cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Valo Nihtilä
Asekätkentä
Haahden päiväkirjamerkintä 15. elokuuta 1944 osoittaa, että Nihtilä antoi tuona päivänä hyväksymisensä ja asettui arvovallallaan hankkeen taakse. Tätä ennen hän oli useaan kertaan kehottanut alaistaan vielä viivyttämään hanketta sanoen: ”Mietitään nyt vielä.”
Pariisista pankkiin
Pariisiin asettumiseen tapaan myös Suomeen paluussa Nihtilää auttoivat vankilavuosina syntyneet yhteydet sotasyyllisinä tuomittuihin päättäjiin. Entinen pääministeri Jukka Rangell järjesti Nihtilälle työpaikan Kansallis-Osake-Pankkiin. Suomeen palattuaan Nihtilästä tuli jälleen aktiivinen keskustelija maanpuolustuskysymyksissä. Hän osallistui Sotamuistoyhdistyksen toimintaan toimittamalla sen Kansa taisteli - miehet kertovat -lehteä. Yksi Nihtilän keskustelufoorumi oli Suomen Kuvalehti.
Isabella Stewart Gardner
Isabella Stewart Gardner (14. huhtikuuta 1840 New York – 17. heinäkuuta 1924 Boston) oli yhdysvaltalainen taidekeräilijä, filantrooppi ja mesenaatti. Hän perusti nimeään kantavan Isabella Stewart Gardner Museum -taidemuseon Bostoniin.
Celorico de Basto
Celorico de Baston nykyinen pormestari on Joaquim Mota e Silva. Kunnan juhlapäivä on 25. heinäkuuta.
Tyttö joka leikki tulella
Juoni
Salanderin yllättää kaksi moottoripyöräjengiläistä, joiden aikomuksena on käskystä polttaa kesämökki, mutta hän onnistuu nujertamaan heidät ja pakenemaan. Blomkvist puhuu Holger Palmgrenin kanssa, joka sanoo, että Zalan nimi on todellisuudessa Zalatšenko ja että tämä on Lisbeth Salanderin isä. Blomkvist on saanut tietää Gunnar Björckiltä, että Zalatšenko on neuvostoliittolainen loikkariagentti, jonka oikean henkilöllisyyden Turvallisuuspoliisi SÄPO on pitänyt salassa. Paolo kertoo että Niedermannissa on jotain outoa, hän tappelee kuin koulutettu nyrkkeilijä mutta hän ei tunne lainkaan kipua.
Naxaliitit
Jäsenet
Itse maolainen aate ei ole kovinkaan merkittävä syy adivasinuorille liittyä kapinallisjärjestöihin. Tutkimushaastattelussa, jossa esitettiin kysymyksiä 25 antautuneelle naxaliitille, jotka työskentelivät liikkeessä yli vuosikymmenen, selvisi että kukaan heistä ei ymmärtänyt maolaista ideologiaa. Suurimmiksi syiksi järjestöön liittymisessä selitettiin kiinnostus armeijamaisiin univormuihin ja aseisiin. Muina syinä olivat erinäisiä yhteiskunnallisia tekijöitä kuten työttömyyttä ja köyhyyttä.
Mustakulma-albatrossi
Elinympäristö
Pesimäsaaret ovat yleensä jyrkkärantaisia ja vuoristoisia, paikoin myös tasaisia. Pesimäajan ulkopuolella mustakulma-albatrossit vaeltelevat Antarktiksen vesillä sekä eteläisellä Atlantilla ja Intian valtamerellä.
Hurrikaani Lorenzo
Hurrikaani Lorenzo oli 12. nimetty trooppinen myrsky vuoden 2007 Atlantin hurrikaanikaudella ja tuon kauden neljäs trooppinen hirmumyrsky. Saffirin-Simpsonin hurrikaaniasteikolla se luokiteltiin alimpaan eli 1. luokkaan. Myrsky aiheutti silti tuhoja ja kuolemantapauksia Meksikossa. Lorenzo oli kolmas hurrikaani Meksikon alueella muutaman viikon kuluessa.
Hurrikaanin kehitys
Syyskuun 21. päivänä Karibianmeren länsiosassa kehittyi voimakkaiden konvektiopilvien rypäs, joka liittyi matalapaineen solaan. Kaksi päivää myöhemmin siitä kehittynyt matalapaine liikkui Jukatanin niemimaan yli ja aiheutti ukkosmyrskyjä Meksikonlahden eteläosista aina Karibianmeren pohjoisosiin asti. Syyskuun 25. päivänä ylävirtaukset olivat suotuisammat trooppisen matalapaineen kehitykselle, ja samana aamuna satelliittikuvista voitiin arvioida, että trooppinen myrsky oli muodostumassa noin 300 km Tampcon kaupungin itäpuolella. Torstaina 27.9. iltapäivällä Lorenzo sai nimensä, ja seitsemän tuntia myöhemmin sen todettiin jo voimistuneen hurrikaaniksi. Meksikonlahden rannikolle Palma Solasta Cabo Rojoon annettiin hurrikaanivaroitus.
Peter Oundjian
Peter Haig Oundjian (s. 21. joulukuuta 1955 Toronto) on kanadalainen kapellimestari ja viulisti.
Unkarin jääkiekkomaajoukkue
Tunnettuja pelaajia
Vuonna 2015 kanadalaissyntyinen Frank Banham edusti Unkaria 1. divisioonan A-lohkon maailmanmestaruusturnauksessa sekä seuraavana vuonna olympiakarsinnoissa ja jälleen myös A-sarjan maailmanmestaruusturnauksessa.
Tsani (kirjain)
Tsani (asomtavruli Ⴚ, nuskhuri ⴚ, mkhedruli ც) on 30. kirjain georgian kolmessa kirjaimistossa.
Kaijonharjun suuralue
Alueella toimivat asukasyhdistykset ja toimikunnat
Kaijonharjun suuralueella toimii Kaijonharjun suuralueen yhteistyöryhmä, johon kuuluu alueen asukkaita ja virkamiehiä useista eri hallintokunnista. Koko suuralueella toimii yksi asukasyhteisö, Kuivasjärven pienkiinteistöyhdistys (tulevaisuudessa Kuivasjärven Seutu ry). Koska alue on laaja, on yhdistys perustanut omat toimikuntansa eri alueille.
Granada
Kaupunki on nimetty granaattiomenan mukaan.
Finlandia-palkinto
Finlandia-palkinnon lisäksi vuodesta 1989 on jaettu vuosittain myös Tieto-Finlandia (nyk. tietokirjallisuuden Finlandia) ansiokkaalle suomalaiselle tieto- tai oppikirjalle sekä vuodesta 1997 Finlandia Junior -palkinto (nyk. lasten- ja nuortenkirjallisuuden Finlandia) suomalaiselle lasten- tai nuortenkirjailijalle. Molempien palkintojen arvo on 30 000 euroa.
Kirjonorsunkärsä
Kirjonorsunkärsä kasvaa kuivilla kasvupaikoilla, kuten jokien varsilla, niityillä ja joutomailla. Lajia tavataan alkuperäisenä Yhdysvalloissa Teksasissa ja Meksikossa sekä mahdollisesti myös Louisianassa. Laji on sittemmin kuitenkin levinnyt laajalle lähes koko Yhdysvaltoihin, pohjoisimmillaan Maineen ja Minnesotaan.
Arlen Specter
thumb|Arlen Specter Arlen J. Specter (12. helmikuuta 1930 Wichita, Kansas, Yhdysvallat – 14. lokakuuta 2012) oli Yhdysvaltain senaatin jäsen Pennsylvaniasta. Hän oli Yhdysvaltain republikaanisen puolueen jäsen vuodesta 1966 aina vuoden 2009 huhtikuun 28. päivään saakka, jolloin hän ilmoitti eroavansa puolueesta ja liittyvänsä demokraatteihin. Syyksi puolueloikkaukseen Specter ilmoitti vieraantumisen republikaanisen puolueen näkemyksistä.
