cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Piemonte Volley
Kaudella 2006–2007 Cuneon joukkue voitti A1-liigan runkosarjan, mutta putosi lopulta Play-Off -peleissä välierissä Piacenzan joukkueelle. Italian A1-liigan voitti kaudella 2006–2007 lopulta Sisley Volley, joka oli runkosarjassa kolmannella sijalla.
Gravis admodum
Tulkintoja kirjeestä
Professori Jukka Korpela katsoi kirjeen olevan osa nousevan kuningasvallan pyrkimystä vakiinnuttaa asemansa "Itämaassa". Professori Mauno Jokipii taas korosti asiakirjan retorisuutta, minkä vuoksi sitä ei tule pitää historiallisena kuvauksena tuolloisesta Suomesta.
Suomen piispainkronikka
Paavali Juusten opiskeli Saksan Wittenbergissä uskonpuhdistuksen syntyaikoina. Erityisesti hän opiskeli Philipp Melanchthonin johtamana. Melanchthon painotti, että uskonpuhdistus merkitsi alkuperäiseen kristillisyyteen palaamista. Tämän vuoksi Juusten korosti teoksessaan yhteyttä keskiaikaan ja sen piispoihin. Teos on muodoltaankin samanlainen kuin vanhat hiippakuntahistoriat. Päälähteenä oli 1400-luvulla laadittu niin sanottu Palmsköldin katkelma, joka sisältää kahdeksantoista piispan elämäkerrat. Lisäksi Juusten käytti Turun tuomiokirkon arkistoa, johon hänellä oli mahdollisuus perehtyä ollessaan vuosina 1548–1554 tuomiokapitulin kirjurina.
Michael Phelps
Uintiura
Phelps ilmoitti lopettavansa uransa Lontoon kisojen jälkeen. Hän palasi kuitenkin altaaseen keväällä 2014 ja suunnitteli kilpailevansa Rio de Janeiron olympiakisoissa 2016. Hän joutui jättämään vuoden 2015 maailmanmestaruuskisat väliin saatuaan maansa uimaliitolta kilpailukiellon rattijuopumussyytteensä vuoksi. Phelps pääsi huippuvireeseen olympialaisiin ja voitti viisi kultamitalia, joista henkilökohtaiset kultamitalit 200 metrin sekauinnissa ja 200 metrin perhosuinnissa. Tokion kisoihin 2021 Phelps ei enää osallistunut.
Yksityiselämä
Phelps on uintiuransa lopettamisen jälkeen puhunut julkisesti mielenterveydestä ja masennuksesta televisiokampanjoissa ja puhetilaisuuksissa. Hän kärsi itsekin masennuksesta uintiuransa aikana.
Anestesia-aineet
Anestesia-aineet eli anesteetit ovat lääkkeitä, joita käytetään potilaan rauhoittamiseen (sedatoimiseen) toimenpiteen tai tehohoidon yhteydessä. Yleisanestesian yhteydessä anestesia-aineilla saadaan aikaan anestesiainduktio eli nukahtaminen ja anestesian ylläpito.
Anestesiakaasut
Anestesiakaasut annostellaan hengityksen kautta joko maskilla tai intuboidun potilaan intubaatioputkeen erityisen anestesialaitteiston kautta seoksena hapen kanssa, ja usein seoksessa on lisänä ilokaasu. Anestesiakaasuilla ylläpidetään yleisanestesiaa. Ilokaasu tehostaa anestesiakaasujen vaikutusta. Inhalaationa annetun nukutusaineen lisänä tarvitaan usein lihasrelaksantteja eli herpauttajia, jotka lamauttavat sileitä lihasryhmiä. Näitä aineita tarvitaan leikkauksen suorittamista varten, varsinkin jos sisäelimiä pitää leikata.
Giovanni Caproni
Caproni opiskeli jonkin aikaa sähköinsinööriksi Münchenin polyteknisessä koulussa, jossa kiinnostui ilmailusta. Pariisissa hän tutustui alan pioneereihin.
Meg Whitman
pienoiskuva|Whitman vuonna 2009 Meg Whitman (s. 4. elokuuta 1956) on yhdysvaltalainen yritysjohtaja ja poliitikko.
Whitman toimi eBayn toimitusjohtajana 1998–2008.
Aerfer
Vuonna 1969 se yhdistyi Salmoiraghin ja Fiatin lentokonedivisioonan kanssa, jolloin syntyi Aeritalia.
Suomen Sosialistinen Reformipuolue
Puolueen perustaminen
Elämä-lehdessä hankkeesta perustaa "Suomen työväen sosialistinen uudistus- edistys- ja valistuspuolue. Reformipuolue" kerrottiin 21. elokuuta, ja Sosialistinen Reformipuolue perustettiin Appelgrenin puistossa jo samana iltana. Kurikan mukaan jäseniä oli perustettaessa noin sata. Kurikka kertoi puolueen edustaman "tosi-sosialismin" taistelevan sekä kapitalistis-kirkollista vanhoillisuutta että SDP:n materialistis-anarkistista suuntausta vastaan. 23. elokuuta pidetyssä kokouksessa valittiin 11-henkinen komitea laatimaan ohjelmaluonnosta puolueelle. Komiteaan kuuluivat Kurikka, A. Aaltonen, S. Sampo, Frans Korpi, O. Inkinen, I. Liimatainen, H. Helosalo, F. Johansson, Heino, J. Suomi ja Hilma Kari. Valmistavan komitean sihteerinä toimi Onni Heino.
Puolueesta aateryhmäksi
Helmikuussa 1908 Kurikka teki SDP:lle sovinnontarjouksen, jossa hän ehdotti kaikkien "kirkollis-byrokraatis-kapitalistisen" järjestelmän vastustajien yhdistymistä. Elämäläiset olivat Kurikan mukaan valmiita palaamaan puolueeseen, mikäli uskonnonvapautta sovellattaisiin puolueohjelman mukaisesti myös teosofeihin (aiemman vainon sijaan). Jotkut reformipuoluelaiset pyrkivät takaisin SDP:hen. Osa elämäläisistä oli tosin toiminut sosialidemokraattisissa työväenyhdistyksissä reformipuolueenkin aikana. Elämä Liitto antoi kriittisen tukensa Väinö Tannerin edustamalle SDP:n nuorsosialistiselle suuntaukselle.
Eduskuntavaaleissa 1908 elämäläiset pyrkivät SDP:n listoille. Omia valitsijayhdistyksiä aiottiin kuitenkin perustaa vaalipiireissä, joissa sosialistien yhteistyö ei onnistuisi. Kurikka kehotti elämäläisten valitsijayhdistyksiä yhteistyöhön radikaalien, itsenäisen raittiusväen ja Maalaisliiton kanssa. Radikaalit olivat lopulta valmiita liittoutumaan, ja Uudenmaan vaalipiirin muodostettiin "Radikalis-Sosialistinen vaaliliitto". Liittymisen sosialidemokraattien vaaliliittoon esti etenkin SDP:n kielteinen suhtautuminen Kurikkaan. Muissa vaalipiireissä elämäläisiä kehotettiin äänestämään SDP:n listoja.
