגילת אביתר. נמצאה בגניזת קהיר עדות לכך המתוארכת למאה ה-13: "נאום הנרצע למצוות אדוננו סעדיה בר' עובדיה זלה"ה הנסמך בצפת מפי אדוננו".
בשנת 1216 פגש יהודה אלחריזי בצפת כאשר היה בדרכו לדמשק את "רבי צדוק הצדיק ראש ישיבת גאון יעקב" (נעשה ניסיון לקשרו עם ר' צדוק הצדיק, ראש ישיבה שאחת מקהילות מצרים תיקנה בשנת 1170 להזכיר את שמו יחד עם שם ראש הגולה וראשי ישיבות בבית הכנסת), לפי ההשערות היה צדוק הצדיק בנו של ר' אברהם בן ר' עזרא ראש ישיבת ארץ ישראל בדמשק.
קרול פופ דה סטמארי
רומניה
למשך חמישים שנה שרת פופ דה סטמארי כצייר וצלם חצר תחת חמישה שליטים רומנים: שליטי ולאכיה אלכסנדרו דימיטריה גיקה, גאורגה ביבסקו ובארבו שטירביי, נסיך רומניה אלכסנדרו יואן קוזה והנסיך ואחר כך המלך של רומניה, קרול הראשון. בחצרו של אלכסנדרו דימיטריה גיקה צייר פופ דה סטמארי בהתחלה דויוקנאות מיניאטוריים אחר כך תמונות גדולות של השליט - במרכבתו, באספה הכללית, ובכנסייה המטרופוליטנית של בוקרשט. בשנים 1841–1843 הוא שב גם לעיר הולדתו, קולוז'וואר. יצר באותה תקופה ציורים וליטוגרפיות עם דיוקנאות חברי הדיאטה של טרנסילבניה, ביניהם הרוזן יוז'ף טלקי, הברון סמואל ברוקנטל, הברון יוזף בדאוס. הרוזן בתלן ביקש ממנו לפתוח בעיר בית ספר לציור שיעניק שיעורים בחינם. אך אחרי שבשנת 1843 עלו לכס המלכות בוולאכיה גאורגה ביבסקו ואשתו, מריצ'יקה לבית ווקרסקו, החליט הצייר להיענות להזמנתם, לחזור לבירת ולאכיה ולהשתקע בה באופן קבוע. בבוקרשט שכר האמן משטפאן גרצ'אנו סטודיו לצילום ברחוב "פודו מוגושואיי", קאליה ויקטוריאי של ימינו, בקומת הקרקע של "בית בוסל" ממול לכנסיית סרינדאר ובית התיאטרון הלאומי העתידי. הסטודיו היה ככל הנראה הגדול ברומניה והעסיק 20 עובדים. כיום נמצא במקומו התיאטרון לבובות "צנדריקה". סטמארי הצטיין ביצירת דיוקנאות של אנשים ודיוקנאות עצמיים, צילומים מן ההווי העממי הכפרי. צייר גם תמונות בסגנון בידרמאייר בצבע מים. השאיר גם תמונות של השליט ביסקו ושל אשתו, כשזו לבושה בתלבושת עממית, בשנת 1845 נסע במרכבה שהועמדה לרשותו על ידי השליט כדי לצייר נופים ואנשים בעמק האולט, בין רמניקו ולצ'ה ובין קראיובה, ייתכן על מנת להעשיר את הארכיון האתנוגרפי של הנסיכות. בשנת 1847 האמן התלווה לפסנתרן והמלחין המהולל פרנץ ליסט במסעו דרך הנסיכות מולדובה ובוקובינה לקייב. אותו הכיר עוד משנת 1839 בעת שהותו באיטליה. המלצותיו של ליסט עזרו לו גם הן לפתוח לפניו את דלתות החצרות המלכותיות באירופה.
המשך פעילותו ברומניה
סטמארי הפך לאחד המנהיגים של הקהילה ההונגרית והקהילה הקלוויניסטית רפורמית, במיוחד בשנים 1855–1869 כשנמצא בקשרי ידידות עם הפסטור הרפורמי קוש. השתתף בשנת 1860 בהקמת העיתון "בוקורשטי מגיאר קזלן" (Bukuresti Magyar Közlöny' - "העיתון ההונגרי של בוקרשט"), ביטאון של האיגוד התרבותי הראשון של ההונגרים בבוקרשט.
מסעות במזרח
אחרי שנת 1850, ושוב בשנת 1861 ושוב ב-1872 נסע סטמארי למזרח התיכון, מרותק על ידי הנופים ומזג האוויר, ביקר באסיה הקטנה, בדיארבקיר, בעלבכ בלבנון, בסוריה ובבגדאד ובחורסבאד. צייר במשך המסעות את ההמונים המצטופפים בירידים ובשווקים, במסגדים ובפונדקים, הנציח במצלמתו גם את האמיר בבעלבכ ואת ניסיף אללה בבגדאד, יצר תמונות של שני קשישים בחורסבאד וכו'. בסך הכל במשך מספר שנים צייר במזרח כאלף תמונות בצבע מים. פרט לביקוריו בחצרות המלכים והקיסרים, השתתף סטמארי בשנת 1873 בתערוכה הבינלאומית בווינה ובדרך החזרה לרומניה יצר שוב רישומים וציורים בעלי ערך אתנוגרפי בחבל בוקובינה. ב-1874 הציג 63 עבודות בתערוכה בקלוז',רובן על נופים מרומניה.
מלחמת העצמאות של רומניה ואחריה
יצירות חשובות מעזבונו מוצגות באוספים הציבוריים הרומנים.
רוברט בירד
תקופת כהונתו בסנאט (51 שנים) הייתה הארוכה ביותר בהיסטוריה של ארצות הברית ותקופת כהונתו בקונגרס בכלל (57 שנים) הייתה הארוכה ביותר עד שנת 2013, בה ג'ון דינגל עקף אותו וכיהן עד שנת 2015, ובסה"כ 59 שנים.
סאגה (מחוז)
כלכלה
כלכלת המחוז מתבססת בעיקר על חקלאות, יערנות ודיג חופים, והיא היצרנית העיקרית ביפן של אורז דביק ושל מנדרינות.
פסגות
אירועים ביטחוניים
עם פינוי כוחות צה"ל מרמאללה ומסירת העיר לרשות הפלסטינית ב־1996 נסלל כביש עוקף רמאללה מהיישוב לכוון כוכב יעקב. כשפרצה האינתיפאדה השנייה בשנת 2000, סבל היישוב מירי מכיוון רמאללה. בתים רבים ניזוקו מקליעים שחדרו לתוכם, אך לא היו נפגעים בנפש. מצב זה נמשך כשנה וחצי, עד שכוחות צה"ל, במסגרת מבצע חומת מגן, פעלו בשכונות רמאללה הסמוכות לפסגות ואשר מהן נורתה האש, עצרו מבוקשים ותפסו אמצעי לחימה. בעקבות הפעילות פחתו משמעותית מקרי הירי מרמאללה.
באוקטובר 2013 חדר מחבל ליישוב, דקר ופצע באורח קל ילדה בת 9.
יקב פסגות
ב-19 בנובמבר 2020 אירח היקב את מזכיר המדינה של ארצות הברית מייק פומפאו. ביקור זה נחשב לביקור הראשון של שר חוץ אמריקאי בהתנחלות.