Specter valittiin senaattiin viisissä peräkkäisissä vaaleissa vuosina 1980, 1986, 1992, 1998 ja 2004. Hän pyrki ehdolle myös vuoden 2010 vaaleissa, mutta hävisi demokraattien esivaaleissa Joe Sestakille. Specter toimi Yhdysvaltain senaatin jäsenenä 30 vuotta, tammikuusta 1981 tammikuuhun 2011. Hän on valmistunut lakimieheksi Yalen yliopistosta. Hänellä on vaimonsa Joan L. Levyn kanssa pojat Shanin ja Steve.
Specter työskenteli Warrenin komissiolle nuorena juristina. Hän kärsi Hodgkinin lymfoomasta, johon hän kuoli 14. lokakuuta 2012.
Esposende
Esposenden nykyinen pormestari on Benjamim Pereira. Kunnan juhlapäivä on 19. heinäkuuta.
Joutsenlampi
Baletin historia
Nykyisten esitysten koreografia perustuu useimmiten Petipan ja Ivanovin tekemään nelinäytöksiseen versioon vuodelta 1895. Baletista on tehty myös useita erilaisia modernisointeja. Balettia ei ennen vuotta 1922 esitetty kokonaisuudessaan Venäjän ulkopuolella muuten kuin venäläisen baletin vierailunäytöksinä.
Busat
Busat asuvat pienissä harvaan sijaitsevissa kylissä. Pyöreät asumukset ovat vähitellen muuttuneet neliskulmaisiksi. Suurperheet muodostavat kastiryhmiä. Totemistiset sukuryhmät ovat suurelta osin hajonneet. Suuri osa busista harjoittaa perinteistä uskontoa. Nigeriassa puolet ja Beninissä kolmasosa on sunnimuslimeja. Lisäksi on jonkin verran kristittyjä.
Tahlequah
Tahlequah [] (, [dàlígʷã́]) on kaupunki Cherokeen piirikunnassa Oklahoman osavaltiossa Yhdysvalloissa. Sen väkiluku oli vuoden 2018 arvion mukaan 16 738 ja vuoden väestönlaskennan mukaan 16 359. Vuosina 2010–2018 kaupungin väkiluku kasvoi 6,3 prosenttia. Tahlequahin pinta-ala on 32,2 neliökilometriä. Se sijaitsee Ozarkvuorten aluskukkuloilla. Kaupungin pormestarina toimii Sue Catron (2019–).
Bolšoi-teatteri
Historia
Keisarillisen Bolšoi-teatterin viimeinen esitys pidettiin 28. helmikuuta 1917. Valtion Bolšoi-teatteri avasi ovensa yleisölle helmikuun vallankumouksen jälkeen 13. maaliskuuta 1917. Teatterin nimi muuttui vuonna 1919 Akateemiseksi Bolšoi-teatteriksi. Vuonna 1922 bolševikkihallitus päätti, että teatterin sulkeminen ei ollutkaan taloudellisesti kannattavaa. Teatteria oli käytetty hallituksen omiin tarpeisiin: yleisvenäläiset neuvostokongressit, yleisvenäläisen toimeenpanevan keskuskomitean istunnot ja Kominternin kongressit pidettiin Bolšoi-teatterissa. Juuri tämän teatterin näyttämöltä julistettiin Neuvostoliiton syntysanat.
Luikerot
Luikerot eli limakalat (Blenniidae) on luikerokalojen lahkoon kuuluva merikalojen heimo. Siitä tunnetaan noin 410 lajia ja noin 60 sukua.
Anna-Liisa Bezrodny
Bezrodny on menestynyt kilpailuissa ja saanut London Symphony Orchestran PROMIS Awardin ja Pro Musica -säätiön palkinnon.
Luikerot
Käyttäytyminen
Luikerot nöpöttävät usein rintaeviensä varassa lähellä pohjaa samalla tavalla kuin tokot. Ne ovat luonnossakin hyvin reviiristään tietoisia kaloja, joten niitä ei kannata pitää monta samassa akvaariossa.
Kerala
Historia
Konfliktit Kozhikoden ja Kochin kaupunkien välillä toivat hollantilaisille mahdollisuuden karkottaa portugalilaiset alueelta. Hollantilaiset vuorostaan joutuivat lähtemään Colachelin taistelussa vuonna 1741 Travancoren Marthanda Varman voitettua heidät. Hollantilaisten komentaja kapteeni Eustance De Lenoy otettiin vangiksi, ja Marthanda Varma lupasi säästää hänen henkensä sillä ehdolla, että hän liittyisi Varman armeijaan ja kouluttaisi hänen sotilaitaan modernein keinoin. Samoihin aikoihin Mysoren kuningaskunnan Hyder Ali valloitti pohjoisen Keralan ja sai haltuunsa Kozhikoden vuonna 1766. 1700-luvun lopulla Tipu Sultan – Alin poika ja seuraaja – aloitti sotilastoimet kasvavaa brittiläistä Itä-Intian kauppakomppaniaa vastaan, mikä johti kahteen neljästä Britannian-Mysoren sodista. Tipu Sultanin oli lopulta kuitenkin pakko luovuttaa kauppakompanjalle Malabarin piirikunta ja Etelä-Kanara (sisältää nykyisen Kasargodin piirikunnan) vuosina 1792 ja 1799. Kompanja teki tämän jälkeen liitot Kochin (1791) ja Travancoren kanssa (1795). Malabarista ja Etelä-Kanarasta tuli samaan aikaan osa brittiläisen Intian Madrasin provinssia.
Maantiede
Keralan 38 863 neliökilometrin suuruinen maa-alue (1,18 % Intiasta) sijaitsee lännessä aukeavan Arabianmeren ja idässä nousevien Länsi-Ghatien vuorten välissä. Rajoittuen asteisiin 8°18' ja 12°48' pohjoista leveyttä sekä asteisiin 74°52' ja 72°22' itäistä pituutta Kerala sijoittuu kostealle, trooppiselle päiväntasaajan alueelle. Osavaltion rannikko on noin 580 kilometrin pituinen, kun taas osavaltion leveys vaihtelee 35 ja 120 kilometrin välillä. Maantieteellisesti Kerala voidaan jakaa kolmeen tilastollisesti toisistaan eroaviin alueisiin: itäiset ylämaat (karua vuoristoa, jonka ilmasto on viileä), keskinen alue (kumpuilevia kukkuloita) ja läntinen alanko (rannikkotasankoa). Koska Kerala sijaitsee Intian niemimaan eteläkärjessä Intian laatan keskiosassa, suurimmassa osassa osavaltiota on suhteellisen vähän maanjäristyksiä ja tuliperäistä toimintaa. Geologisesti prekambriset ja pleistoseeniset kivilajit muodostavat valtaosan Keralan maaperästä.
Itäinen Kerala sijaitsee juuri ja juuri Länsi-Ghatien korkeimpien huippujen länsipuolella; alue koostuu korkeista vuorista, rotkoista ja syvään uurtuneista laaksoista. 41 Keralan länteen virtaavaa ja kolme itään virtaavaa jokea saavat alkunsa tältä alueelta. Länsi-Ghatit muodostavat täällä vuorimuurin, joka keskeytyy vain Palakkadin kohdalla – Palakkadin sola muodostaa yhteyden vuorien läpi muuhun Intiaan.