Kanavaranta (ravintola)
Ravintola Kanavaranta sijaitsi Katajanokan makasiinirakennuksissa, jotka liikemies Kai Eräjuuri kunnosti 1980-luvulla. Lama ajoi kunnostushankkeen vararikkoon ja tilat päätyivät pankille, joilta Mäkelä, Hottinger ja Planting vuokrasivat 178-paikkaisen Ravintola Kanavarannan valmiiksi sisustetut ravintolatilat keittiöineen vuoden 1993 lopussa. Ravintola avattiin alkuvuonna 1994.
Unturned
Peliin on myös lisätty karttaeditori jossa voi itse tehdä karttoja, jotka voi julkaista workshopissa.
Bernard Sherman
Sherman oli kuollessaan 75-vuotias. Tekotapa oli kaulasta kuristamalla. Perhe tarjosi tapauksen selvittämiseen johtavasta vinkistä 10 miljoonan dollarin palkkiota. Surmaajaa tai surmaajia ei ole saatu selville.
Kuolema
Sherman ja hänen vaimonsa löydettiin 15. joulukuuta 2017 kuolleina. Taloon ei ollut murtauduttu. Poliisin mukaan pariskunta nähtiin elossa viimeisen kerran illalla 13. joulukuuta. Tämän jälkeen pariskunta ei ollut yhteydessä perheeseensä.
Vanessa Paradis
Musiikin lisäksi Paradis on myös näyttelijä, tehden debyyttinsä elokuvassa Noce Blanche vuonna 1989. Hän voitti roolityöstään César-palkinnon. Paradis'n tunnetuimmat roolit lienevät elokuvissa Elisa ja Tyttö sillalla. Paradis on myös toiminut muun muassa Chanelin mallina mainostaen yhtiön Coco-hajuvettä sekä laukkuja.
Uran alku teinitähtenä
Varsinaisen laulajanuransa Paradis aloitti vuonna 1987 kappaleella ”Joe le taxi”, jonka olivat hänelle tehneet Étienne Roda-Gil ja Franck Langolff. Polydor-levymerkki teki sopimuksen tuolloin viisitoistavuotiaan Paradis'n kanssa ja julkaisi singlen. Kappaleesta tuli kansainvälinen hitti, jota myytiin maailmanlaajuisesti kesän 1987 aikana kolme miljoonaa kappaletta. Se oli listaykkösenä 15 maassa, muun muassa Britanniassa ja Ranskassa. Se myös syrjäytti popikoni Madonnan kärkisijoilta. ”Joe le taxi” teki ranskalaista musiikin historiaa, sillä se oli toinen kerta, kun ranskalainen artisti pääsi ensimmäiselle sijalle Britannian singlelistalla. Paradis esiintyikin suositussa brittiläisessä nuorisomusiikkiohjelmassa Top of the Pops vuonna 1988.
Ensimmäisen levynsä suosion jälkeen Paradis keskittyi opiskelemaan Lycée Pablo Picasso -lukiossa Fountenay-sous-Bois'ssa. Hän ei hakeutunut lukion jälkeen jatkokoulutukseen, vaan siitä lähtien keskittyi täysipäiväisesti uraansa viihdealalla.
Siirtyminen elokuviin
Paradis'n viides elokuva oli jälleen Patrice Leconten ohjaama, tällä kertaa mustavalkoinen draama Tyttö sillalla. Toisin kuin Paradis'n viimeiset kolme elokuvaa, se oli kuitenkin menestyksekäs niin kriitikkojen kuin katsojien mielestä. Se on myös Paradis'n arvostetuin elokuva. Paradis näyttelee epäonnista Adèlea, joka yrittää itsemurhaa. Juonenkäänteen kautta hän kuitenkin päätyy työskentelemään veitsenheittäjän (Daniel Auteuil) maalitauluna. Paradis sai roolistaan César-palkintoehdokkuuden, ja elokuva huomattiin myös ulkomailla: se sai muun muassa Bafta- ja Golden Globe -palkintoehdokkuudet. Samana vuonna 1999 Paradis myös esiintyi Iggy Popin kanssa Pariisissa laulaen dueton kappaleesta Nightclubbing. Varsinaisen paluun musiikin pariin hän kuitenkin teki vasta seuraavan vuosituhannen alussa.
Nykyhetki ja tulevaisuus
Divinidylle-albumistaan Vanessa Paradis voitti vuoden 2008 Victoires de la Musique -palkinnot parhaan albumin ja naisartistin kategorioissa.
Vuonna 2007 Paradis näytteli myös sivuosaa Guillaume Nicloux'n ohjaamassa jännityselokuvassa La Clé ja vastaanotti ritarin arvon Ranskan kunnialegioonalta 15. joulukuuta. Titteli on ranskan kielellä ”Chevalier de l’Ordre des Arts et des Lettres”, ja se myönnetään kirjallisuuden ja taiteiden parissa työskenteleville ihmisille.
Canal du Midi
Historia
Kanavan kaivaminen oli hyvin vanha ajatus. Rakentamisen aloittaminen oli kuitenkin läheisesti yhteydessä jokiliikenteen kasvuun uuden ajan alussa. Kysymys jokiliikenteestä oli tuolloin ajankohtainen ja hallitus kannusti ja tuki sen edistämistä. Jo kolmekymmentä vuotta ennen kanavan rakentamista oli suunniteltu vastaavaa projektia, jonka suunnittelu oli uskottu toimikunnalle, johon kuului jäsenenä Pierre-Paul Riquet’n isä.
Viidentoista vuoden ajan lähes 12 000 työntekijää toteutti tätä jättiurakkaa. Kanava avattiin liikenteelle 24. toukokuuta 1681 nimellä Canal Royal de Languedoc (Languedocin kuninkaallinen kanava), vuosi suunnittelijainsinöörinsä kuoleman jälkeen. Kanavan toteuttamisessa oli monia ongelmia, sekä teknisiä, mutta myös poliittisia.
Hiippa
200px|thumb|Fryygialainen hattu on eräs muinainen hiippalakki thumb|200px|Arkkipiispa Jose Palma päällään roomalaiskatolisen piispan jumalanpalveluspuku. Päässä koristeellinen hiippa. thumb|200px|Tonttu tai gnoomi päässään pysty hiippalakki Hiippa (joissain yhteyksissä hiippalakki tai piippalakki) viittaa erilaisiin teräväpäisiin päähineisiin. Hiippaa käyttävät läntisen kristillisyyden (roomalaiskatolisuus, luterilaisuus, anglikaanisuus) kirkkokuntien piispat, mistä tulee suomen kielen sana hiippakunta. Ortodoksipiispat käyttävät kruunua muistuttavaa mitraa.