נתנאל לורך
תולדות חיים
נתנאל לורך נולד בשנת 1925 בגרמניה למשפטן ד"ר מרדכי לורך ולבלשנית ד"ר חנה לורך. בשנת 1935 עלה לארץ ישראל עם הוריו, עם אחיו יעקב לורך, ועם אחותו רותי, בעקבות עליית הנאצים לשלטון.
לורך למד בבית הספר "מעלה" ובבית מדרש למורים "מזרחי", ובשנת 1943 קיבל תעודת הוראה. בשנת 1951 סיים את לימודיו לתואר מוסמך בהיסטוריה באוניברסיטה העברית. שנים רבות לאחר מכן, בשנת 1985, הוענק לו תואר דוקטור מטעם האוניברסיטה העברית.
ב-1955 הושאל לורך על ידי צה"ל למשרד החוץ למשך שנתיים ועבר למשרד החוץ ב-1957. בין תפקידיו: קונסול בלוס אנג'לס וממונה בציילון (סרי לנקה). בשנת 1960 הקים את מחלקת אפריקה ועמד בראשה. היה שגריר בפרו ובבוליביה, מנהל מחלקת ההסברה ומנהל המחלקה לאמריקה הלטינית.
יצירתו
ספרו האוטוביוגרפי "היום יפנה" יצא לאור ב-1997, זמן קצר לפני פטירתו.
קישורים חיצוניים
מכּתביו:
נריקלה
היסטוריה
המצודה הוקמה על ידי הפרסים הסאסאנים, במאה הרביעית, כנארי קלה שמשמעותה "המצודה הבלתי חדירה". בגאורגית היא נקראה בתחילה שׁוּריס ציחֶה שמשמעותה "מצודת הקינאה"). המצודה נבנתה על גבעה המשקיפה על נהר הקורה. מקום בו עברו הדרכים מאירופה להודו, והדרך שהובילה מהרי הקווקז דרומה.
בשורות טובות (סדרת טלוויזיה, 2006)
משתתפים ודמויות
בין השחקנים אשר התארחו בסדרה: גורי אלפי, גלית גוטמן, איל קיציס, עדי אשכנזי, רמי הויברגר, רבקה מיכאלי, דני קושמרו ועלמה זק.
בן זונה
בתנ"ך מתואר יפתח הגלעדי כ"בן אישה זונה". בניגוד להקשר זה, שבו המילה זונה מופיעה כפשוטה, בכינויי הגנאי לא באה המילה "זונה" לתאר את עיסוקה של אמו של ה"בן זונה" או את עיסוקו של ה"זונה", אלא את אופיו. עם זאת, כינוי גנאי דומה מופיע גם בדברי שאול המלך אל בנו יהונתן, בה הוא מכנה את בנו בתואר "בֶּן נַעֲוַת הַמַּרְדּוּת".
לאוניד רבינוביץ'
ביוגרפיה
לאחר הפלישה הנאצית לברית המועצות יחד עם יחידתו נטל חלק בקרבות באזור לוצק - דובנו. בתום הקרבות ולאחר האבדות הקשות שספגה הדיוויזיה, בה הוא שירת, היא פורקה ועל בסיסה הוקמה חטיבת שריון מס' 31. רבינוביץ' מונה לראש המטה של החטיבה. יחד איתה נטל חלק בקרבות להגנת מוסקבה. באפריל 1942 מונה לראש אגף המבצעים במטה קורפוס משוריין ה-4. ביולי של אותה שנה מונה למפקד חטיבה משוריינת מס' 47. בספטמבר 1942 נפצע קשה במהלך קרב סטלינגרד. אושפז לתקופה ארוכה בבית חולים.
התגורר בעיר קייב, שם נפטר ב-6 באפריל 1968. נקבר בבית הקברות "לוקיאנובסקיהה".
בית הספר טביתא
תולדות בית הספר
בית הספר נוסד ב-16 במרץ 1863 בידי ג’יין ווקר-ארנוט (Jane Walker-Arnott) אשר הגיעה ליפו לראשונה ב-1858, ושימשה כמורה לילדיו של הכומר ויליאם קרוז. המוסד החל את דרכו בחדר בביתה של ווקר-ארנוט ביפו העתיקה, וכונה על שם טביתא, תלמידה תושבת יפו אשר נזכרה בברית החדשה. תחילה למדו במוסד 14 תלמידות נוצריות, יהודיות ומוסלמיות, ותוכנית הלימודים כללה קרוא וכתוב, לימודי תנ"ך ומלאכת תחרה. עבודות התחרה נשלחו לסקוטלנד ונמכרו בכנסי התרמה עבור בית הספר. פטר מצלר, ידידו של הברון פלטון פון אוסטינוב סייע לווקר-ארנוט, עד שעזב את ארץ ישראל ב-1869.
מאז 2010 מנוהל בית הספר בידי עמותה רשומה בישראל, ונתמך על ידי אגודת ידידים (Friends of Tabeetha) שמושבה בסקוטלנד.
רוטר
{{פירושונים|* ג'וליאן רוטר (Rotter) – פסיכולוג אמריקאי, ממפתחי תאוריית הלמידה החברתית ומי שטבע את המונח מקור שליטה
אקסטרמדורה החדשה
אקסטרמדורה החדשה (בספרדית: Nueva Extremadura) הייתה פרובינציה בצפונה של מלכות המשנה של ספרד החדשה בתקופת האימפריה הספרדית. אזור זה משתרע כיום על שטח מדינת קואווילה במקסיקו ומדינת טקסס שבארצות הברית. בזמן בו התקיימה פרובינציה זו הייתה בירתה סנטיאגו דה מונקלובה (Santiago de la Monclova), כיום מונקלובה (Monclova).
עות'מאן השלישי
תקופת מלכותו
בתקופה זו שלח הסולטן צווים נגד שוד באנטוליה ורומליה. ננקטו צעדים מסוימים נגד שבטי בוזולוס וצ'יהאנביי הארמנים עקב אירועים שונים באיראן, ונגד השודדים סביב הערים ארזורום וסיוואס, והמנהיג המפורסם קראוסמנוגלו האצ'י מוסטפא אגא, שנלכד והוצא להורג, וראשו הובא לאיסטנבול ב-5 בדצמבר 1755.
עות'מאן השלישי מת בליל ה-30 באוקטובר 1757. בשעות הבוקר המוקדמות נערך טקס הכתרה ובן דודו מוסטפא השלישי הוכתר לסולטאן. הסולטאן החדש הורה לקבור את עוסמאן במסגד מוזוליאום.
פרובינקיה סוריה
היסטוריה
בשנת 34 מת פיליפוס, בנו של הורדוס, ונסיכותו בצפון-מזרח ארץ ישראל (הטרכון, החורן והבשן) סופחה לפרובינקיה סוריה. בשנת 37 היא נמסרה למלך אגריפס הראשון, אך לאחר מותו בשנת 44, היא שוב סופחה לפרובינקיה סוריה. בשנת 53 היא נמסרה לאגריפס השני עד מותו בסוף המאה ה-1. הנציב של סוריה, ויביוס מרסוס, מנע מאגריפס הראשון את בניית החומה השלישית בירושלים, ומנע גם את ועידת המלכים הווסאלים, שאגריפס רצה לקיים בטבריה בשנת 43 לערך.