Talous
Palvelusektori (johon kuuluvat turismi, julkinen hallinto, pankkitoiminta sekä liikenne ja kommunikaatio – 63,8 prosenttia osavaltion BKT:stä vuosina 2002–2003) yhdessä maatalouden ja kalastusteollisuuden kanssa (yhteensä 17,2 prosenttia BKT:stä) hallitsevat Keralan taloutta. Lähes puolet Keralan asukkaista on kokonaan riippuvaisia maataloudesta saatavista tuloista. Osavaltiossa kerätään 310 521 hehtaarilta peltoa (runsas lasku vuoden 1990 588 340 hehtaarista) noin kuuttasataa eri riisilajiketta. Riisi onkin Keralan tärkein viljelykasvi ja peruselintarvike, ja sitä tuotetaan vuosittain 688 859 tonnia. Muita tärkeitä viljelyskasveja ovat kookospähkinä (899 198 hehtaaria), tee, kahvi (23 prosenttia Intian 57 000 tonnin tuotannosta), kumi, cashew-pähkinät ja mausteet, joihin kuuluvat pippuri, kardemumma, vanilja, kaneli sekä muskotti. Keralan noin 1,050 miljoonaa kalastajaa saavat vuodessa 668 000 tonnia saalista (vuosien 1999–2000 arvio). 590 kilometrin rannikolla on 222 kalastuskylää, ja lisäksi 113 kalastuskylää sijaitsee sisämaassa. Perinteinen pienteollisuus, kuten coirin, kankaan ja erilaisten käsitöiden valmistus työllistää noin miljoona ihmistä. Noin 180 000 pientä teollisuusyritystä työllistää suunnilleen 909 859 keralalaista, kun taas keski- ja suurikokoisia teollisuusyhtiöitä Keralassa on noin 511. Pieni kaivosteollisuus (0,3 prosenttia bruttokansantuotteesta) tuottaa mineraaleja, kuten ilmeniittiä (136 908,74 tonnia vuosina 1999–2000), kaoliinia, bauksiittia, piidioksidia, kvartsia, rutiilia, zirkonia ja andalusiittia. Kotipuutarhat ja -eläimet tuovat myös töitä sadoille tuhansille ihmisille. Turismi ja liiketoimintaprosessien ulkoistaminen ovat muita merkittäviä talouden sektoreita. Keralan työttömyysaste on eri arvioissa sijoitettu 19,2–20,77 prosentin väliin, ja työllisiksi luokiteltujen alityöllistyminen, nuorten korkea työttömyys ja naisten vain 13,5 prosentin vahvuinen osallistuminen työmarkkinoille ovat keskeisiä ongelmia. Arviot osavaltion köyhyysrajan alapuolella elävän väestön osuudesta vaihelevat 12,71 ja jopa 36 prosentin välillä, ja yli 45 000 keralalaista elää slummiolosuhteissa.
Tōgō Heihachirō
Varhaiset vaiheet
Tōgōn isä oli Kagoshiman klaaniin kuulunut samurai, joka toimi Satsuman provinssissa korkeissa viroissa paikallisen daimyōn Shimazu Nariakiran palveluksessa. Hänen äitinsä oli samaan klaaniin kuulunut aatelinen. Tōgōn alkuperäinen etunimi oli Nakagoro, mutta samurai-perinteen mukaan hän valitsi 13-vuotiaana uuden nimen, Heihachirō. Hän sai samurain pojalle tyypillisen soturin kasvatuksen. Hän osallistui 15-vuotiaana vuonna 1863 Kagoshiman puolustukseen brittilaivaston pommitusta vastaan ja liittyi hieman myöhemmin Shimazun rakennuttamaan yksityiseen Satsuman laivastoon. Vuosien 1868–1869 Boshin-sodassa Tōgō palveli sotalaiva Kasugalla keisaria tukeneiden joukkojen puolella. Meiji-restauraation jälkeen hän liittyi uuteen keisarilliseen laivastoon.
thumb|upright|Nuoruudenkuva Tōgōsta. Tōgō lähetettiin vuonna 1871 yhtenä kahdestatoista japanilaisesta merikadetista Isoon-Britanniaan, jossa hän opiskeli seitsemän vuotta Lontoon Thames Nautical Training College -laivastokoulussa. Hän purjehti HMS Hampshirella maailman ympäri, opiskeli matematiikkaa Cambridgen yliopistossa ja sai valvoa brittiläiseltä telakalta Japaniin tilattujen panssarilaivojen rakentamista. Palattuaan kotimaahan vuonna 1878 Tōgō sai aliluutnantin arvon, mistä hän yleni komentajakapteeniksi 1879, komentajaksi 1885 ja kommodoriksi 1886. Englannissa saamansa koulutuksen ansiosta hänet määrättiin valvomaan japanilaisten merikadettien koulutusta uusissa Tokion ja Tsukijin laivastokouluissa. Hän palveli vuodesta 1883 eri alusten päällikkönä ja hänet määrättiin useasti yhdysupseeriksi tai tarkkailijaksi länsivaltojen laivastoihin.
Yksityiselämä
Tōgōn kerrotaan olleen hyvin vaatimaton huolimatta kaikesta nauttimastaan arvostuksesta ja palkinnoistaan. Erään kertoman mukaan Tōgō esti rahankeräyksen, jonka tarkoituksena oli lahjoittaa hänelle 100 000 jeniä. Hänen kerrotaan myös sanoneen itseään esittävästä valokuvasta: ”olen järkyttynyt siitä, että ihmiset tuhlaavat rahaa näin typerän miehen muotokuvaan”.
Hydratsidit
Ominaisuudet ja valmistus
Hydratsidit ovat yleensä huoneenlämpötilassa kiinteistä aineita, jotka muistuttavat ominaisuuksiltaan amideja. Ne ovat hieman emäksisiä ja muodostavat suoloja esimerkiksi suolahapon kanssa. Ne hydrolysoituvat hyvin happamissa tai emäksisissä olosuhteissa karboksyylihapoiksi. Hydratsidit ovat myös pelkistimiä. Dihydratsidit, eli molekyylit, joissa on kaksi hydratsidiryhmää, muodostavat kuumennettaessa heterosyklisiä oksadiatsoleja.
L7
Vuonna 2016 valmistui bändistä ja bändin historiasta kertova dokumenttielokuva L7: Pretend We're Dead.
Khust
Väestö
thumb|Khustin yliopiston henkilökuntaa ja oppilaita. Yhdistyneiden kansakuntien asuinyhdyskuntaohjelman arvio Khustin asukasluvusta oli vuonna 2014–2015 alemman arvion mukaan 88 403 ja ylemmän arvion mukaan 106 083. Alueen asukkaat ovat pääasiassa paštuja. Alueella on useita eri heimoja. Monilla heimoista on yhteyksiä Waziristanin pohjoisosiin Pakistanin puolella.
Mico Ahonen
Ahonen voitti mäkihypyn pienmäen SM-kilpailussa kultaa vuonna 2018.
Antti Keksi
Antti Keksi syntyi 1622 tienoilla. Tarkkaa syntymäaikaa ei ole tiedossa. 1.4.1639 toimitetun ruotuluettelon mukaan Antti Keksin mainitaan olleen 16-vuotias. Hän oli syntynyt Ylitorniolla. Hän avioitui Ylitornion Marjosaaren Keksin talon tyttären kanssa ja tuli isännäksi taloon. Silloisen yleisen käytännön mukaan hänet kirjattiin Keksin taloon, josta tuli myös hänen "sukunimensä". Myöhemmin hän perusti Tornionjoen länsipuolelle Torakankorvaan Antintalon.
Italialainen tutkimusmatkailija Giuseppe Acerbi pysähtyi matkallaan Nordkapiin Ylitorniolla, ja siellä hänelle kertoi rovasti Svanberg Keksin laulusta. Keksin laulu saneltiin hänelle ja kirjoitettiin muistiin.
Robert I (Artois)
Robert I osallistui veljensä Ludvigin seurassa seitsemännelle ristiretkelle ja sai surmansa eräässä hyökkäyksessa Mansourahin linnoitusta vastaan vuonna 1250.