Ainakin joskus hiippalakkipäisiksi kuvitellaan seuraavia olentoja:
Ford Torino
1970–1971
Vuoden 1971 Torinoissa ei ollut juurikaan muutoksia edelliseen vuosimalliin. Moottoritehot laskivat hieman vuodesta 1970 ja Cobra-mallin tekniikka vaihtui 351C:n vahvistettuun ja paranneltuun Cobra Jet -versioon.
Charles Adolphe Wurtz
Charles Adolphe Wurtz (26. marraskuuta 1817 Strasbourg, Ranska – 12. toukokuuta 1884 Pariisi, Ranska) oli ranskalainen kemisti ja lääkäri. Hän muistetaan amiinien löytämisestä vuonna 1849.
Ilppo Vuorinen
Vuorinen opiskeli pääaineenaan ekologiaa 1970-luvulla. Opiskelujen päätyttyä hän oli kaksi vuotta Jyväskylän yliopiston hydrobiologian laitoksella. Väitöskirjan Vuorinen teki Merentutkimuslaitoksen palveluksessa ja väitteli tohtoriksi vuonna 1986. Vuorinen johti Paraisten Nauvossa Seilin saarella toimivaa Saaristomeren tutkimuslaitosta vuosina 1993–2016. Lisäksi hän oli Turun yliopiston ympäristöntutkimuskeskuksen johtaja. Uransa suurimpana saavutuksena Vuorela pitää puutiastutkimuksen käynnistämistä vuonna 1996 ja uudelleen 2011, sekä sen myötä perustetun Puutiaispankki Suomi -projektin keräämää aineistoa.
Amanda Peet
Ura
Peet aloitti uransa esiintymällä Skittles-makeisten mainoksessa. Hän teki elokuvadebyyttinsä vuonna 1995 elokuvassa Animal Room ja vieraili uransa alussa myös useissa televisiosarjoissa, kuten Kovassa laissa ja Seinfeldissä.
Yksityiselämä
Peet on naimisissa käsikirjoittaja David Benioffin kanssa. He avioituivat syyskuussa 2006 New Yorkissa. Parilla on kolme lasta; vuosina 2007 ja 2010 syntyneet tyttäret sekä 2014 syntynyt poika.
Folgefonna
70.16667°N, 22.05°W thumb|250px|Ilmakuva jäätiköistä. Folgefonna on yhteisnimitys kolmelle jäätikölle, Vestlandin läänissä, Länsi-Norjassa. Yhteispinta-alaltaan 207 km2 laajaan Folgefonnaan kuuluu kolme toisistaan erillistä lakijäätikköä Folgefonnan niemimaalla, Hardangerinvuonon ja Sørfjordenin välissä. Jäätiköistä eteläisin Søndre Folgefonna (167 km2) on pinta-alaltaan Manner-Norjan kolmanneksi suurin.
Ukrainan urheilu
Pyöräily
thumb|left|150px|Serhi Hontšar Ukrainalaisia huippupyöräilijöitä ovat Serhi Hontšar, Jaroslav Popovytš ja Andri Hryvko, joista kaikki kolme ovat säännöllisesti mukana suurissa ympäriajoissa (Italian-, Ranskan- ja Espanjan ympäriajo).
Yleisurheilu
Tunnetuin ukrainalainen yleisurheilija on eittämättä seiväshypyn ME-mies Serhi Bubka. Muita itsenäisyyden ajan huippuja ovat olleet kolmiloikkaaja Inessa Kravets, kuulantyöntäjät Juri Bilonoh ja Oleksander Bagatš, 1500 metrin juoksija Ivan Heško ja korkeushyppääjä Inga Babakova. Neuvostoaikojen ukrainalaisia yleisurheiluhuippuja olivat muun muassa pitkänmatkanjuoksija Tatjana Samolenko, sprintteri (ja nykyinen urheilupomo) Valeri Borzov sekä moukarinheittäjä Juri Sedyh.
Helianthemum lippii
Helianthemum lippii on päivännoutokasvien (Cistaceae) heimoon, päivännoutojen (Helianthemum) sukuun kuuluva kasvilaji. Se kasvaa Etelä-Italiasta ja Pohjois-Afrikasta eteläiseen Pakistaniin ulottuvalla alueella sekä Arabiassa.
Frank Shuster
Frank Shuster oli Teräsmies-sarjakuvan luojan, Joe Shusterin serkku. Hän kuoli keuhkokuumeeseen.
Esperanton kielioppi
Pronominit
mi - minä
Verbit
Kaikki esperanton verbit ovat säännöllisiä. Perusmuodon pääte on aina -i, jonka korvaamalla muilla päätteillä saadaan eri aikamuotoja. -as on preesens, -is on preteriti ja -os on futuuri. Suomen kielestä tuttuja perfektiä ja pluskvamperfektiä ei varsinaisesti ole, mutta ne voidaan muodostaa partisiipeilla. Verbit eivät taivu subjektin mukaan.
Umkhonto we Sizwe
Rivonian oikeudenkäynti
Rivonian oikeudenkäynnin jälkeen ANC keskittyi luomaan edellytyksiä sotilastoimintaan ja -koulutukseen Etelä-Afrikan naapurimaista. Aluksi Umkhonto we Sizwen sotilaita koulutettiin Algeriassa, Tansaniassa ja Neuvostoliitossa, mutta ajan mittaan koulutuskeskuksia perustettiin melkein kaikkiin sosialistisiin- ja useisiin Afrikan valtioihin. Vuonna 1964 MK:lla oli satoja koulutettuja sotilaita.
Maui (mytologia)
Maui on polynesialaisessa mytologiassa veijarimainen puolijumala ja kulttuuriheeros. Toisaalta hän auttoi jumalia nostamaan taivaankannen ja järjestämään tähdet, toisaalta hän pyydysti auringon verkkoonsa ja varasti tulen voidakseen antaa sen ihmisille. Uskomusten mukaan Maui on tehnyt useimmat keksinnöt. Merta on yksi niistä. Mauin lisänimi on Tikitiki, mikä viittaa yhteyteen ensimmäisen ihmisen, Tikin, kanssa. Vaikka Maui on suosittu hahmo, ei häntä ole koskaan varsinaisesti palvottu uskonnollisissa menoissa.