בשנת 175 מרד נציב סוריה אווידיוס קסיוס בקיסר מרקוס אורליוס בניסיון לתפוס את השלטון, ואף זכה לתמיכת הלגיונות בפרובינקיות סוריה, סוריה פלשתינה, ערביה ומצרים. כשנודע הדבר לקיסר, אמר בין השאר בנאום לפני חייליו: "ודאי שקיליקים, סורים, יהודים ומצרים מעולם לא היו ולעולם לא יהיו טובים מכם, אפילו אם ימנו רבבות יותר מכם". ייתכן מאד שהכינויים האתניים נועדו להביע בוז כלפי הלגיונות בפרובינקיות הללו, אך גם אפשרי שאכן היו תושבים מקומיים שתמכו בנציב המורד, בין אם מרצון או מחוסר ברירה. כנגד המורדים נשלחו כוחות פי שלושה מהם, אולם עוד טרם הגיעם למזרח, נרצח קסיוס, ועוד באותה שנה ביקר מרקוס אורליוס בסוריה, ארץ ישראל ומצרים.
תיאטרון מרג'נישווילי
הייסוד ותקופתו של קוטה מרג'נישווילי
בעונתו הראשונה (1928/29), התיאטרון שבהדרכת מרג'נישווילי הציג את המחזות הבאים:
הבמאים של תיאטרון מרג'נישווילי ושחקניו שביימו
(גם שחקן התיאטרון אקקי קוונטליאני ביים בו).
יחסי אלבניה–סן מרינו
יחסי אלבניה–סן מרינו הם היחסים הדיפלומטיים שבין רפובליקת אלבניה לבין הרפובליקה המרוממת של סן מרינו.
שמורת תל דן
היסטוריה של פיתוח השמורה
במאי 1956 נכללה השמורה בתוכנית להכרזה על 50 שמורות טבע בישראל שהציג המדור להגנת הטבע בשיתוף עם אגף התכנון במשרד הפנים והחברה להגנת הטבע. בתחילת 1963 נכללה השמורה ברשימה של 93 שמורות־טבע מומלצות של ועדה שמונתה על ידי הקרן הקיימת ומשרד החקלאות. על פי ההמלצה, השמורה יועדה להיות בשטח של 300 דונם. בתחילת שנות ה-60 האזור היה סגור מסיבות ביטחוניות בגלל מיקומה במפגש גבולות עם לבנון וסוריה (רמת הגולן). בספטמבר 1964 דובר על עבודת להכשרת המקום לביקורים, כולל גיזום, והכנת שבילים, גשרים וחניונים. לאחר מלחמת ששת הימים נסלל כביש גישה חדש לשמורה. החברה להגנת הטבע עודדה אז את הביקור בשמורה במסגרת מאבקה נגד תוכנית להטיית מי הדן לצרכים חקלאיים. דרישת חובבי הטבע היה ששאיבת המים תחל רק מחוץ לשמורה. ב-1969, לאחר התערבותם של אברהם יפה ועזריה אלון, הוסכם שמי הדן יתפסו לחקלאות ולהזרמה בצינורות רק לאחר צאתם משטח השמורה.
משה לנדוי
קורות חיים
בשנים 1956–1962 ובשנים 1965–1966 עמד בראש הוועד המנהל של הטכניון ובהמשך אף מונה לסגן יושב ראש הוועד. כיהן כחבר בבית המשפט הבינלאומי לבוררות בהאג וכסגן יושב ראש המועצה להשכלה גבוהה.
לנדוי נפטר בביתו שבירושלים יומיים לאחר יום הולדתו ה-99, ב-1 במאי 2011, כ"ז בניסן תשע"א, ונקבר בהר המנוחות בירושלים. הוא הותיר אחריו שלוש בנות. אחד מנכדיו הוא יניי שפיצר, חבר סגל במחלקה לכלכלה באוניברסיטה העברית בירושלים.
נפת בר'דתי
נפת בָּרְ'דַתִי (בגאורגית: ბაღდათის მუნიციპალიტეტი, בּאר'דַתיס מוניציפליטי) היא נפה במחוז אימרתי שבגאורגיה. הנפה גובלת מצפון-מזרח בנפת חרגאולי ונפת זסטפוני, בצפון-מערב עד צפון בנפת טקיבולי, מצפון-מערב בנפת צקאלטובו, ממערב בנפת ואני ומדרום בנפת אדיגני ונפת אחלציחה.
ים הגשמים
טבעת ההרים הקיצונית מתנשאת לרום של כ-7 ק"מ מעל פני ים הגשמים. מוערך כי החומר המכסה את הימה מגיע בעומקו ל-5 ק"מ, כלומר עומקה הכולל של הימה מגיע לכ-12 ק"מ; מעריכים כי המכתש המקורי שנוצר בים הגשמים הגיע בעומקו עד ל-100 ק"מ, אך תחתית האגן חזרה למעלה מיד לאחר מכן.
SQL Server Compact
SQL CE (בשם המלא Microsoft SQL Server Compact Edition) הוא מסד נתונים רלציוני (RDB) קטן משובץ (Embedded), המפותח על ידי מיקרוסופט. הגרסאות הראשונות פותחו עבור מכשירים ניידים, כגון סמארטפון ולאחר מכן נוספה תמיכה במחשבים אישיים. הגרסה האחרונה היא SQL CE 4.0 והיא רצה מעל NET Framework 4.0. וללא תמיכה ב Windows Mobile. הכוון של תמיכה במחשבים ולא רק מכשירים ניידים נבע משוק בסיסי הנתונים המשובצים (Embedded DataBase) אשר מתפתח בקצב מהיר עד כדי שמאיים להחליף את בסיסי הנתונים המסורתיים במספר אופני פעולה, ומיקרוסופט נשארה מאחור בעוד שמעל 10 חברות פיתחו בסיסי נתונים משובצים.
בסיס הנתונים ניתן להורדה חינם באתר מיקרוסופט אך מאז 2011 לא יצאה גרסה או עדכון ואף על פי שאין הכרזה רשמית על כך, נראה כי מיקרוסופט החליטה שלא להמשיך לפתח אותו.
קמי בדנוק
בפרלמנט
לקראת הבחירות לראשות המפלגה השמרנית ב-2019, ושנתיים בלבד לאחר בחירתה לפרלמנט, הוזכר שמה של בדנוק כמתמודדת אפשרית, אך היא לא התמודדה ותמכה במועמדותו של מייקל גוב. בבחירות הכלליות בדצמבר 2019 היא נבחרה מחדש ברוב של 43.7% מהקולות.
יחסים גזעיים
במהלך ההתמודדות שלה על ראשות המפלגה פרסמה בדנוק מאמר ב"טיימס" ובו מתחה ביקורת על פוליטיקת הזהויות וטענה כי "פוליטיקת זהות אינה עוסקת בסובלנות או בזכויות הפרט, אלא היא ההפך מהערכים הבריטיים הבסיסיים והמתמשכים שלנו".
קולוניאליזם
בהתייחס לעבר הקולוניאליסטי של האימפריה הבריטית, טענה בדנוק כי "קרו דברים איומים בתולדות האימפריה הבריטית, קרו דברים טובים, ואנחנו צריכים לספר את שני הצדדים של הסיפור".
אליעזר שפר
ביוגרפיה
שפר החל את פעילותו הציבורית במשמרת הצעירה של המפד"ל, ובחודש ניסן תש"כ (אפריל 1960) עמד בראש כנס היסוד של "חוגי הצעירים" במפד"ל, שהתארגנו על ידי זבולון המר ודניאל ורמוס.
פרסם מאות מאמרים וסיפורים בעיתון "הצופה". ספרו "סיפורי הזמן והמקום" יצא לאור בהוצאה עצמית.