Angelin metroasema
Historia
Asema kärsi vuosien ajan tungoksesta laiturisaarekkeen kapeuden vuoksi (vain 3,7 metriä leveä). Kapea laituri oli turvallisuusriski ja pelotti matkustajia. Asema uudelleenrakennettiin 1990-luvun alussa. Pohjoiseen meneville junille louhittiin oma tunnelinsa, jolloin vanha tunneli jäi kokonaan etelään menevien junien käyttöön. Siirrettyjen raiteiden paikalle rakennetusta laiturista tuli leveämpi kuin suurin osa metron tunnelilaitureista. Hissit ja asemarakennus suljettiin, ja aseman uusi sisäänkäynti Islington High Streetillä avattiin 19. syyskuuta 1992. Koska uusi rakennus oli kauempana syvällä olevista laitureista, asemalle tarvittiin kahdet liukuportaat.
Runousyhdistys Karhu
Runousyhdistys Karhu on vuonna 2023 perustettu yhdistys, jonka tehtävänä on jakaa Tanssiva karhu- ja Kääntäjäkarhu-palkintoja. Palkinnon perusti kirjailija Markus Leikola, jotta Yleisradion lopettamille palkinnoille saatiin jakaja. Yle lopetti kaikkien rahapalkintojen jakamisen mutta tekee yhteistyötä palkinnon uuden jakajan kanssa. Leikola pitää Tanssivaa karhua Suomen merkittävimpänä runopalkintona ja halusi siksi että sen jakaminen jatkuu. Vuosittain vaihtuvan raadin puheenjohtaja on Vilja-Tuulia Huotarinen.
Drama Queen
Kappale putosi jatkosta Tanskan alkukarsinnassa, mutta se sai myöhemmin ns. villin kortin kansalliseen finaaliin, jossa se sitten sai eniten ääniä päästen edustamaan maata Helsinkiin.
Burgos
Historia
Burgos on perustettu vuonna 884. Se toimi aluksi Asturian kuningaskunnan etuvartiokaupunkina, kunnes siitä tuli kuningaskunnan pääkaupunki. Asturia yhdistyi myöhemmin Kastilian kuningaskunnan kanssa, ja 1000-luvulta lähtien kaupunki oli Kastilian pääkaupunki, kunnes Madrid julistettiin pääkaupungiksi 1500-luvulla. Espanjan sisällissodan aikana Burgos oli Francisco Francon nationalistikapinallisten pääkaupunki.
Väestö
Vuonna 2011 kaupungin väestöstä 92 prosenttia oli espanjalaisia, neljä prosenttia muiden EU-maiden kansalaisia ja loput neljä prosenttia EU:n ulkopuolisten maiden kansalaisia. Espanjassa syntyneiden osuus oli noin 90 prosenttia. Espanjan ulkopuolella syntyneitä puolestaan oli lähes kymmenen prosenttia.
Osmo Kalpala
Veljensä Einon tavoin myös Osmo Kalpala kilpaili alppihiihdossa, jossa hän saavutti viisi akateemista Suomen mestaruutta vuosina 1949–1953 ja edusti Suomea Holmenkollenin kisoissa vuosina 1951 ja 1956.
Veljekset olivat vuodesta 1963 kehittämässä Kalpalinnan laskettelukeskusta. Osmo Kalpalan poika Asmo Kalpala toimi vuosina 1987–2012 Tapiola-ryhmän pääjohtajana.
Meningokokki
Rakenne
Neisseria meningitidis on gramnegatiivisesti värjäytyvä usein kapselillinen kokkibakteeri. Se on myös diplokokki, joka viittaa sen kykyyn muodostaa kahden solun pareja. Meningokokkin uloin kerros, eli kapseli, koostuu sokeriketjuista. Kapselin alla on ulkokalvo, joka sisältää proteiineja ja lipopolysakkaridia eli endotoksiinia. Meningokokin ulkokalvon tärkeimpiä pintaproteiineja ovat tyypin IV pilukset, joilla bakteeri tarttuu isäntäsolun pintarakenteisiin. Lisäksi ulkokalvolla on mm. Opa ja Opc -tarttumisproteiineja ja poriinikanavia. Meningokokki käyttää pintarakenteitaan isäntäsolun sisälle tunkeutuakseen ja siirtyäkseen verenkiertoon. Meningokokki pystyy muuntelemaan bakteerisolun pinnan rakenteita huomattavasti, mikä mahdollistaa isännän immuunipuolustuksen välttelyn. Meningokokit voidaan jakaa serologisiin ryhmiin sekä sero-, ala- ja immunotyyppeihin kapselin sokeriketjujen ja muiden pintarakenteiden perusteella. Seroryhmiä on 13, mutta 90 prosenttia taudeista on A-, B- tai C-ryhmien aiheuttamia. Seroryhmän tunnistaminen kertoo, onko juuri sitä tyyppiä vastaan saatavissa rokotetta.
Paul Brown
Paul Brown on muun muassa seuraavien henkilöiden nimi:
Saturnus
Kaasukehä
Utukerros alkaa tropopaussista, joka on 0,1 ilmakehän painepinnalla. Ammoniakkipilvien yläraja on tästä 50 kilometriä alaspäin, ammoniumvetysulfidipilvien alaraja 170 kilometriä tropopaussin alapuolella, ja vesijääpilviä on noin 230 kilometriä syvemmällä. Maan ilmakehän painetta vastaavalla yhden barin painepinnalla on lämpötila 133 kelviniä eli −140 °C, ja ammoniakkipilviä.
Pietarsaaren historia
Pietarsaaren historia alkaa, kun Ebba Brahe perusti kaupungin 27. lokakuuta 1652.
Esihistoria ja keskiaika
Pietarsaaren emäpitäjä Pedersöre satamapaikkoineen on vanha kauppapaikka. Koko nykyinen Pohjanmaa oli 1200-luvulla jaettu kahteen kirkkopitäjään, Mustasaareen ja Pedersöreen. Jälkimmäiseen kuuluivat alueet Vöyriltä valtakunnan rajalle. Alueen halki kulki myös vanha kauppatie Pohjois-Ruotsista Hämeeseen. Pedersören nimi mainitaan ensimmäisen kerran asiakirjoissa vuonna 1348.
Kaupungin perustaminen
thumb|left|200px|Kaupungin perustaja [[Ebba Brahe.]]
Pietarsaareen perustettiin vuonna 1653 maistraatti. Kaupungin ensimmäiseksi pormestariksi valittiin Jacob Josephson. Pietarsaaren ensimmäisen koulu aloitti vuonna 1654, ja piispa Johannes Gezelius nuorempi vihki helmikuussa 1691 kaupungin ensimmäisen kirkon. Siihen asti pietarsaarelaiset olivat käyneet Pedersören kirkossa. Nykyisessä kirkossa riippuva kauppias Olof Gallen lahjoittama votiivilaiva on peräisin vanhasta kirkosta. Pietarsaarella ja Pedersörellä oli yhteinen papisto vuoteen 1908 asti. Vanhimman tunnetun kartan Pietarsaaren maista laati maanmittari Jonas Gädda vuonna 1693.
2000-luku
Pietarsaari vietti 350-vuotisjuhliaan vuonna 2002. 2000-luvulla Pietarsaaren seudulta on kadonnut teollisia työpaikkoja. Lakkautetun teollisuuden tilalle on tullut uutta teollisuutta, ja moni teollisuudesta irtisanottu on löytänyt uuden työn muun muassa palvelualalta.
Ann Taylor
Suonion eli Julius Krohnin suomennosmukaelma ''Minun äitini. Pienille lapsille suositusta Ann Taylorin runosta My Mother'' (1804) ilmestyi ensimmäisen kerran Suomessa Suonion lastenrunoja -sarjassa vuonna 1875 englantilaisperäisin kuvin.
Osmo Lindeman
Elokuvamusiikkia
Lisäksi kuunnelmamusiikkia
Tummapapurikko
Koko ja ulkonäkö
Nimialalaji muodostaa asteittaisen muuntelusarjan eli kliinin. Levinneisyysalueen eteläisillä yksilöillä koirailla on siipien yläpuolella ruskeankeltainen, tummien suonten katkoma postdiskaalialan juova, joka naarailla on kirkkaampi ja leveämpi. Levinneisyysalueen pohjoisilla yksilöillä postdiskaalialan juova yleensä puuttuu koirailta ja naarailla sen muodostaa muutama epäselvä kellertävä täplä. Keski-Euroopan yksilöt ovat näiden muotojen välimuotoja.