Kote Mardžanišvili
Vallankumouksen jälkeen
Vuonna 1922 Mardžanišvili palasi vastikään Neuvostoliittoon liitettyyn Georgiaan ja johti Rustaveli-teatteria Tbilisissä. Silloin myös tarmokas nuori ohjaaja Sandro Akhmeteli oli palannut Tbilisiin johtamaan nuoria näyttelijöitä neuvostovallan vastaiseen kapinaan. Miehet tekivät vaivautunutta mutta toisiaan kunnioittavaa yhteistyötä. Akhmetelin lähes despoottinen johtamistapa "Durudži"-seurueessaan oli kuitenkin Mardžanišvilille liikaa. Hänen tuotannostaan oli tullut aiempaa varautuneempaa ja häntä ajoi vakaumus, jonka mukaan "elämässä on tarpeeksi kärsimystä ilman sen esittämistä näyttämöllä". Vuonna 1926 hän ja osa seurueesta lähti Tbilisistä muodostaakseen kiertävän maakuntateatterin, joka käytti keskuksinaan Kutaisia ja Batumia, ja Akhmeteli sai yksin haltuunsa Rustaveli-teatterin. Uuden teatterin nimeksi tuli Toinen Georgian valtionteatteri, mutta lopulta se nimettiin Mardžanišvili-teatteriksi perustajansa mukaan vuonna 1933. Teatteri toimii yhä Tbilisissä ja jatkaa Mardžanišvilin eklektisiä ja jokseenkin konformistisia perinteitä.
Maavoimat
pienoiskuva|Suomen Maavoimien Leopard 2A4 Lippujuhlan päivänä 2014 Maavoimat on asevoimien puolustushaara, johon kuuluvat useimmat mantereella toimivat yksiköt. Useimmat asevoimat erottavat maavoimat selkeästi merivoimista ja ilmavoimista. pienoiskuva|Puolan Maavoimien sotilaita
Maavoimien jaottelua
Maavoimat ovat perinteisesti jakautuneet useisiin aselajeihin, joista tärkeimmät ovat jalkaväki, ratsuväki, tykistö, pioneeri, viesti sekä huolto. Aselajit voidaan lisäksi jakaa luonteensa mukaisesti taisteleviin, taistelua tukeviin ja huoltaviin.
Savukoe
alt=|pienoiskuva|Jätevesiviemärin tarkastuskaivo Springdalessa, Arkansas'ssa. Kaivosta tupruaa savua vuotoja koettavan savukokeen tuloksena Savukoe tarkoittaa erilaisia järjestelmien kokeita, jotka yleensä määrittävät, ovatko järjestelmät valmiita kovempiin kokeisiin. Savukokeita käytettiin mahdollisesti ensimmäisenä putkiteollisuudessa tutkittaessa suljettujen putkistoiden halkeamia, vuotoja ja murtumia.
Putkiteollisuudessa
Viemärin savukokeessa on avuksi, jos testattava viemärin osa eristetään ympäristöstään. Tämä voidaan tehdä köyden päässä olevalla hiekkasäkillä. Hiekkasäkki lasketaan tarkastuskaivoon ja viedään paikkaan, jossa se eristää viemärin osan. Viemärin täydellisen eristäminen voi aiheuttaa veden nousun takaisin ylös ja vähentää savun tupruamista vuotokohdista. Savukokeita ei pyritä tekemään sateen jälkeen eikä pohjaveden ollessa korkealla, koska se voi ehkäistä vuotojen havaitsemista.
Koetettavan osan molempien päiden avointen tarkastuskaivojen päälle asetetaan suuret puhaltimet, jotka ovat yleensä bensiinimoottorikäyttöisiä. Muut näiden kahden tarkastuskaivon väliset putket tukitaan jos mahdollista. Savu tehdään joko savupommilla tai nestesavulla. Savupommit sytytetään ja asetetaan arinalle tai pidikkeeseen kaikkien puhallinten päälle, ja nestesavu ruiskutetaan puhaltimeen lämmityskammion kautta. Puhaltimet luovat paine-eron, joka imee savun viemäriin paineessa, joka on hieman ilmakehän painetta suurempi. Oikein asennetun putkiston vesilukot estävät savun pääsyn taloihin ja ohjaavat sen ulos putkiston venttiileistä. Savua voi päästä taloihin viallisista putkistoista tai kuivuneista vesilukoista. alt=|pienoiskuva|Jätevesiviemärin savukoe tuottaa näkyvää savua asuinalueella Springdalessa, Arkansas'ssa Koetettavan alueen ympäristöstä etsitään tupruavaa savua. Savun tupruaminen putkiston venttiileistä tai puhaltimen ja tarkastuskaivon reúnan liitoskohdasta on normaalia, mutta tämän ulkopuolelta tupruaminen ei ole. Tupruamiskohdat merkataan (yleensä lipuin), ja viat merkitään kiinteiden maamerkkien, kuten talon kulmien, mittauksilla. Tupruamiset tai merkit saatetaan myös valokuvata.
Blok
Yritys
Blokin palvelukonsepti syntyi tammikuussa 2015, kun Rudi Skogman myi kaksionsa Pasilassa. Välittäjä kuittasi 7000 euron – noin neljän prosentin – palkkion nopeasti käyneestä kaupasta, ja Skogman jäi miettimään, miten asuntokauppakokemuksesta saisi tehtyä paitsi paremman, myös merkittävästi edullisemman. Kaksi vuotta myöhemmin perustetun Blokin kiinteistövälityspalvelussa yhdistyvät välittäjän vapaudet ja vastuut sekä edistyksellisen teknologian kustannustehokkuus.
Etsivä
Tammikuussa 2021 Blok Etsivä lanseerattiin myös Tukholmassa.
Abel Goumba
Goumbaa arvostettiin demokraattina ja ”Keski-Afrikan Mandelana”. Hän oli maan itsenäisyyden isän Barthélemy Bogandan toveri. Boganda nimitti hänet talousministeriksi ja hän oli väliaikainen presidentti vuonna 1959 Bogandan kuoltua, ennen David Dackon valtaannousua.
Aforismit (Hippokrates)
Historia
pienoiskuva|vasen|Hippokrateen Aforismien kansilehti englanninkielisestä käännöksestä vuodelta 1655. Aforismit on ollut tunnetuin Hippokrateen nimiin laitetuista teoksista Valan ohella. Se oli suosittu myöhemmästä antiikista aina 1800-luvulle saakka, ja lääketieteen historiassa se on ollut koko hippokraattisen korpuksen käytetyin teos. Sitä on käytetty lääketieteen oppi- ja käsikirjana, ja siihen kirjoitettiin paljon kommentaareja sekä kreikkalaisessa että myöhemmin arabialaisessa maailmassa. Galenos kirjoitti Aforismien selitysteoksen In Hippocratis aphorismos commentarii. Hippokraattiset Aforismit käännettiin varhain muun muassa latinaksi, syyriaksi, hepreaksi ja arabiaksi. Myöhemmin ne on käännetty lukuisille nykykielille.
Hippokraattisten aforismien kokoelma on alkuperä koko aforismi -sanan käytölle nykyisessä merkityksessään, jossa se tarkoittaa ytimekästä mietelausetta. Nykymerkitys on muotoutunut renessanssiajalta lähtien. Alkuperäinen muinaiskreikan sana aforismos on johdettu verbistä aforizō, ’rajata’, ’jakaa’, ’erottaa’. Hippokraattisessa korpuksessa aforistista muotoa hyödyntävät myös muun muassa teokset Koslaiset ennusteet (Coacae praenotiones), Ennusteen tekeminen (Prorrhetica) ja Ravinnosta (De alimento).