גרד ביניג
קורות חיים
יליד פרנקפורט, משפחתו חייה לפרקים בעיר זו ולפרקים באופנבך על המיין ולכן למד בבתי ספר בשתי הערים. בגיל עשר עלתה בראשו המחשבה להפוך לפיזיקאי. בשנות נעוריו למד מוזיקה וניגן בלהקה. בגיל 15 החל לנגן בכינור והיה חלק מתזמורת בית הספר.
דוד מויאל
קורות חיים
בנוסף השתמש מויאל בקשריו הטובים עם הממשל העות'מאני כדי לנסות להביאו להתערב ולמנוע התקפות כנגד היישוב היהודי, או כדי להעניש פורעים לאחר שהם רצחו אזרח יהודי. במקרים אחרים הוא פעל כדי ליצור יחסי שכנות טובה בין היהודים ובין הערבים ולהשכנת שלום בעתות מתיחות. כך למשל גישר בין המושבה רחובות לכפר זרנוקה לאחר מתיחות שהתעוררה ביניהם. במהלך מלחמת העולם הראשונה פעל כדי לרכך את הגזירות מצד הממשל העות'מאני כנגד היישוב היהודי.
ג'ק קמפ
ביוגרפיה
לאחר חייו הפוליטיים נשאר קמפ פעיל ציבורי, והיה חבר בדירקטוריונים של תאגידים ומוסדות ללא כוונת רווח. הוא גם חיבר בשיתופי פעולה עם מחברים אחדים וערך מספר ספרים. הוא קידם פוטבול אמריקאי וסיפק מקור תמיכה בשחקני פוטבול שפרשו לגמלאות. לאחר מותו עוטר קמפ במדליית החירות הנשיאותית בידי הנשיא דאז ברק אובמה.
אונומסטיקון
האונומסטיקון של אוסביוס
הספר נכתב ביוונית. לכל שם יישוב נרשמו שלושה מאפיינים:
יקופ קדרי קראוסמאנאולו
ביוגרפיה
יקופ קדרי נולד בקהיר. עם מעברה של משפחתו למניסה, החל ללמוד בבית הספר היסודי שבעיר. בשנת 1903 החל את לימודיו התיכוניים באיזמיר, אך לאחר פטירתו של אביו שב עם אמו למצרים, וסיים את חינוכו העל-יסודי בתיכון צרפתי באלכסנדריה. בשנת 1908 התקבל ללימודי משפטים באוניברסיטת איסטנבול, אך לא השלימם. בשנת 1909 הצטרף לחוג הספרותי "שחר העתיד" (Fecr-i Âti), בתיווכו של חברו שהאבטין סוליימן (Şehabettin Süleyman).
חווילה להשכיר
ברומן "חווילה להשכיר" - הראשון שכתב לאחר שזנח את הסגנון האינדיבידואליסטי - תיאר יקופ קדרי את משבר הערכים שהוליד את תנועת ההתמערבות בתקופת החוקה השנייה, את ההתנתקות מהמסורות ומאורח החיים הישן, ואת הנתק ששרר בין הדורות. אם בתחילת הרומן מצטייר האקי ג'ליס, המשמש כפה לסופר, כמשורר מאוהב ורגיש, אך אדיש לבעיות המולדת, הרי שבהמשכו חודרת לתודעתו ההכרה כי החברה - היא החשובה, ולא הפרט. האקי ג'ליס נתפס לאושר הקרוי "האידיאל הלאומי", המתגלם בטורקיה של העתיד ובאומה העתידית. דרך עיניו של גיבור הרומן למוד התובנות החדשות בוחן ושופט יקופ קדרי את הדמויות האחרות שברומן, דהיינו, את החברה. בטורקיה של העתיד אין, להשקפתו, לא מקום לנתין העותמאני של העבר, לא לחסידי המערב, ולא לעוורים לבעיות המולדת, אלא אך ורק לאינטלקטואלים אינדיבידואליסטים ושוחרי אמנות. הדמויות הראשיות ברומן משורטטות אמנם בדמותם של טיפוסים מוגדרים, אך כוונתו של הסופר הייתה לעצבם כפרטים רבי-פנים.
איגנימבריט
מרקם מיקרוסקופי
קיים הבדל במרקמם של איגנימבריטים לא מולחמים לעומת המולחמים, לא רק במחשופים אלא גם מבעד למיקרוסקופ. שברים זכוכיתיים – הנובעים מהתפרקות מגמטית בעת ההתפרצות ומשבירת קירות החללים בפומיס – משתמרים היטב, ובמקרים רבים משתמרים החללים במלואם.
מרקוס פוריוס קאמילוס
חייו
לאחר שריפת רומא בידי הגאלים בשנת 387 לפנה"ס מונה קאמילוס לדיקטטור פעם נוספת. כאשר הועלתה הצעה לנטוש את רומא השרופה ולהתיישב מחדש בויי, הוביל קאמילוס את ההתנגדות למהלך זה ואת בנייתה מחדש של רומא. לפי המסורת הרומית קאמילוס אף יצא אחרי הגאלים הנסוגים מרומא, והחזיר את הזהב שניתן להם כשוחד בתמורה לנסיגתם. סיפור זה נחשב כמפוקפק בעיני המחקר המודרני. חורבנה הזמני של רומא הוביל להתמרדות כללית ברומא, בעיקר על ידי האטרוסקים, קאמילוס הצליח לדכא מרידות אלה במהירות ולהחזיר לרומא את מעמדה הקודם. בשנת 367 לפנה"ס הכה צבא בראשותו של קאמילוס את הגאלים ליד אלבה.
קאמילוס פעל רבות כדי לפשר בין הפטריקים והפלבאים ולפי המסורת הרומית אף הקים בשנת 367 מקדש לכבוד "קונקורדיה", שמשמעותה אחדות לבבות, כדי לציין את סיומו של המאבק הבין מעמדי בין הפטריקים והפלבאים.
גזענות
התנגדויות לגזענות
איסורים על גזענות מעוגנים ב"אמנה הבינלאומית בדבר ביעורן של כל צורות האפליה הגזעית" שנוסחה ב-1966. סעיף 1 לאמנה מגדיר "גזענות" באופן הבא:
אלמשהדאוי קינג סטור
היסטוריה
החברה עברה מהפכה והחלה להתמסד לאחר רפורמת הניהול בה והעברתה, כמו גם העברת החברה, מעסק משפחתי אל ארגון מנוטרל שיקולים משפחתיים. בהובלת מנכ"ל החברה, מג'די כתאני - רואה חשבון בהכשרתו - אשר היה הראשון לשמש בתפקיד ניהולי מחוץ למשפחה. כשנה לאחר מכן, נכנס עו"ד ד"ר מהדי נעאמנה כאיש מפתח שני בתפקיד של יועץ משפטי ומנהל נכסי הקבוצה.
ז'אק שבאן-דלמאס
ביוגרפיה
ב-1947 נבחר לראש עיריית בורדו והמשיך לכהן בתפקיד זה 48 שנים רצופות, עד 1995.
כיהן כשר מדינה בשנים 1956–1957.
שבאן-דלמאס כיהן כנשיא האספה הלאומית שלוש פעמים:
משקל (שירה)
משקל התנועות (משקל הברתי-דקדוקי)
שיטת שקילה זו הייתה נפוצה ביותר בפיוטים, אך לא השתמשו בה כלל בשירת החול.
יאזור
יאזוּר (בערבית: يَازُور), הייתה עיירה ערבית ששכנה כ-6 ק"מ ממזרח ליפו, במקום שבו שוכנת בימינו אזור. במהלך מלחמת העצמאות, באפריל 1948, התרוקנה העיירה מתושביה.