Nimialalajin Pyreneiden niemimaalla ja Etelä-Ranskassa esiintyvällä muodolla etusiiven yläpuolen oranssinkeltainen väri on levinnyt laajemmalle ja ulottuu naaraalla tyven lähelle. Pohjois-Afrikasta on kuvattu alalaji Lasiommata maera meadewaldoi, jolla etusiiven yläpuolen keltainen väritys on vielä äärimmäisempi nimialalajin eteläisiin muotoihin verrattuna.
Elinympäristö
Tummapapurikon elinympäristöä ovat metsänaukeat, metsänreunat, niityt, puutarhat, pientareet ja vuoristoseudut.
Huuliharppukostaja
Elokuvan juoni muistuttaa pitkälti Johnny Guitarin tarinaa.
Roolitus
Näyttelijä Al Mulock (joka esiintyy myös Leonen elokuvassa Hyvät, pahat ja rumat), teki itsemurhan kuvausten aikana. Hän hyppäsi rooliasussa hotellin ikkunasta. McBainiä näytellyt Frank Wolff teki itsemurhan Roomassa 1971.
Östanlidin tuberkuloosiparantola
Historia
Parantolan hallinnointia varten muodostettiin kesällä 1938 kuntainliitto Svenska Österbottens distriktstuberkulossjukhus kommunalförbund. Arkkitehti Ragnar Wessmanin suunnitteleman funktionalistisen rakennuksen piirrustukset hyväksyttiin elokuussa 1938. Sairaalaan tuli neljä salia, johon kuhunkin mahtui 40 vuodetta. Erityispaikat mukaan lukien hoitopaikkoja oli 163. Rakentaminen aloitettiin heti, mutta sota viivästytti valmistumista muutamalla kuukaudella. Parantola alkoi ottamaan vastaan potilaita tammikuussa 1941.
Ristiretket vendejä vastaan
Tausta
Pyhän sodan juuret Itämeren alueella voidaan ajoittaa vuoteen 1108. Magdeburgin piispa Adelgot lähetti tuolloin monille paikallisille ruhtinaille, muun muassa Flanderin kreiville, kirjeen, jossa hän pyysi heitä apuun kukistaakseen pakanalliset slaavit. Slaavit olivat nousseet kapinaan kristittyjä isäntiään vastaan. Muun muassa Tanskan kuningas Nils olisi kirjeen mukaan lupautunut auttamaan. Kirjeen takana oli ilmeisesti Saksan kuningas Henrik V eikä paavi, joten virallisena ristiretkijulistuksena sitä ei voida pitää. Kirjeessä nimitettiin ”meidän Jerusalemiksemme” (Ierosalem nostra) niitä alueita, jotka piispa halusi kristittyjen valtaavan. Pakanallisten maiden valtaus pohjolassa rinnastettiin siis pyhän maan valtaukseen Lähi-idässä.
Tanskan sota vendejä vastaan
Valdemar teki toisen retken saman vuoden syksyllä. Nyklotin poika Prislav oli aikaisemmin siirtynyt tanskalaisten puolelle ja antanut kastaa itsensä. Nyt hän auttoi tanskalaisia, jotka tekivät yllätyshyökkäyksen Rügenin asukkaiden kimppuun. Tanskalaiset päättivät vielä tehdä uuden retken seuraavana vuonna, mutta huonon sään ja eri maakunnista kotoisin olevien joukkojen välisten kiistojen takia Valdemarin oli pakko peruuttaa koko retki.
Sota obotriitteja vastaan
pienoiskuva|Valdemar I Suuri Saksin mahtava herttua Henrik ei ollut sekaantunut sotaan vendejä vastaan. Nyt hän kuitenkin näki, että Valdemarin valta oli kasvamassa, joten hän päätti solmia liiton Valdemarin kanssa ja lähteä yhdessä sotaan vendejä vastaan. Valdemarille tämä sopi hyvin. Henrik ja Valdemar päättivät hyökätä sakseja lähimpänä olleita obotriitteja vastaan vuonna 1160. Henrikin joukot tunkeutuivat obotriittien maille, mutta vendit aloittivat heti sissisodan ja väijytykset. Obotriittien kuningas Nyklot kaatui yllättäen yhdessä väijytyksessä. Valdemar ja Absalon purjehtivat samalla Warnowjokea pitkin, mutta joki oli niin matala, etteivät he päässeet etenemään. Pian he saivat kuulla, että vendit olivat liittoutuneet heitä vastaan ja lähettäneet laivastonsa heidän peräänsä. Valdemar määräsi siksi laivaston purjehtimaan avomerelle, mutta vendejä ei näkynyt missään. Valdemar epäili vendien piileskelevän jossain lähistöllä, mistä he voisivat yllättäen hyökätä tanskalaisten kimppuun, ja yritti houkutella vendit avomerelle ovelan juonen avulla. Tanskalaisten kurittomuus kuitenkin kostautui, ja vendit pääsivät pakenemaan.
Muutaman päivän päästä rügenilaiset saapuivat Valdemarin luokse ja ehdottivat rauhaa. Valdemar suostui. Samalla Henrikin joukot löivät Nyklotin pojat ja heidän alueensa jaettiin Henrikin vasallien kesken.
Sota Vologostia vastaan
pienoiskuva|vasen|Absalonia esittävä patsas Kööpenhaminassa. Rügenilaiset alkoivat vähitellen hyväksyä sen, että he olivat joutumassa Tanskan valtapiiriin, ja joskus he tekivät jopa yhteistyötä tanskalaisten kanssa. Yksi tällainen tapaus oli Vologostin kaupungin valtaus joskus 1160-luvun alussa. Vologost oli rikastunut kaupankäynnillä, eivätkä sen asukkaat tunnustaneet ketään kuningasta. Vologostilaiset pyysivät Pommerin kristittyä herttuaa Bogislavia apuun. Hän ei ollut kovin kiinnostunut sodasta, mutta hän neuvotteli mielellään rauhan Valdemarin ja Vologostin välillä. Vologostilaiset tunnustivat Valdemarin kuninkaakseen ja lupasivat estää merirosvojen pääsyn Peenejoelle.
Luettelo Suomen virallisen musiikki-DVD-listan ykkösistä vuonna 2014
Tämä on luettelo Suomen virallisen listan musiikki-DVD myynnin ensimmäistä sijaa hallussaan pitäneistä musiikki-DVD:stä vuonna 2014.
Caracasin metro
Caracasin metro on Caracasissa Venezuelassa toimiva metrojärjestelmä. Se avattiin vuonna 1983.
Battle
Kaupungissa sijaitsee vuonna 1095 käyttöön vihitty Battlen luostari. Popyhtye Keane on kotoisin Battlesta.
Ristiretket vendejä vastaan
Vendit Tanskan vallan alla
Valdemar jatkoi Rügenin valtauksen jälkeen taistelua merirosvoja vastaan. Vendiläiset merirosvot ryöstivät vieläkin ajoittain Tanskan rannikkoa, ja Valdemar oli päättänyt tuhota merirosvot lopullisesti. Tanskan laivasto toimi Öölannin edustalla asti, ja tanskalaiset saivat nyt ensi kosketuksen kuurinmaalaisiin ja virolaisiin. Yhdessä rügenilaisten kanssa tanskalaiset tekivät myös hyökkäyksiä pommerilaisten maille. Tämä säikäytti Pommerin herttuat Kasimirin ja Bogislavin niin, että he pyysivät Henrik Leijonan apuun. Pommerista tuli Saksin lääni, jota Kasimir ja Bogislav hallitsivat Henrikin alamaisina. Lopullinen yhteenotto merirosvojen kanssa tapahtui vuonna 1172 Falsterin meritaistelussa. Tämän jälkeen vendiläisten merirosvojen toiminta loppui miltei täydellisesti.