Muurahaisten kapina (romaani)
Kirja ilmestyi suomeksi vuonna 2003 Pirjo Thorelin suomentamana, Gummeruksen kustantamana.
Inkojen historia
Inkavaltakunnan synty ja laajeneminen
thumb|220px|Inkavaltion laajeneminen 1400-luvulla ja 1500-luvun alussa eri hallitsijoiden valtakausilla.* prinssinä ja sotapäällikkönä Cuscosta tuli vähitellen ketšuankielisten heimojen johtava keskus, ja 1100-luvulla se alkoi laajentaa vaikutuspiiriään naapurikansojen alueille. Kaupunkivaltio alkoi 1200-luvulla laajentua entistä hyökkäävämmin ja alisti kaikki ympäröivän laakson kansat valtansa alle.
Salomon hallitsijasuku
Sukuun kuuluvilla hallitsijoilla oli useita arvonimiä, kuten Juudan leijona, kuninkaitten kuningas, keisarien keisari, Jumalan valittu.
Madeiran yliopisto
Yliopiston rehtorina toimii José Manuel Nunes Castanheira da Costa.
Hectorin joululevy
Hectorin joululevy on Hectorin joulualbumi, joka julkaistiin 2. marraskuuta 2018.
Z-muunnos
Z-muunnos signaalinkäsittelyssä
Suodinsuunnittelussa suotimen kertoimet pyritään valitsemaan siten, että z-muunnos konvergoi. Tällöin puhutaan stabiilista systeemistä. Diskreettiaikainen LTI-systeemi voidaan jaotella joko äärellisen impulssivasteen (engl. Finite Impulse Response, FIR) tai äärettömän impulssivasteen (engl. Infinite Impulse Response, IIR) systeemeihin. Impulssivaste on lukujono, jonka systeemi tuottaa ulostulona, kun sille annetaan syötesignaalina yksikköimpulssi. FIR-suodin esitetään äärellisenä summana
Rashomon – paholaisen temppeli
Vastaanotto
Kolmekymmentä suomalaista elokuva-arvostelijaa ja -asiantuntijaa äänesti vuonna 1979 luettelon kaikkien aikojen sadasta merkittävimmästä elokuvasta, ja Rashomon pääsi mukaan kahdeksalla äänellä. BBC:n kansainvälinen asiantuntijaraati äänesti sen vuonna 2018 kaikkien aikojen neljänneksi parhaaksi ei-englanninkieliseksi elokuvaksi.
M/S Al Mansur
Koneisto
Jahdin pääkoneistona oli kaksi Wärtsilän Turun tehtaan rakentamaa Sulzer 8ZL40/48 -dieselmoottoria. Näiden 8-sylinteristen moottorien sylinterien halkaisija oli 400 mm ja iskun pituus 480 mm. Aluksen päämoottorit oli asennettu sota-alusten tapaan kumialustalle, jotta laivan kulku olisi mahdollisimman äänetöntä. Moottorit pyörittivät kahta säätösiipistä potkuria ja keulassa oli lisäksi ohjailupotkuri. Apukoneistona oli kolme dieselmoottoria, jotka pyörittivät kukin 1 000 kilowatin, 400 voltin, 50 hertsin vaihtovirtageneraattoria. Dieselpolttoainetta laiva voi ottaa 693,5 tonnia.
Raatekasvit
Tuntomerkit
Raatekasvit ovat vesi- tai suokasveja, joiden lehtiasento on kierteinen, toisinaan myös kaksirivinen. Joskus lehdet ovat sormiliuskaisia, joka tapauksessa ne ovat kourasuonisia. Lavan laidoissa on tavallisesti vettä erittäviä hydatodeja, ja lapa on nyhälaitainen. Lehtikanta on leveä ja ruoti enemmän tai vähemmän palteinen. Kukat ovat toisinaan heterostylisiä. Verhiö on tyveltään yhteenkasvanut, ja teriöliuskoissa on sivupalteet ja/tai ripsuja. Heteenponnet ovat nuolimaisia. Kukassa on mesiäinen. Sikiäin on enemmän tai vähemmän kehänpäällinen, ja vartalo toisinaan puuttuu. Luotti on kaksiliuskainen tai lusikkamainen. Siemenaiheet kiinnittyvät laitaistukoihin. Hedelmä on rakokota, harvoin marja (Liparophyllum). Siemeniä on paljon, ne ovat joskus karvaisia. Siemenessä on öljyinen ravintovarasto eli endospermi.
The Rasmus
Yhtyeen keulahahmo on laulaja ja perustajajäsen Lauri Ylönen. Hän oli vuosina 2005–2006 Suomen eniten ansaitseva kulttuurihenkilö. Yhtyeen tyyli on muuttunut vuosien saatossa jonkin verran. 1990-luvulla julkaistuissa kolmessa albumissa on rockin lisäksi vaikutteita funkista, hip hopista ja popista, jokainen albumi huomattavasti eri tyylillä, kun taas 2000-luvun albumit ovat lähempänä puhtaampaa rockia, raskaampia ja tummasävyisempiä. The Rasmuksen seitsemäs albumi, 24. syyskuuta 2008 julkaistu Black Roses, oli aiempia tuotoksia elektronisempi. 25. marraskuuta 2009 julkaistiin kokoelmalevy Best of 2001–2009. Levyllä on muun muassa Lauri Ylösen ja Anette Olzonin duetto ”October & April”.
Hide from the Sun (2005)
The Rasmuksen kuudes studioalbumi Hide from the Sun ilmestyi Suomessa sekä Skandinaviassa, Keski-Euroopassa, Isossa-Britanniassa ja Japanissa 9. syyskuuta 2005. Levy menestyi hyvin ympäri Eurooppaa, ja albumi ylsi listaykköseksi Suomen lisäksi Meksikossa. Hide from the Sun myi Suomessa platinaa (37 500 kappaletta) ennakkoon. Hide from the Sun vei The Rasmuksen soundia vielä tummemaksi ja synkemmäksi. Vaikutteita metallistakin on kuultavissa. Albumista julkaistiin oma versio myös Yhdysvaltoihin lokakuussa 2006. Tämä julkaisu sisältää albumin alkuperäiskappaleiden lisäksi myös albumin eri versioista kerättyjä bonuskappaleita sekä Immortalin aiemmin julkaisemattoman videon.