היסטוריה
במקום התגלה מקווה מים עשוי אבן, שגילו מוערך בכ-1,800 שנה. לידו שני עצי שקמה שגילם לכל היותר הוא אלפים שנה. במקום נמצא גם סרקופג ביזנטי ששימש כשוקת.
על פי סקר הכפרים 1945 ב-1945 השתרעה העיירה על פני שטח של 11,800 דונם ואוכלוסיית המקום נאמדה בכ-4,030 תושבים. התושבים היו מבוססים מבחינה כלכלית, חלקם התפרנסו בחקלאות בפרדסי הסביבה וחלקם במסחר ובבתי חרושת כבית חרושת לקרח, טחנת קמח ובבית החרושת היהודי לעורות בשכונת מולדת שבחולון, שמחצית מעובדיו היו ערבים. הכביש הראשי מיפו לרמלה (שהמשיך לירושלים) חצה את העיירה ובשוליו חנויות ובתי קפה על אם הדרך. על תוואי הכביש זה סלול היום כביש 44.
מבנה חברתי
יאזור חולקה ל-4 אזורים, שבכל אחת מהן הייתה חמולה. הבתים של כל חמולה נבנו באמצעות טיט ואבנים על ידי קבוצות אשר נקראו "הושות". לכל בית מהקבוצות הללו הייתה חצר. החמולות עזרו לארגון החברתי ולמבנה הקהילה של היישוב. לרוב מנהיגי החמולות גם היה כוח רב על תושביהם באותו אזור.
מקומות בילוי
ליאזור היה מקדש סופי משמעותי שהוקדש לסיידונה היידר, שביקרו בו תיירים. ביאזור, סיידונה היידר היה נחשב לדמות חשובה, הם קראו לו "המאסטר שלנו", אך ההיסטוריה הביוגרפית שלו לא כל כך ידועה כיום. יאזור היה מקום בעל חשיבות בשל היותו מקום עם היסטוריה וארכאולוגיה רבה.
כלכלה
לכל אורך כביש יפו, שנקרא כיום כביש 44, היו מפעלים שהיו בבעלותם של תושבי יאזור. היה בתוך יאזור גם שטחי מסחר ומסביב לו היו גם חוות רבות של בעלי חיים וצמחים. עם זאת, רוב הכלכלה של יאזור הייתה מבוססת על גידול חקלאי. רוב השטחים שמסביב לאזור המסחרי של יאזור היו חוות של פלסטינים, ורוב התוצרת הייתה נשלחת דרך כביש יפו (כיום כביש 44) שכן היה כביש אסטרטגי שהוביל לכלל הערים החשובות לפלסטינים אז, ביניהן: יפו, ירושלים, רמלה, לוד, בית דג'אן (כיום בית דגן), סרפנד אל-עמר (כיום ראשון לציון ובאר יעקב) ומקוה ישראל. כלל המסחר של יאזור הגיע לכ-140,000 לירות ארץ-ישראליות שכיום שוות ל-30 מיליון שקלים.
קייטי פורטר
חיים אישיים
פורטר הייתה נשואה בעבר למתיו הופמן, אבי שלושת ילדיה. בני הזוג התגרשו בעקבות מקרים מרובים של התעללות פיזית ומנטלית מצדו, ויש לה משמורת ילדים מלאה על כל שלושת ילדיה. ב-2013 התגרשו בני הזוג והיא אם חד-הורית.
יאזור
במלחמת העצמאות
עם סיום "מבצע חמץ" נטשו התושבים את יאזור ורובם ברחו למחנה הפליטים ברפיח. ב-30 באפריל 1948 נכנס ליאזור כוח של חטיבת גבעתי. הבריטים לא השלימו עם תפיסת יאזור על ידי היהודים מחשש לפגיעה בתנועה ליפו. הם הגישו אולטימטום לנסיגת כוחות גבעתי מיאזור ואיימו בהפגזה. לבסוף הוסכם שהכוחות יישארו ביאזור ורק שורת הבתים לאורך הכביש תישאר באחריות בריטית. כך היה עד לפנוי הבריטים מארץ ישראל, עם זאת מוכתר הכפר ביקש להתיר לפועלים חקלאיים לחזור לכפר ולעבד את האדמה.
קקדו שחור מבריק
תיאור
הקקדו חי באזורים פתוחים ומיוערים, לרוב סביב עצי קזוארינה או אקליפטוס מהם הם ניזונים ברחבי מזרח אוסטרליה בקווינסלנד, ויקטוריה ובאי קנגורו.
תחושת זכאות
המושגים תחושת זכאות, או "תחושת המגיע לי" בתפיסה של האדם את העולם, הם מבנים מרכזיים בתאוריות הפסיכולוגיות של הצדק החברתי. על פי תיאוריות אלו, רוב האנשים בעולם מרגישים מרומים כאשר הם אינם מקבלים את התוצאות המתאימות שהם מרגישים שהיו זכאים לקבל. לפי לרנר (1987), תחושת הזכאות נובעת ממקום של קוגניציה יחד עם שיקולים רגשיים ומוטיבציוניים בנוגע ליחסים שבין האדם לתוצאות שאותם הוא מקבל מהסביבה.
שנפ
היסטוריה
החברה הוקמה בשנת 1951 על ידי ד"ר עמנואל שנפ, אליעזר בסיוק, ומשה רוזנשיין (סוחר מתל אביב). המפעל הוקם באזור התעשייה נתניה-צפון. בתחילה יוצרו המצברים בעבודת יד, בארגזי גומי שנסגרו עם זפת.
בשנת 1986 חתמה החברה הסכם ידע עם חברת CEAC הצרפתית (כיום EXIDE). בשנה זו שודרג הייצור למצברים עם חוצצי מעטפה ומצברים ללא טיפול "מצברומט".
זהר שרון
קריירה בגולף לעיוורים
בין אליפויות העולם, השתתף שרון בתחרויות גולף נוספות וזכה להישגים נכבדים. הוא זכה פעמיים באליפות יפן הפתוחה, ובמקום הראשון בשתי תחרויות באוסטרליה. בשנת 2007 זכה בפעם השנייה באליפות אנגליה הפתוחה, וביולי 2012 זכה גם באליפות קנדה הפתוחה.
במאי 2014 זכה בפעם החמישית באליפות העולם שנערכה באוסטרליה, בקטגוריה הקשה ביותר B1, לאחר שניצח בתוצאה של 212 חבטות. כמה ימים לפני כן הוא זכה במקום השני (נטו) ובמקום הראשון (ברוטו) באליפות אוסטרליה הפתוחה. בתחרויות אלה הוא נעזר בקאדי הקבוע שלו, שמשון לוי.
משפט תאלס
הרחבה שנייה
לכן, על פי משפט תאלס, (כאשר מתייחסים לזווית \angle ABC)
מלווינה צ'רבנסקי
ביוגרפיה
באירוויזיון 2010 ובאירוויזיון 2011 הגישה את תוצאות הניקוד של רומניה.
חיים אישיים
ב-2006 נישאה לאיש העסקים בוגדן צ'רבנסקי, וב-2012 הם התגרשו. לזוג נולדה בת בשם דנה. בהמשך ניהלה צ'רבנסקי מערכת זוגית עם השחקן דוריאן בוגוצה, יליד קישינב.