Maria Oakey Dewing
Oakey Dewing aloitti taideopintonsa vuonna 1866 Cooper Union School of Designissä, missä opiskeli vuoteen 1870 saakka. Hänellä oli kuuluisia opiskelukavereita kuten William Rimmer, Edwin Forbes ja George Edmund Butler. Hän jatkoi opintojaan vuodet 1871- 1875 Antique School of National Academy of Fine Artsissa, jossa häntä opetti John La Farge. Hän vaikuttui tuolloin japanilaisen taiteen estetiikasta. Vuonna 1875 Oakey Dewing oli perustamassa Art Students League of New York -taidekoulua. Hänen töitään oli tuolloin näyttelyssä jonka La Farge oli järjestänyt ja hän opiskeli maisemaalausta William Morris Huntin oppilaana. Hän sai jo opiskeluaikonaan maineen kyvykkäänä taiteilijana.
Sylvia
Sylvia tai Sylwia on latinalaisperäinen naisen etunimi, joka esiintyy myös muodossa Silvia. Nimi on johdettu latinan metsää tarkoittavasta sanasta silva, ja sana on myös kerttujen suvun tieteellinen nimi.
Issam Merdassi
Issam Merdassi (, s. 16. maaliskuuta 1981) on tunisialainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan puolustaja. Hän edustaa Sveitsin 1. Ligassa pelaavaa Young Boysin kakkosjoukkuetta.
Seurajoukkueura
Merdassi edusti kotimaassaan pitkään CS Sfaxienia, jonka paidassa hän voitti Tunisian liigamestaruuden lisäksi Tunisian cupin ja liigacupin. Menestys vuosien jälkeen Merdassi pelasi yhden kauden lainalla saudiarabialaisessa Al-Nasrissa. Palattuaan takaisin kotimaahansa hän pelasi vielä yhden kauden CS Sfaxienin riveissä ennen siirtymistään Sveitsiin Young Boysin riveihin. Merdassi oli joukkueen mukana kahden päivän koeajalla, jonka myötä sveitsiläisjoukkue teki hänen kanssaan kolmen vuoden sopimuksen.
Maajoukkueura
Merdassi on edustanut Tunisiaa vuoden 2004 kesäolympialaisissa ja vuoden 2006 jalkapallon Afrikan-mestaruuskilpailussa.
Daniel Wenig
Wenig debytoi mäkihypyn maailmancupissa joulukuussa 2013 Keski-Euroopan mäkiviikon ensimmäisessä osakilpailussa Oberstdorfissa ollen 43:s. Ensimmäiset maailmancupin pisteensä hän saavutti tasan vuotta myöhemmin niin ikään mäkiviikon avausosakilpailussa Oberstdorfissa sijoituttuaan sijalle 22.
Gemmologia
thumb|200px|Korukiviä ja puolijalokiviä Gemmologia eli jalokivioppi on tieteenala, joka tutkii jalokiviä.
Juan Carlos Maccarone
Juan Carlos Maccarone (19. lokakuuta 1940 Buenos Aires – 29. maaliskuuta 2015) oli argentiinalainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi 17. joulukuuta 1968 ja nimitettiin Lomas de Zamoran hiippakunnan vihkipiispaksi sekä Maurianan titulaaripiispaksi 30. tammikuuta 1993. Piispaksi vihkiminen seurasi 21. huhtikuuta. Pääkonsekraattorina toimi Desiderio Elso Collino, jota avustivat Héctor Gabino Romero ja José María Arancedo.
Maccarone sai 3. heinäkuuta 1996 nimityksen Chascomúsin hiippakunnan piispaksi, ja hänet asetettiin tähän virkaan 24. syyskuuta. Hänet nimitettiin 18. helmikuuta ja asetettiin 29. toukokuuta 1999 Santiago del Esteron hiippakunnan piispaksi, jona hän toimi, kunnes erosi 19. elokuuta 2005. Maccaronen tiedotettiin olleen epäsopiva tehtäväänsä sairauden tai muun vakavan syyn takia. Clarín-lehti kertoi eron syynä olleen videon, joka sisälsi epäilyttäviä kuvia Maccaronesta 23-vuotiaan miehen seurassa. Kirkon sisältä esitettiin epäilyjä Maccaronen vastaisesta poliittisesta juonesta; Maccarone oli usein kritisoinut paikallisia viranomaisia ja toiminut köyhien puolestapuhujana.
Sedimentologia
Sedimentologia on geologian osa-alue, joka tutkii sedimenttejä, sedimentaatioprosesseja ja sedimenttikiviä, jotka alun perin kerrostuivat sedimentaatioaltaisiin.
Katō Takaaki
1900-luvun alkupuolella hän toimi jälleen ulkoministerinä useissa hallituksissa, myös ensimmäisen maailmansodan alkaessa, johon Japani liittyi hänen johdollaan. Lisäksi vuonna 1915 Katō oli luomassa Kiinalle 21:tä vaatimusta, mikä sai aikaan merkittävän diplomaattisen kriisin ja vastustusta kotimaassa. Samana vuonna hänet nimitettiin ylähuoneeseen. Hänestä tuli vuonna 1916 konservatiivisen keiseikai-puolueen puheenjohtaja ja hän vaikutti sen politiikkaan huomattavasti vastustaessaan genrō-neuvoston vaikutusvaltaa ja kannattaessaan perustuslakia sekä äänioikeuden laajentamista.
Žytomyrin alue
Žytomyrin alue on hallinnollinen alue Ukrainan pohjoisosassa. Alueen hallinnollinen keskus on Žytomyrin kaupunki.
Elisabetin aikakausi
Elisabetin aikaa voidaan katsoa erityisen arvostetusti ottaen huomioon edellisten ja sitä seuraavien aikakausien epäonnistumiset. Se oli lyhyt sisäisen rauhan aika uskonnollisten kiistojen protestanttien ja katolisten välillä, sekä poliittisten kiistojen parlamentin ja monarkian välillä, jotka valtasivat lopun 1600-luvusta. Protestanttien ja katolisten jako soviteltiin, hetkeksi, Elisabetin uskonnollisen sopimuksen kautta, eikä parlamentti ollut vielä tarpeeksi vahva haastamaan kuninkaallista absolutismia.
Englannin suuri kilpailija oli Espanja, jonka kanssa se otti yhteen Euroopassa ja Amerikassa johtaen Englannin–Espanjan sotaan vuosina 1585–1604. Espanjan Filip II:n yritys vallata Englanti voittamattomalla armadalla vuonna 1588 päihitettiin tunnetusti, mutta sodan suunta kääntyi Englantia vastaan epäonnistuneen tutkimusretken myötä Portugaliin ja Azoreille vuonna 1589. Sen jälkeen Espanja tuki irlantilaisia katolisia kapinassa Englantia vastaan ja Espanjan meri- ja maavoimat aiheuttivat takaiskuja Englannin hyökkäyksille. Tämä kulutti loppuun sekä Englannin aarrekammion että talouden joita oli tarkoin entisöity Elisabetin säästäväisen hallinnan alla. Englannin taloudellinen ja alueellinen laajentuminen oli rajallista Lontoon sopimukseen asti, joka laadittiin vuosi Elisabetin kuoleman jälkeen.
Josef Mengele
Yliopistotutkijana
Mengele jätti toukokuussa 1937 jäsenhakemuksensa natsien puolueeseen eli Saksan kansallissosialistiseen työväenpuolueeseen. Hän sai jäsenyyden numerolla 5574974. Mengelen on katsottu tähän mennessä omaksuneen natsien filosofisen ja tieteellisen ajattelun, jonka mukaan oli mahdollista saada valitsemalla, jalostamalla ja puhdistamalla aikaiseksi saksalainen ihmisrotu. Mengelen liittymistä puolueeseen onkin näin ollen pidetty lähinnä pelkkänä muodollisuutena. Professori Verschuerin tukemana Mengele pystyi nousemaan nopeasti puolueen akateemisessa hierarkiassa. Historioitsija Andreas Hillgruber on todennut, että uraansa aloitteleva Mengele oli vakuuttunut, että hän palveli suurta asiaa yrittäessään toteuttaa Hitlerin pyrkimystä estää ihmiskunnan rappio.