Black Roses (2008)
Vuonna 2008 yhtye esiintyi muutaman saksalaisen promokeikan lisäksi vain Skandinaviassa. Suomessa yhtyeellä oli pitkästä aikaa 3.–12. lokakuuta 2008 Dynasty Tour 2008 -kiertue, joka kattoi kahdeksan kaupunkia. Heidän kanssaan kiertueella olivat Von Hertzen Brothers ja Mariko. Black Roses -maailmankiertueelle yhtye lähti tammikuussa 2009 aloittaen Euroopasta.
Uusia levytyksiä (2021–)
Tammikuussa 2022 alkuperäisjäsen ja kitaristi Pauli Rantasalmi kertoi jättävänsä yhtyeen ja etsivänsä uusia seikkailuja ja haasteita elämäänsä. Uutena kitaristina yhtyeessä aloitti Emilia Suhonen. 12. tammikuuta 2022 julkistettiin The Rasmuksen olevan yksi Uuden Musiikin Kilpailun osallistujista. 26. helmikuuta 2022 The Rasmus voitti Uuden Musiikin Kilpailun kappaleella "Jezebel" ja näin edusti Suomea Torinon Euroviisuissa toukokuussa 2022. Yhtye pääsi loppukilpailuun sijoituttuaan semifinaalissa seitsemänneksi karsintaryhmässä kaksi ja finaalissa jäi yhtye sijalle 21.
Ballista
Roomalainen aika
Roomalaiset omaksuivat kreikkalaisten ballistojen rakennustekniikan ja kehittivät sitä edelleen. He rakensivat yhä pienempiä ja liikuteltavampia malleja, jopa pieniä, kädessäpidettäviä malleja, joita yksi mies saattoi kuljettaa taistelukentällä. Tästä esimerkkinä Xantenista, Saksasta löydetty köysien raami, jonka mitat ovat vain 21x28 cm. Nykyrekonstruktioiden pohjalta voidaan todeta laitteen olleen huomattavasti tehokkaampi kuin sen ajan käsijouset, ja tehokkaan kantomatkan olleen noin 130 m, vaikka tietenkin pidemmällekin voitiin ampua. Seuraava askel kehityksessä olivat metalliraamiset ballistat, joiden köysiraameja on löydetty esimerkiksi Orsovasta, Romaniasta. Raudan käyttö köysinippujen raamissa mahdollisti noin 25 % suuremman voiman varastointikapasiteetin. Metalliraamisten ballistojen käyttöönotto mahdollisti paremmat korjausmahdollisuudet raamin eri osien irrotettavuuden takia, sekä kevyemmän ja avaramman rakenteen, joka mahdollisti taas paremman tähtäyksen ja tarkkuuden. Myöhemmin metalliraamisia ballistoja alettiin liikuteltavuuden lisäämiseksi kuljettaa taistelukentällä muulien vetämillä kärryillä, ja näitä laitteita kutsutaan carroballistoiksi. Myös pieniä metalliraamisia kehiteltiin, yhden miehen liikuteltavia ja tämän kaltaisia laitteita kutsutaan joko latinankielisellä nimityksellä manuballistoiksi tai kreikankielellä cheiroballistraksi. Molemmat nimitykset tarkoittavat "käsiballistaa". Myöhempinä aikoina ballistat tulivat harvinaisemmiksi, koska niiden vaatima tekninen osaaminen oli Rooman valtakunnan tuhon jälkeen kadonnut, ja oli paljon helpompaa rakentaa ja huoltaa yksivartista heittokonetta, onageria, joka syrjäyttikin ballistat.
Rakenne
Ballistan (skorpioni-tyyppisen) rakenne on seuraavanlainen: sen pääosat ovat raami, johon köydet laitetaan, runko, jossa on ammukselle tarkoitettu kisko ja laukaisin sekä jalusta, joka tavallisesti oli kolmi- tai nelijalkainen. Jalustassa oli ammuntakulman korkeussäätö. Raamin rakenne taas koostuu kahdesta paksusta lankusta, joissa on reiät köysille, sekä niiden väliin pystysuoraan sijoitettavista lankuista, jotka pitävät luonnollisesti päällislankut erillään ja mahdollistavat köysien kiristämisen. Ballistan pääosien (raami, runko ja jalusta) tulee olla irrotettavissa toisistaan huolto- ja liikuteltavuustarpeiden takia. Ballista oli jopa jousta tarkempi, sen sijaan tulinopeus oli korkeintaan puolet jousen nopeudesta.
Binga (Mali)
Bingan kunnan pinta-ala on arviolta 251,7 neliökilometriä. Se rajoittuu pohjoisessa Dirén piirin Tienkourin, idässä Sareyamoun sekä etelässä ja lännessä Niafunkén piirin Banikane Narhawan kuntiin. Seutu kuuluu Saharan ja Sahelin siirtymäalueeseen. Sen läpi virtaavat Nigerin haarajoet Bara Issa, Mayel Binga ja Manga. Nigerjoen tulvat muodostavat tasangolle osittain kuivuvia tulvajärviä. Kuntaan kuuluu seitsemän kylää. Asukkaat ovat songhaita, fulbeja ja bozoja. Vallitseva uskonto on islam.
Palveluihin kuuluvat koulu ja terveysasema.
Soweto
Soweto (, eli ) on kaupunkialue Johannesburgissa Etelä-Afrikan Gautengin provinssissa. Vuoden 2011 väestönlaskennan mukaan alueen väkiluku oli 1 271 628. Asukkaista on mustia 98,5 % eli 1 253 037 ja valkoisia 1 421 eli 0,11 %. Syynä valkoisten vähäiseen osuuteen on se, että apartheid-hallinnon aikana Soweto oli mustille varattu alue. Soweto on apartheid-ajan kuuluisin mustien asuinalue, mutta nykyisin köyhyys keskittyy Ramaphosaan ja muihin sen kaltaisiin uudempiin hökkelikyliin. Nobelin rauhanpalkinnolla palkitut Nelson Mandela ja Desmond Tutu ovat molemmat asuneet alueella. Soweto on Johannesburgin suosituin nähtävyys ja sinne järjestetään turistikierroksia.
Itäinen konferenssi (NHL)
thumb|300px|Itäisen konferenssin logo Itäinen konferenssi  on toinen pohjoisamerikkalaisen jääkiekkoliiga NHL:n konferensseista Läntisen konferenssin ohella. Se koostuu 16 joukkueesta, jotka on jaettu Atlantin divisioonaan ja Metropolien divisioonaan. Konferenssin voittaja palkitaan Prince of Wales Trophy -palkinnolla, ja se kohtaa vuosittain Stanley Cupin finaaleissa Läntisen konferenssin mestarin. Itäisen konferenssin viimeisin mestari on Tampa Bay Lightning kaudelta 2019–2020. Eniten voittoja on Montreal Canadiensilla, yhteensä 25.