תומאס ג'ונס
חייו
לאחר שסיים את לימודיו בבית-הספר Shrewsbury, הוא התקבל לקולג' סנט ג'ון שבקיימברידג' ב-28 במאי 1774, כתלמיד המשלם שכר לימוד. ב-27 ביוני 1776 עבר לטריניטי קולג', שם הפך לתלמיד מן המנין ב-1777, וקיבל את תואר ה-BA ב-1779, כשהוא מגיע למקום הראשון במבחני המתמטיקה וזוכה בפרס סמית'. ב-1782 קיבל את תואר ה-MA, ונעשה חבר בקולג' ב-1781. הוא היה עוזר לדיקן בשנים 1787-1789, ומרצה מ-1787 עד 1807. התמנה לדיקן בעיר פטרבורו ב-18 ביוני 1780, ואחר-כך לכומר ב-Ely שב-Cambridgeshire, לקאנון ב-Fen Ditton שבאותו מחוז, ב-1784, ובאותה שנה גם לקאנון ב-Swaffham Prior. ב-1791 נשא בפני האוניברסיטה דרשה נגד מסורת הדו-קרב, שבעקבותיה התקיים דו-קרב בין שני תלמידי תואר ראשון שבו נפצע ומת אחד מהם. ג'ונס מת ב-18 ביולי 1807 ב-Edgware Road שבלונדון. נקבר בבית-הקברות של קולג' דלוויץ'. פסל ולוח זיכרון מוצבים בבית התפילה של טריניטי קולג'.
משפחת גלזנר
הרב יהודה צבי גלזנר
בנו של הרב עקיבא גלזנר. עוד בתקופת רבנותו של אביו הוא מונה על ידו ל"רב הצעיר" בקלויזנבורג. לאחר מלחמת העולם השנייה היגר לארצות הברית והיה רב קהילת "שערי תורה" בלוס אנג'לס.
רוברט גיום
קריירה
לאחר סיום לימודיו האקדמיים, גיום הצטרף לקבוצת שחקני תיאטרון בקליבלנד והופיע עמם במספר מחזות זמר קומיים ואופרות. ב-1961 ערך את הופעת הבכורה שלו על במות ברודוויי, בהצגה "קוואמינה", ולאחר מכן המשיך להופיע במחזות רבים, חלקם מחזות זמר, לרבות בהפקה של "פנטום האופרה" בלוס אנג'לס ובמחזמר "ברנשים וחתיכות", בתפקיד שזיכה אותו במועמדות לפרס טוני. הוא התארח כזמר סולו בתוכנית האירוח הפופולרית "The Tonight Show", והוציא אלבום בשם "Just Arrived" כחלק משלישיית פולק בשם "The Pilgrims" ("הצליינים").
הקריירה הטלוויזיונית של גיום החלה באמצע שנות השבעים, בהופעות אורח בסדרות המצליחות "הכל נשאר במשפחה" ו"הג'פרסונים". ב-1977 קיבל לראשונה תפקיד קבוע, בסדרה "בועות" של רשת ABC. גיום גילם את דמותו של בנסון דובואה, שעבד כמשרת בביתה של משפחת טייט, וב-1979 זכה בפרס אמי בקטגוריית שחקן המשנה הטוב ביותר בסדרה קומית. דמותו של בנסון זכתה לאהדה רבה, שהובילה את רשת ABC להעניק לה סדרת ספין אוף משלה, שבה בנסון עזב את בית משפחת טייט ונשכר על ידי המושל יוג'ין גטלינג, אלמן מפוזר, לנהל את משק הבית. הסדרה "בנסון" זכתה להצלחה ושודרה במשך שבע עונות, בשנים 1986–1979, במהלכן הייתה מועמדת ל-17 פרסי אמי וזכתה בשניים, אחד מהם הוענק לגיום ב-1985, בקטגוריית השחקן הראשי הטוב ביותר בסדרה קומית. בכך היה לשחקן האפרו-אמריקאי הראשון והיחיד עד היום (2012) שזכה בפרס אמי בקטגוריה זו.
לאורך השנים הופיע גיום גם במספר סרטי קולנוע, דוגמת "איש המטאור" (1993), "המרגל מת מצחוק" (1996) ו-"סיפורי דגים" (2003, וכן דיבב את דמותו של רפיקי בסרט "מלך האריות" (1994) ובסרטי ההמשך שלו. ב-2004 נתן את קולו לדמותו של אלי ואנס במשחק הווידאו "Half-Life 2", ובמשחקי ההמשך של הסדרה שיצאו לאחר מכן.
אמיר ברעם
ביוגרפיה
ברעם, בנו של יצחק ברעם, נולד בבאר שבע וגדל עד גיל 6 לערך בצפת ולאחר מכן ברעננה. למד בבית הספר הריאלי שבחיפה והיה חניך הפנימייה הצבאית לפיקוד, בוגר מחזור ל"ד, אותה סיים בהצטיינות. התגייס לצה"ל בנובמבר 1988, התנדב לצנחנים ושובץ בפלנ"ט צנחנים. עבר מסלול הכשרה כלוחם, קורס מ"כים חי"ר וקורס קציני חי"ר, אותם סיים כחניך מצטיין. בסיום הקורס מונה למפקד צוות מסלול בפלנ"ט צנחנים. לאחר מכן שימש כסגן מפקד הפלוגה. בשנת 1992 מונה למפקד פלוגה בגדוד 890. בהמשך מונה למפקד פלנ"ט צנחנים בין השנים 1994–1996, ופיקד עליה בין היתר במבצע פנתר ורוד, בו נהרגו ארבעה מחבלים מארגון חזבאללה בעומק לבנון. לאחר מכן שימש כמפקד פלוגה בבה"ד 1. בסיום התפקיד יצא ללימודים במרכז הבינתחומי הרצליה. בפברואר 1999 קטע את לימודיו, לאחר שנקרא להחליף את מפקד סיירת צנחנים,, שנהרג בהיתקלות עם מחבלים בדרום לבנון. הוא שיקם את היחידה, והוביל אותה להישגים מבצעיים רבים בטרם הנסיגה מלבנון במאי 2000. לאחר הנסיגה מלבנון סיים את תפקידו, חזר ללימודים במרכז הבין תחומי בהרצליה, וסיים בו בהצטיינות תואר ראשון במשפטים. לאחר מכן למד בפו"ם.
Versus the World
בשנת 2005, האלבום דורג במקום ה413 ברשימת 500 אלבומי הרוק והמטאל הגדולים בכל הזמנים של מגזין Rock Hard.
נמל התעופה הבין-לאומי אתונה-אלפתריוס וניזלוס
מתקני השדה
פתיחתו של הנמל החדש, שהחליף את שדה התעופה המיושן והקטן באליניקון, סייעה רבות להתפתחותה של אתונה כמרכז לתעבורה אווירית אזרחית חשוב בדרום אירופה, והנמל הוא כיום השער האווירי האירופי החשוב ביותר אל יעדי המזרח התיכון. מהשדה יוצאות טיסות לכל רחבי יוון, אירופה והמזרח התיכון, וכן למספר יעדים בצפון אמריקה, באפריקה ובמזרח אסיה. כשני שלישים מהיקף תנועת הנוסעים וכמחצית מתנועות המטוסים בנמל היא לייעדים ברחבי יוון, בעוד שהיתר הם ליעדים בינלאומיים.
תחבורה אל השדה וממנו
בשדה תחנת רכבת השוכנת מול הטרמינל ומחוברת אליו באמצעות גשר להולכי רגל. התחנה משרתת הן את רכבת הפרברים של אתונה (Προαστιακός Σιδηρόδρομος) המגיעה אל מרכז העיר, לפיראוס ולקורינתוס, והן את קו מספר 3 של הרכבת התחתית של אתונה.