Aika Auschwitzissa
200px|oikea|thumb|Mengele vuonna 1944 Auschwitzissa. Josef Mengele työskenteli lääkärinä Auschwitzin keskitys- ja tuhoamisleirikompleksissa toukokuusta 1943 tammikuuhun 1945. Auschwitzissa toimi Mengelen siellä aloittaessa noin 30 lääkäriä. Mengele oli leirikompleksin lääkäreistä ainoa, joka oli palvellut toisessa maailmansodassa itärintamalla ja jolle oli myönnetty rautaristi ja muita kunniamerkkejä. Mengelen onkin mainittu asettaneen itsensä ansioidensa perusteella muiden Auschwitzin SS-lääkäreiden yläpuolelle heti sinne saavuttuaan. Siinä missä muut lääkärikollegat suorittivat vain heille välttämättömiä tehtäviä, laajensi Mengele vastuualueitaan ja toteutti toistuvasti uusia projekteja. Häntä on usein muisteltu leirikompleksin päällikkölääkärinä, vaikka tehtävää hoitikin varsinaisesti tohtori Eduard Wirths. Tämä oli nimittänyt Mengelen vanhemmaksi lääkäriksi Auschwitzin leirikompleksiin kuuluneen Birkenaun alueen naisten leiriin.
Määräykset vankien joukkotuhoamisiin
Josef Mengele ryhtyi Auschwitzissa heti tulonsa jälkeen antamaan määräyksiä ihmisten joukkotuhoamisista. Jo 25. toukokuuta 1943 hän lähetti lavantautia sairastaviksi epäiltyinä kaasukammioon surmattaviksi 507 romanimiestä ja 528 romaninaista. Saman vuoden lopulla hän jatkoi työtään lavantaudin leviämisen ehkäisemisessä lähettämällä Birkenaun naisleirin juutalaisosaston kaikki 600 naista kaasukammioon. Mengelen vaatimuksesta Auschwitzissa toiminut romanien perheleiri tuhottiin kokonaan 31.7.–2.8.1944. Leirillä asuneista romaneista 2 987 lähetettiin kaasukammiohin ja loput 408 Buchenwaldin keskitysleiriin. Vuoden 1944 lopulla 40 000 naisen asuttama Birkenaun C-leiri tyhjennettiin Mengelen määräyksestä ruokapulaan vedoten kymmenen vuorokauden kuluessa kuljettamalla kuorma-autoilla kaasukammioihin aina 4 000 naista vuorokaudessa.
Ruumiin löytyminen ja tunnistaminen
Vuonna 1985 Länsi-Saksan poliisi onnistui löytämään Mengelen haudan niiden todisteiden perusteella, jotka se oli hieman aiemmin saanut haltuunsa Mengelen suvun ystävältä Günzburgista. Pian tämän jälkeen brasilialainen oikeuslääketieteen asiantuntija totesi haudasta nostetut jäännökset Mengelen ruumiiksi. Lopullinen varmuus asiasta saatiin, kun vuonna 1992 DNA-tutkimusten perusteella pystyttiin todistamaan, että vainaja oli Josef Mengele.
Timo Wallius
Timo Wallius valittiin Varkauden kaupunginvaltuustoon vuonna 2021 ensi yrittämällä, uusista ehdokkaista korkeimmalla äänimäärällä. Hän on seuraavat neljä vuotta Varkauden kaupungin valtuutettu, elinvoimajaoston varsinainen jäsen, kaupunginhallituksen varajäsen ja maakunnan yhteistyöryhmän (MYR) varajäsen. Kirkkovaltuustoon Wallius valittiin 2022.
M/S Finnhansa
Tekniset tiedot
Aluksen konttikapasiteetti (TEU) on 500 ja jäähdytyskonttikapasiteetti 130.
Diébé
Diébé on maalaiskunta ja sen keskuskylä Koulikoron alueen Dioïlan piirissä Malissa. Se sijaitsee Bagoéjoen varrella 65 kilometriä Dioïlasta kaakkoon. Kunnassa on 8 700 ja kylässä 2 100 asukasta (vuonna 2009, väestönlaskenta).
Mao Zedong
Maon johtamistyylille oli ominaista tavallisten kiinalaisten mobilisoiminen erilaisiin uudistusohjelmiin ja joukkoliikkeisiin. Niistä tunnetuimmat olivat 1950-luvun lopulla toteutettu suuri harppaus ja 1960-luvulla alkanut kulttuurivallankumous. Suuren harppauksen tarkoituksena oli modernisoida ja teollistaa Kiina nopeasti, mutta epärealistiset tavoitteet ja kehno suunnittelu johtivat talouden syöksykierteeseen ja maanlaajuiseen nälänhätään, jossa kuoli kymmeniä miljoonia ihmisiä. Kulttuurivallankumouksen tavoitteena oli uudistaa Kiinan poliittista elämää ja syrjäyttää Maon kilpailijat. Tilanne karkasi nopeasti keskushallinnon käsistä, ja maa ajautui sekasortoon. Maon valtakauden viimeiset kymmenen vuotta olivat epävakaata aikaa, jota leimasivat sisäinen valtataistelu ja poliittinen väkivalta. Levottomuuksista ja nälänhädistä huolimatta Kiinan väkiluku kasvoi Maon kaudella runsaasta 500 miljoonasta lähes miljardiin. Koulutustaso ja eliniänodote paranivat huomattavasti aiemmasta, mutta tavallisen kansan elintaso pysyi heikkona, ja Maon kuollessa neljännes kiinalaisista eli edelleen äärimmäisessä köyhyydessä.
Lapsuus ja nuoruus (1893–1911)
Kahdeksanvuotiaana Mao meni kylänsä kouluun, missä hän tutustui klassiseen kiinalaiseen kirjallisuuteen. Hän ei pitänyt opettajastaan, mikä herätti hänessä elinikäisen inhon intellektuelleja kohtaan. Kyläyhteisö piti koulutuksen ainoana mielekkäänä tavoitteena kirjanpidon oppimista, ja 13-vuotiaana Mao lopetti koulun voidakseen työskennellä perheensä maatilalla. Hän luki edelleen paljon ja kiinnostui politiikasta luettuaan Zheng Guanyingin edustuksellista demokratiaa puolustaneen ja Kiinan alennustilaa kritisoineen pamfletin. Talvi 1906–1907 oli kylmä, ja Hunanissa puhkesi nälänhätä ja levottomuuksia. Ne levisivät myös Shaoshaniin, missä nälkäiset maalaiset takavarikoivat Maon isältä viljaa. Mao ei hyväksynyt rikosta, mutta suhtautui köyhälistön ahdinkoon ymmärtäväisesti.
Poliittinen aktivoituminen (1911–1919)
Mao valmistui koulusta keväällä 1918 ja siirtyi lokakuussa Pekingiin, jonka yliopistosta hänen suojelijansa Yang Changji oli saanut työn. Hän ei päässyt varsinaiseksi opiskelijaksi, mutta Yang järjesti suojattinsa kirjastoapulaiseksi. Yliopistossa Mao tapasi Kiinan kommunistisen puolueen tulevat perustajat Chen Duxiun ja Li Dazhaon. Talvella 1918–1919 hän radikalisoitui nopeasti. Mao häälyi eri aatteiden välillä ja kiinnostui niin bolševismista, liberalismista, utopiasosialismista kuin anarkismistakin, joka vetosi häneen individualisminsa ja perinteiden vastaisuutensa vuoksi. Myös perinteinen kiinalainen filosofia ja nationalismi vaikuttivat häneen.