Hayes Alan Jenkins
Hayes Alan Jenkins (s. 23. maaliskuuta 1933) on yhdysvaltalainen taitoluistelija. Hän voitti neljä peräkkäistä maailmanmestaruutta vuosina 1953–1956. Vuoden 1956 talviolympialaisissa Cortina d'Ampezzossa hän voitti kultaa. Samassa kilpailussa pronssia saavutti hänen nuorempi veljensä David Jenkins. Vuoden 1952 talviolympialaisissa Oslossa Hayes Alan Jenkins sijoittui neljänneksi.
Kullilampi
Vesistösuhteet
Kullilampi (14.945.1.006) kuuluu Rautjoen valuma-alueeseen (14.945), joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Kymijoen vesistössä (14). Toinen jakovaihe on Karijärven valuma-alue (14.94) ja ensimmäinen on Mäntyharjun reitin valuma-alue (14.9). Kullilampi on Rautjoen valuma-alueen pienimpiä vakavesiä. Suurimmat ovat Rautjärvi ja Raajärvi. Kullilammen länsirannalta lähtee laskuoja pohjoiseen kohti Pöytjokea, joka virtaa itään Rautjärveen.
Korkeakirkollisuus
Korkeakirkollisuudeksi nimitetään kirkkokäsitystä, joka korostaa kirkon – varsinkin liturgista – traditiota, pappisvirkaa ja sakramentteja. Nimitys on lähtöisin anglikaanisen kirkon High Church -suunnasta. Luterilaisessa kirkossa termiä käytetään Euroopan luterilaisuudessa 1900-luvulla syntyneestä korkeakirkollisesta liikkeestä. Liikkeen ulkopuolella termi on monimerkityksinen ja sitä käytetään myös halventavassa merkityksessä.
Tausta
Käsitteet korkeakirkollisuus ja matalakirkollisuus ovat peräisin anglikaanisesta kirkosta, eivätkä alun perin kuulu luterilaisuuteen. Luterilaisuudelle, toisin kuin anglikaanisuudelle, oli alusta alkaen ominaista ykseys opissa, jolloin identiteetistä muodostui paljon yhtenäisempi. Luterilaisuudessa on myös korostettu, etteivät erilaiset käytännöt jumalanpalvelusmenoissa riko uskon yhteyttä. Modernissa protestanttisuudessa tätä on tulkittu niin, ettei liturgia ole olennaista luterilaisuudelle. Luterilaisen ortodoksian aikana luterilaiseen jumalanpalvelukseen erityisesti Saksassa kuului paikoittain, riippuen paikallisen maakirkon kirkkojärjestyksestä, paljon katolisia liturgisia seremonioita, joita nykytermein pidettäisiin "korkeakirkollisina". Pietismi ja valistusajan rationalismi kuitenkin karsivat näitä seremonioita ja jättivät luterilaisen jumalanpalveluksen melko yksinkertaiseksi, ehtoollisenvieton samalla harventuessa. 1800-luvulla suomalaisesta kirkkokäsikirjasta jopa sana "messu" poistettiin liian katolisena. Tästä pitkästä kehityksestä on syntynyt moderni mielikuva "harmaasta luterilaisuudesta".
Liikkeen teologia ja identiteetti
Ruotsin kirkossa korkeakirkollinen liike on laajempi kuin muissa luterilaisissa kirkoissa ja se on syntynyt pitkälti Englannin kirkosta tulleiden vaikutteiden johdosta jo 1900-luvun alusta lähtien. Suomessa liikkeen tunnetuimpia ruotsalaisia teologeja ovat Gunnar Rosendal, Bo Giertz ja Bertil Gärtner. Monet suomalaiset korkeakirkolliset papit ovat olleet jäseniä ruotsalaisessa Societas Sanctae Birgittae -rukousyhteisössä (SSB). Rosendalin kirja Kirkollinen uudistus synnytti Ruotsissa järjestön arbetsgemenskapen Kyrklig Förnyelse. Saksassa liike syhtyi Heinrich Hansenin teeseistä "Stimuli et clavi" (1917). Tärkeimpinä järjestöinä vaikuttavat Hochkirchliche Vereinigung Augsburgischen Bekenntnisses sekä 1950-luvun Die Sammlung -liikkeestä syntynyt Bund für evangelisch-katholische Einheit. Suomessa toimi jonkin aikaa kaksi yhteisöä, Helsingissä Sanct Henrikskretsen ja Turussa "liturgiset veljet" eli Mikael Agricolan veljespiiri. Liike on synnyttänyt myös veljistöjä, sääntökuntia ja luostareita.
Vaikutus
Korkeakirkollinen liike on ollut usein kirkollisena herätys- ja uudistusliikkeenä sekä valtiokirkko- että kansankirkko-ideologian vastailmiö, täyttäen tietynlaisen tyhjiön ja tässä mielessä vastannut tunnustuksellisen luterilaisuuden roolia Pohjois-Amerikassa. Suomessa korkeakirkollinen liike on saanut ehkä eniten vastakaikua Evankelisen herätysliikkeen piirissä. Merkittävimpänä korkeakirkollisen liikkeen saavutuksena erityisesti Ruotsissa voidaan pitää paluuta jokasunnuntaiseen ehtoollisen viettoon. Korkeakirkollisia vaikuttajia ovat Suomessa olleet Bengt Serenius, Sigtrygg Serenius, Toivo Harjunpää, Martti Parvio, Seppo A. Teinonen, Olavi Rimpiläinen, Eino Lehtisaari (SSB), Matti Aaltonen, Samppa Asunta ja Pentti Hämäläinen.
Suomi 1960-luvulla
Puoluepolitiikka
pienoiskuva|upright|Veikko Vennamo johti Suomen maaseudun puoluetta ja tunnettiin lennokkaista, poliittisista iskulauseistaan. Eduskunta hyväksyi lain puoluetuesta joulukuussa 1966, ja puolueet alkoivat saada valtion rahaa vuoden 1967 alussa. Puoluetuen suuruus riippui kunkin puolueen kansanedustajien määrästä. Vuonna 1969 tuli voimaan puoluelaki, jonka nojalla oikeusministeriöön perustettiin puoluerekisteri.
Kaarlo Tauriainen
Elämä ja ura
Tauriainen osoitti jo kouluikäisenä kiinnostusta maalaamiseen, sillä kodin lähelle majoittuneen oululaisperheen pojan kerrotaan antaneen hänen kokeilla vesiväreillä maalaamista, kun pojasta ei ollut auttamaan isäänsä halkotöissä. Hän suoritti kansakoulun oppimäärän kolmessa kuukaudessa vuonna 1914 ja kaksi vuotta myöhemmin siirtyi maamieskouluun, jossa koulun kuvataiteenopettaja huomioi Tauriaisen taiteellisen lahjakkuuden ja lahjoitti hänelle öljyvärit. Jo vapaussodan aikana samalla kun Tauriainen palveli Rannikkotykistössä vääpelinä ja vt. patterin päällikkönä, hän maalasi aktiivisesti tulojensa kartuttamiseksi.