הכוכבים של שלומי
עלילה
הוריו של שלומי, ובעיקר אימו, אינם מעוניינים בעזיבתו של שלומי, נוכח עזרתו המרובה בחיי היום יום. אולם רונה, חברתו החדשה של שלומי מעודדת אותו לעשות זאת. הוא והיא עוברים לגור יחדיו בשכנות לאותה פנימייה. בתום הסרט, שלומי מתמודד עם מציאות עצובה. במצב זה כל הדמויות סביבו יכולות להבחין במעמדו של שלומי וההפתעות שהוא מכין לכל אחת ואחד מהם.
ג'ון רוי קרלסון
ראשית דרכו
בהיותו בן עשרים, ב-1929, התחולל בארצות הברית השפל הגדול, שנמשך בשנות השלושים, וקרלסון היה עד למצוקת ההמונים, לתורי המזון ולשיירות מחוסרי הבית, דברים שעיצבו את השקפת עולמו. בתקופת השפל הגדול למד קרלסון בבית הספר לעיתונאות של אוניברסיטת ניו יורק ונעשה לכתב ועורך של שבועון בשפה האנגלית של הקהילה הארמנית.
"תחת מסווה"
את ממצאיו וחוויותיו מתחקירים אלו העלה קרלסון על הכתב בספרו "הזוממים" (The Plotters) שראה אור בשנת 1946. פרק מיוחד מתחקירו בחר קרלסון לפרסם כספר נפרד והוא הפרק המתייחס לפעילותם הגזענית רוויית השנאה של חלק מאנשי הכמורה. הספר שנקרא "מחרחרי שנאה בקרב הכמורה" (Hate mongers among the clergy) ראה אור גם הוא בשנת 1946.
"מקהיר עד דמשק"
קרלסון חזר עם חבריו למצרים לצורך רכישת נשק. בדרך עברו ליד כפר עציון, שם היה עד להתקפה של הלגיון הערבי על הקיבוץ. בין הלוחמים המתנדבים שנסעו איתם בחזרה ממצרים לארץ ישראל, היו גם שני גברים שעוררו במיוחד את תשומת לבו של קרלסון, בשל התנהגותם כזוג נאהבים. בכניסתה לארץ ישראל, עברה מכונית המשא בדרך לעזה ליד הריסותיו של קיבוץ כפר דרום. על החוף בעזה הבחין כי זוג הגברים הנאהבים אינו יוצא דופן. אדם שהציג עצמו כחבר מועצת העיר עזה הצביע על הים ואמר: "חודש אחד, והמים האלה - מכאן ועד קצה האופק - ישחירו מגופותיהם הצפות של היהודים". קרלסון וחבריו נסעו שוב לירושלים. הערבים החלו לספוג תבוסות בכל רחבי הארץ וקרלסון מתייחס בספרו ל"פסיכוזת הבריחה שהשתלטה על הערבים" והביאה ליציאתם ההמונית. באחד הימים גם נפגש עם הפטריארך הארמני. קרלסון מעיד כי במו עיניו ראה את הלגיון הערבי בעזה, בחברון ובירושלים, בזמן שהבריטים הודיעו רשמית כי "כל כוחות הלגיון הערבי עזבו את ארץ ישראל לפני תום המנדט". בליל ה-14 במאי - הלילה האחרון לפני הכרזת העצמאות של מדינת ישראל, צפה קרלסון לעבר חורבות גוש עציון העולה באש. חברו הטוב, מוסטפא, אמר לו באותו הלילה: "כל ערבי יודע כי תוך שלושים יום מהיום נהיה בתל אביב. נשב בבתי־הקפה שלהם על שפת הים, נשתה קפה, נאכל בקלאווה ונתעלס באהבים עם הבחורות היהודיות".
סוף הדרך
לאחר צאתו לאור של ספרו "מקהיר עד דמשק" לא פרסם יותר קרלסון, בארבעים שנות חייו הבאות, כל ספר נוסף, וחי חיים צנועים ומרוחקים מאור הזרקורים בעיירה מנהאסט (Manhasset) בלונג איילנד. הוא המשיך לכתוב מאמרים בעיתונים ובכתבי עת אודות האנטישמיות ואודות צורות אחרות של גזענות, אך לא ריכז את מאמריו בספרים.
אליהו אליעזר דסלר
ביוגרפיה
הרב דסלר סירב להצעה להיות דיין בווילנה והצטרף לאחיו בעסקיו.
בתחילת שנות ה-40 הצטרף הרב דסלר לכולל שנוסד בגייטסהד, כמנהיג רוחני, כיוון שראה שם אפשרות רבה יותר להשפיע ולהעמיק בלימודי הגמרא. הרב דסלר השקיע רבות בפיתוח הכולל, הן בתוכנית לימודיו והן בצד הפיננסי.
מכתב מאליהו
שמו של הספר נגזר מהפסוק בדברי הימים ב' פרק כ"א- "וַיָּבֹא אֵלָיו מִכְתָּב מֵאֵלִיָּהוּ הַנָּבִיא לֵאמֹר כֹּה אָמַר ה' אֱלֹהֵי דָּוִיד אָבִיךָ וכו'" ומכיוון שהספר עוסק בעיקר במכתבים, ונכתב על ידי הרב "אליהו".
איבר האפס
תכונות
מן הטענה האחרונה ומתכונת הבליעה ניתן להסיק שבחוג עם שני איברים לפחות איבר האפס תמיד אינו איבר הפיך, כלומר לא ניתן לחלק באפס.
אדם לכל עת (מחזה)
שם המחזה
שם המחזה משקף את יחסו של רוברט בולט, המחזאי האגנוסטי מהמאה ה-20, כלפי דמותו של תומאס מור, אותו הוא מציג כאיש המצפון האולטימטיבי: במחזה, מור נשאר נאמן לעצמו, לעקרונותיו ולאמונותיו, תוך הסתגלות לנסיבות המתפתחות סביבו עם הזמן, על אף הלחצים הסביבתיים בהם הוא נתון. בולט שאל את השם מתוך "וולגריה" מאת רוברט ויטינגטון, בן תקופתו של מור, שבשנת 1520 כתב עליו:
ארזי האל
רקע
היער נזכר כבר במיתולוגיה השומרית, מתואר שם קרב שהתרחש בין האל שומר היער חוואווא (חומבבה באכדית) לבין גלגמש, מלך אורוך, ואנכידו על יער הארזים היפה והשמימי. בסיפור מתואר גם שגילגמש השתמש בעץ הארז האדיר ביותר ביער על מנת לבנות את דלת המקדש בעיר אורוך.
אזכורים ספרותיים
אלפונס דה למרטין ביקר במקום במהלך נסיעתו ללבנון בשנים 1832–1833, והזכיר את הארזים בכמה מרשומותיו. הנרי בורדו בא למקום בשנת 1922, וכתב את Yamilé, סיפור על המקום.
עונת 2023/2024 בקונפרנס ליג
עונת 2023/2024 בקונפרנס ליג היא העונה השלישית של טורניר הכדורגל השלישי בחשיבותו באירופה, הקונפרנס ליג, המאורגן על ידי אופ"א.
דירוג הליגות
הדירוג לעונת 2022/23 הוא דירוג הליגות לשנת 2022, המביא בחשבון את ביצועי נציגות הליגה בליגת האלופות, בליגה האירופית ובקונפרנס ליג בעונות 2017/2018 עד 2021/2022.
