Chevrolet_Camaro
Ensimmäinen sukupolvi (mallivuodet 1967-1969)
Chevrolet-divisioonan pääjohtaja Pete Estes julkisti pitkänokkaisen ja lyhytperäisen Camaro-uutuusmallin 28.6.1966. Julkistaminen tapahtui ensi kertaa puhelinkokouksena, mihin oli kutsuttu sanoma- ja aikakausilehtien journalisteja 14 eri markkina-alueelta. Syyskuussa 1966 markkinoille tullut Camaro oli Chevrolet-divisioonan vastaus vuosimallina 1964 markkinoille tulleelle, jättimenestyksen saavuttaneelle Ford Mustangille. Chevrolet oli ensin kamppaillut sitä vastaan takamoottorisella, 6-sylinterisellä Chevrolet Corvairin Monza-urheiluversiolla, mutta Corvairin maine oli kärsinyt siinä aluksi ilmenneiden ajettavuusongelmien vuoksi - nämä johtuivat osittain Corvairin eturenkaiden epätavallisen matalasta suosituspaineesta, mitä huoltamot tai korjaamot eivät osanneet noudattaa: liian korkea paine heikensi ohjattavuutta merkittävästi, ja toi esiin auton äkillistä yliohjaavaa ajokäytöstä. Corvair ei liioin tarjonnut yleisön arvostamaa V8-moottorivaihtoehtoa. Uusi Camaro omaksui kilpailijansa muotokielen pitkällä keulaosalla ja lyhyellä perällä, ja se oli kilpailijansa kaltaisesti saatavilla 2-ovisena ja 2+2-paikkaisena nuorekkaana hardtop coupé- tai avoautona. Moottoreiden valikoima ylsi arkisista 6-sylinterisistä yhden Rochester BV1-kaasuttimen 230- ja sen pitkäiskuisen (RPO L22) 250-kuutiotuumaisista, pienen polttoaineen kulutuksen mutta kohtuullisen suorituskyvyn tarjoavista rivimoottoreista aina korkeatehoisiin V8-moottoreihin, joiden huipulla oli tarjolla General Motorsin mallipolitiikan 400 kuutiotuuman rajoituksen full size-kokoa pienemmille malleille täyttävä 375 hv isolohko-396 (6,5 litraa, Chevrolet purki rajoituksen vuonna 1970). Camaroon oli tarjolla lukuisia vaihteistoratkaisuja käsivalintaisena tai automaattivaihteistona. Moottoreiden tehot ylsivät lukemiin 88-580, joskin tuolloset "SAE gross"-lukemat eli brutto-hevosvoimat mitattiin ilman apulaitteita ja mm. ilmasuodatinta : vähällä vastuksella nämä lukemat nousivat 1. sukupolvessa komeammiksi kuin myöhempien sukupolvien nettolukemilla. Taustoituksena vahinkokehityksen vuoksi nousseet muskeliauton vakuutusmaksut laskettiin myöhempinä vuosina ilmoitetun hevosvoimalukeman perusteella, eli joidenkin valmistajien tarkoituksellinen vaatimattomuus tehoilmoituksissa toi maksusäästöjä. Ford Falcon-alustasta muokatun Mustangin tavoin myös Camaro/Firebird-malliparin pohjalevy ("F-Body") oli typistetty muunnos, tässä tapauksessa arkisemmasta Chevy Nova II-mallin pohjalevystä (ei kuitenkaan vuonna 1965 myöhästyneenä vastauksena Ford Falconiin julkistettu ensi versio, vaan uudistettu versio mikä julkistettaisiin vasta vuonna 1968 ("X-Body"). Nova-pohjalevy ei kuitenkaan kelvannut Camaro-urheilumalliin sellaisenaan, vaan kyseessä on hybridirakenne Nova II-pohjalevystä eteen lisätyllä apurungolla Ensimmäinen Camaro-sukupolvi oli kaupallinen menestys, joskaan se ei päässyt ensi vuoden 1967 hieman yli 220 000 kappaleen menekillä lähellekään pony car-luokalle nimen antanutta, samalla aikavälillä yli 480 000 kappaleen menekin saavuttanutta Mustangia . Camaron toisen sukupolven vuosimalli 1977 onnistuisi viimein kukistamaan rivaalinsa kappalemääräisissä myyntilukemissa.