Kääntyminen kommunistiksi (1919–1923)
Kominternin suosituksesta KKP solmi väliaikaisen liiton ”porvarillisten demokraattien” kanssa, jotta kaikki kiinalaiset voisivat yhdessä kamppailla imperialisteja (Japani, Yhdysvallat ja Britannia) vastaan. Toisin kuin moni kommunisti, Mao suhtautui myönteisesti kansallismielisten kanssa tehtävään yhteistyöhön. Kun kommunistinen puolue 1923 solmi liiton Sun Yat-Senin Kuomintang-puolueen kanssa, Mao oli yksi ensimmäistä puolueeseen liittyneistä kommunisteista.
Sisällissodan alku (1927–1930)
Tammikuussa 1929 kommunistien 2 800 miestä vetäytyivät kohti etelää. Kuri romahti ja joukot alkoivat ryöstellä siviilejä, mikä heikensi Maon arvovaltaa. Sekä Moskova että KKP:n Shanghaissa toiminut keskuskomitea suhtautuivat Maon talonpoikaisarmeijaan epäluuloisesti: todellisen vallankumouksen uskottiin edelleen alkavan kaupunkien teollisuuskeskuksista. Vastavuoroisesti Mao suhtautui epäluuloisesti Moskovan ohjaukseen ja näki Kiinan paikkana, josta maailmanvallankumous käynnistyisi. Neuvostoliitossa puolestaan syytettiin Maoa ja hänen hengenheimolaisiaan liiasta Kiina-keskeisyydestä. Kun Moskova korvasi KKP:n johdon Neuvostoliitossa koulutetuilla bolševikeilla, tuli Maosta eräs KKP:n uuden johdon vaikutusvaltaisimmista vastustajista.
Kommunistien voitto (1945–1949)
Sisällissodan alussa kommunistit kärsivät tappioita. Yritykset saada aikaan neuvottelurauha epäonnistuivat, ja sekä Yhdysvallat että Neuvostoliitto vetäytyivät Kiinasta vuoden 1947 aikana. Tämän jälkeen kommunistit vahvistivat asemiaan nopeasti, ja kesään 1948 mennessä heidän etulyöntiasemansa oli kiistaton. Puoluejohto oli erimielinen siitä, tulisiko Kuomintang tuhota kokonaan vai pitäisikö mahtinsa näyttäneen KKP:n liittoutua KMT:n vasemmistosiiven kanssa. Stalin otti jälkimmäisen kannan. Lisäksi osa kommunisteista pelkäsi Yhdysvaltain väliintuloa ja jopa ydinhyökkäystä, mikäli Kuomintang tuhottaisiin täysin. Mao päätti kuitenkin uhmata sekä Neuvostoliitoa että Yhdysvaltoja, ja vuosina 1948–1949 kommunistit valloittivat koko Manner-Kiinan. Tšiangin hallitus pakeni Taiwanin saarelle ja Yhdysvaltain tukemana katsoi edelleen edustavansa koko Kiinaa.
Kansantasavallan ensimmäiset vuodet (1949–1953)
Kommunistit toteuttivat vuosikymmenen vaihteessa maailmanhistorian suurimman maareformin, jossa suurmaaomistajien ja luostarien viljelysmaat jaettiin pienviljelijöille ja tilattomalle väestölle. Yksittäisen viljelijän näkökulmasta lisäys ei ollut kovin suuri, mutta se riitti nostamaan miljoonat kiinalaiset köyhyydestä. Yhteiskunnalliset ja taloudelliset olot vakiintuivat. Valtaa oli alkuun hajautettu useille puolueille, ja talouspolitiikka muistutti sekataloutta. Pragmaattinen politiikka ja Kuomintangin kaudella valtavaksi paisuneen korruption suitsiminen tekivät KKP:n vallasta varsin suositun. Menetelmät olivat kuitenkin raakoja. Maan uusjako toteutettiin väkivallalla uhkaamalla, ja vuoteen 1952 mennessä maauudistus oli vaatinut arviolta 2–5 miljoonaa ihmishenkeä. Mao osallistui henkilökohtaisesti ”vastavallankumouksellisten tukahduttamiskampanjan” suunnitteluun: vähäisiin rikoksiin syyllistyneitä tuli nöyryyttää julkisesti ja vakaviin rikoksiin syyllistyneet ampua. Kaaderien surmaamisen hän periaatteessa kielsi, mutta käytännössä hyväksyi heidän painostamisensa itsemurhaan. Kesällä 1952 Mao ilmoitti, ettei porvaristo enää ollut proletariaatin liittolainen vaan luokkataistelun päävihollinen.
Viisivuotissuunnitelma ja satojen kukkien kampanja (1953–1957)
Vuonna 1955 Mao muutti aiempaa kantaansa ja ilmoitti, että yhteiskunnallisen uudistumisen tulisi edeltää teknologista uudistumista. Neuvostotyylisten keskusjohtoisten suunnitelmien sijaan hän alkoi mobilisoida väestöä erilaisiin kampanjoihin, ja maatalouden kansallistaminen päätettiin toteuttaa nopeassa tahdissa. Puoluejohdon kollektiivinen päätöksenteko alkoi korvautua Maon omavaltaisella johtamisella.
Suuri harppaus (1958–1962)
pienois|vasen|Mao tapaa kansankommuunin työläisiä vuonna 1959. Satojen kukkien kampanjan epäonnistuttua Maon hankkeet tukeutuivat ennen kaikkea tavallisiin kiinalaisiin. Toukokuussa 1958 alkoi niin kutsuttu suuri harppaus. Sen tavoitteena oli Kiinan nopea teollistaminen maan suurta väestöä hyödyntämällä. Maalaisväestö organisoitiin suuriin kommuuneihin, ja ideologinen puhdasoppisuus pantiin asiantuntemuksen edelle. Kommuunien johtajilta puuttuivat sekä resurssit että osaaminen suurten kollektiivitilojen johtamiseen, ja työläiset nääntyivät liiallisen työtaakan alle. Talous romahti ja miljoonat kiinalaiset kuolivat nälkään. Virallisesti tapahtuneesta syytettiin luonnonkatastrofeja, joilla olikin jonkin verran vaikutusta. Lisäksi Kiinan piti maksaa Neuvostoliitolle takaisin suuret lainat. Aikaa olisi ollut vuoteen 1976, mutta Mao halusi maksaa velat pois vuoteen 1962 mennessä.
Neljän kopla (1973–1976)
Syksyllä 1975 neljän kopla vakuutti Maon siitä, että Dengin voitto merkitsisi kulttuurivallankumouksen loppua ja maolaisen politiikan tuomitsemista. Zhou kuoli tammikuussa 1976, ja Deng siirrettiin Maon tuella syrjään saman vuoden huhtikuussa. Lisäksi Mao käynnisti maltillista suuntausta arvostelleen propagandakampanjan. Vaikka 1970-luvun ylilyönneistä syytettiin sittemmin neljän koplaa, pysyi Mao Kiinan todellisena johtajana.
Johtamistyyli
Toinen Maon valtakauden erityispiire olivat joukkokampanjat, joilla poliittisten päämäärien ohella pyrittiin edistämään myös taloutta. Kampanjoiden tavoitteena oli luoda uusi vallankumousihminen ja vapauttaa kansanjoukkojen voima, joka aiemmin oli ollut kapitalismin kahlitsema. Maolaiset joukkoliikkeet painottivat tasa-arvoa ja nostivat maalaisköyhälistön rahvaanomaisuuden hyveeksi. Hierarkkisen hallinnon ja teknokraattisen asiantuntemuksen sijaan Mao pyrki uudistamaan Kiinaa kansan kollektiivisen tahdonvoiman ja innon avulla. Samalla hän hylkäsi taloustieteen ja johtamistaidon perinteiset opit.