חלוקת הקבוצות לפי שלב
עקב השעייתה של רוסיה מכל התחרויות האירופיות לעונת 2023/2024 בוצעו השינויים הבאים:
עקב העובדה שמנצ'סטר סיטי זוכת ליגת האלופות העפילה לליגת האלופות גם דרך הליגה המקומית, בוצע השינוי הבא:
הקבוצות
בסוגריים המיקום או המפעל ממנו העפילה הקבוצה:
שלב הבתים
הגרלת שלב הבתים תיערך ב-1 בספטמבר 2023. 32 קבוצות ישתתפו בשלב הבתים, 17 קבוצות שיעפילו משלב הפלייאוף במסלול הראשי, 5 קבוצות שיעפילו משלב הפלייאוף במסלול האלופות ו-10 קבוצות שינשרו משלב הפלייאוף בליגה האירופית.
רוז ג'ייקובס
נשיאת הדסה הנבחרת
בשנים 1930–1932 ובשנים 1934–1937 כיהנה רוז ג'ייקובס כנשיאת הדסה הנבחרת. ג'ייקובס גם מונתה כסגנית נשיאת הדסה של כבוד לכל ימי חייה. לפני בחירתה לנשיאות כיהנה כיו"ר הוועדה למען ארץ ישראל של הדסה.
בשנות ה-1930 הייתה ג'ייקובס אחת ממעצבותיה המרכזיות של מדיניות 'האצלה' בעידודו של השופט לואיס ברנדייס. בבסיס המדיניות הייתה הכוונה להעביר את הפרויקטים של הדסה לניהול עצמאי של היישוב ובכך להתפנות למיזמים חדשים. המדיניות נבעה גם בשל התפתחות שירותי הרפואה, משירותים שהיו סוציאליים בעיקרם לשירותים מכווני מדע וידע, ובעלי מאפיינים אוניברסיטאיים.
בשנת 1934 הצטרפה ג'ייקובס להנרייטה סאלד לדיונים על פרויקט 'עליית הנוער' בגרמניה. בקיץ של שנת 1935 נשלחה ג'ייקובס על ידי הוועד המנהל של הדסה לעשות סקר ולגלות אפיקים חדשים של פרויקטים בארץ ישראל. ג'ייקובס, שנועצה בסאלד בכל שלב, בחנה פרויקטים רבים במשך חודשיים כמו: הזנה, ארוחות צהריים בבתי הספר, הקמת קרן לאומית, טיפול בשחפת, חינוך מקצועי, יישוב ילדים פליטים ועוד.
תרומתה למפעל 'עליית הנוער'
בשנת 1935 פגשו סאלד וג'ייקובס בקונגרס הציוני בלוצרן בשווייץ, את ד"ר גאורג לנדואר מנהל מחלקת ההתיישבות הגרמנית בירושלים. ג'ייקובס הובילה לחתימת הסכם שנתן להדסה את הבלעדיות לגיוס הכספים ל'עליית הנוער'. ג'ייקובס ולנדאור, בהסכמת סאלד, הכינו מכתב סודי שפורטו בו התנאים שהפכו את הדסה לסוכנות הבלעדית של 'עליית הנוער' בארצות הברית, למשך שנתיים ניסיון.  בתמורה, התחייבה הדסה לגייס 30,000 דולר במשך שנתיים ל'עליית הנוער'.  החוזה עדיין היה סודי כאשר חזרה ג'ייקובס לארצות הברית בסוף ספטמבר 1935, והיא מיד כינסה פגישה של המועצה הארצית של הדסה בנושא. המועצה הסכימה פה אחד לאמץ את פרויקט 'עליית הנוער' כפרויקט הדגל החדש, וזאת לנוכח צורך השעה, והמליצה לוועידה הכללית של הדסה בקליבלנד ב-28 בנובמבר 1935 גם לאשר זאת סופית. בתחילת שנות השלושים, שרר שפל כלכלי כבד בארצות הברית והייתה ירידה תלולה בכמות החברות בהדסה. הנהגת הארגון סברה שהמפעלים הרפואיים אינם מספיק אטרקטיביים, ושמפעל 'עליית הנוער' הוא הפרויקט האטרקטיבי לגיוס התרומות.
השתלבות בפוליטיקה הציונית
בשנת 1937 מונתה ג'ייקובס כחברת ההנהלה הראשונה של הסוכנות היהודית, כשותפה פעילה בעניינים הציוניים הבינלאומיים. דוד בן-גוריון השפיע על הנהגת הדסה להשתלב בפעילות פוליטית ציונית, בין השאר, על ידי כך שהן היו הראשונות שהוצגה להן תוכניתו להקמת מדינה יהודית ריבונית בארץ ישראל. הוא החשיב את הדסה כארגון מוביל ומשפיע אך רצה שהארגון ישרת את מטרותיו, כמו ששאף שכלל ארגוני ציוני אמריקה ישרתו אותם.
ארגון וועדת החירום של הדסה בארץ ישראל
בשנת 1940, ארגנה ג'ייקובס את וועדת החירום של הדסה בארץ ישראל, שפיקחה על ענייני הארגון ביישוב באותה התקופה. חברה הקרוב של ג'ייקובס ד"ר יהודה לייב מאגנס, נשיא האוניברסיטה העברית באותה העת, קיבל ממנה את המינוי לכהן כיו"ר מועצת החירום של הדסה בזמן מלחמת העולם השנייה, והוא היה מוכן לקיים וויתורים מול התושבים הערבים.
הנצחה
בשנת 1958 שמה של ג'ייקובס הונצח על ידי הסוכנות היהודית בירושלים, במבנה של פרויקט 'עליית הנוער' שהיה קרוי דאז בשם 'וילה רוזמרי ע"ש הנס בייט', וזאת לרגל ציון יום הולדתה ה-70 של ג'ייקובס, ובהוקרה לפעילותה לקידום 'עליית הנוער'.
עוצבת המפץ
היסטוריה
בתחילת שנות ה-70 החל צה"ל בבניית דרג האוגדה כמפקדה קבועה שלה יחידות קבועות והעוצבה הפכה לאוגדה קבועה שמחנותיה באזור ירושלים, תחילה מספרה היה 146 והיא שימשה כעתודה מטכ"לית.
מבנה
האוגדה מונה כוחות נוספים, ביניהם:
עוצבת הנשר (חטיבת צנחנים צפונית, חטיבה 226)
מאז הקמתה, נפלו כ-170 מלוחמי החטיבה.
וילה קאתר
ילדות ונעורים
לאחר הלימודים עברה קאתר לפיטסברג, שם לימדה אנגלית בבית ספר תיכון ועבדה ב"ירחון הבית". בהמשך קיבלה הצעת עבודה בכתב העת מק'לור בניו יורק. כתב העת הזה פרסם בהמשכים את הרומן הראשון שלה, "הגשר של אלכסנדר", שהושפע מאוד מהנרי ג'יימס.
מגיל צעיר מאוד דרשה וילה שיפנו אליה בשם "ויליאם".
אלי מורנו
יצירתו
בשנת 2003 פרסם את ספרו השני בהוצאת גוונים, "חצי ירח וכמה כוכבים לידו"' – אסופה של ארבעה סיפורים: "שמיכת הטלאים של קלואי", "חבר שלי מישל", "מופע הקסמים של ברנרדו", וסיפור הנושא את שם הספר.
במקביל לפרסום ספריו החל להשתלב בכתיבה פובליציסטית ברשת באתרי בלוגים וכמו כן בכתיבה פזמונאית.