Suomi 1960-luvulla
Sisäinen muuttoliike
Heti sodan jälkeen piti noin 425 000 ihmistä Karjalasta, Sallasta ja Petsamosta sijoittaa uudelleen ympäri Suomea. Sijoitukset tehtiin lähinnä maaseudulle, mikä aiheutti reilut kymmenen vuotta myöhemmin laajan muuttoliikkeen Itä- ja Pohjois-Suomesta etelään. Se oli suurin sisäinen muuttoliike koko itsenäisen Suomen historiassa. Suurin muuttoaalto alkoi 1950-luvulla, kiihtyi 1960-luvulla ja nousi huippuunsa 1970-luvun alussa, jonka jälkeen muutto alkoi selvästi hidastua.
Suomen sisäinen muuttoliike sijoittui lähinnä Uudenmaan lääniin. Pohjois-Karjala, Kainuu, Lappi ja Savo kärsivät tästä, sillä tuhannet ihmiset, lähinnä pienviljelijät löivät laudat mökkiensä ikkunoihin ja lähtivät etelän kasvukeskuksiin. Suurimmat kaupungit ja kauppalat vuonna 1969 olivat Helsinki (533 080 asukasta), Tampere (155 490 asukasta), Turku (154 719 asukasta), Espoo (92 717 asukasta), Lahti (89 360 asukasta) ja Oulu (86 608 asukasta). Näiden väkiluku kasvoi 1960-luvulla noin 15-50 prosentilla. Vielä vuoden 1959 lopulla vajaat 38 prosenttia suomalaisista asui kaupungeissa ja kauppaloissa, mutta vuoden 1969 loppuun mennessä kaupunki- ja kauppalaväestön osuus oli noussut hieman yli 50 prosenttiin.
Massamuutto Ruotsiin
Ruotsissa toimi noin 300 000 työikäistä suomalaista. Samalla suomalaisista tuli yksi Ruotsin suurimmista vähemmistöryhmistä. Ruotsissa suomalaiset työskentelivät lähinnä aloilla, joita ruotsalaiset karttoivat. Esimerkiksi Saabin ja Volvon tehtailla työskenteli tuhansia suomalaisia. Myös Ericsson oli suuri työnantaja.
Rahauudistus 1963
Rahanarvonkertoimen mukaan tuhat euroa vuonna 2017 vastasi noin 30 000 vuoden 1955 markkaa ja 43 000 vuoden 1960 markkaa. Vuoden 1963 luku on noin 475 markkaa ja vuoden 1969 luku noin 670 markkaa.
Tieliikenne
Vuonna 1967 Suomen yleisillä teillä oli 126 lossia, mikä oli 12 vähemmän kuin kymmenen vuotta aiemmin, vuonna 1957. Viimeinen valtatielossi korvattiin sillalla valtatie 4:llä Viitasaaren Hännilänsalmella vuonna 1961.
Arkkitehtuuri
Vuonna 1966 Kuopioon avattiin H-talo, Kaj Michaelin suunnittelema Suomen ensimmäinen kauppakeskus. Kaksi vuotta myöhemmin Espoon Tapiolaan avattiin kauppakeskus Heikintori, jonka oli suunnitellut Aarne Ervi. Muita merkittäviä 1960-luvulla valmistuneita rakennuksia ovat muun muassa Seppo Ruotsalaisen Puijon torni (1963), Viljo Revellin KOP-kolmio (1964), Jaakko Paatelan ja Reino Koivulan Meilahden tornisairaala (1965), Jaakko Kontion ja Kalle Räiken Helsingin jäähalli (1966) sekä Viljo Revellin ja Heikki Castrénin Makkaratalo (1967).
Kirjallisuus
Kuusikymmentäluvun lyriikka kapinoi edellisen vuosikymmenen modernismia vastaan. Runojen uusia ilmaisukeinoja olivat esimerkiksi katkelmat keskusteluista, tilastoista, luetteloista ja muiden tekijöiden runoista. Äänenpainoon tuli rosoisuutta sekä kaupunkiympäristöön liittyvää kuvastoa. Uuden sukupolven johtohahmoksi nousi runoilija, prosaisti, suomentaja, kuunnelmakirjailija ja pakinoitsija Pentti Saarikoski. Häneltä muistetaan erityisesti kokoelma Mitä tapahtuu todella? (1962), jossa kuvaillaan maailmaa hyvin todellisuushakuisesti rauhattomalla, liikkuvalla ja rennon puhekielisellä runoudella. Voimakkaimpia poliittisia äänenpainoja aikakauden lyriikassa edustivat Matti Rossi ja Pentti Saaritsa. Väinö Kirstinää taas pidettiin vuosikymmenen kokeilevimman suuntauksen, suomalaisen dadaismin, profeettana.
Teatteri
Kalle Holmberg teki läpimurtonsa 1960-luvulla: hänestä tuli Helsingin kaupunginteatterin ohjaaja 1965–1970 ja Suomen Teatterikoulun rehtori 1968–1971. Häneltä muistetaan useita ohjauksia, kuten Lapualaisooppera (1966) ja Rikhard III (1968). Lapualaisooppera lienee 1960-luvun tunnetuin kotimainen näytelmä; se on vallankumouksellisena koettu pasifistinen ja uusvasemmistolainen irtiotto pitkään vallinneesta oikeistolaisesta asenneilmastosta ja isänmaallisen perinnön taakoista.
Myös huvi- ja musiikkinäytelmiä esitettiin paljon. 1960-luvun kuluessa operettien laajasta kirjosta oli tosin karsiutunut teattereiden ja Kansallisoopperan käyttöön lähinnä lajityypin klassikot, kuten ulkomaalaiset Straussin Lepakko, Lehárin Iloinen leski ja Kálmánin Mustalaisruhtinatar. Vielä 1960-luvulla teatterinjohtajan oli aina varmistettava, että talossa oli joku operettisankariksi kelpaava, mutta operettisankarien esittämiseen vaadittavia taitoja oli vain kovin harvoilla ammattiteatterilaisilla.
Lapualaisooppera
Lapualaisooppera oli 21. maaliskuuta 1966 kantaesityksensä saanut näytelmä, jonka Arvo Salo kirjoitti. Musiikin sävelsi Kaj Chydenius. Lapualaisooppera kirjoitettiin juhlanäytelmäksi Helsingin ylioppilasteatterin 40-vuotisjuhlaan. Kantaesityksen ohjasi Kalle Holmberg.
Lapualaisoopperasta kehkeytyi myös oikeusjuttu, kun kapteeni evp. Artturi Vuorimaa nosti vahingonkorvauskanteen Arvo Saloa vastaan plagioinnista, koska Salo oli lainannut kohtia Vuorimaan kirjasta Kolme kuukautta Kosolassa ilman Vuorimaan lupaa.
Radio
Radiolupien määrän pitkään jatkunut kasvu tasaantui 1960-luvulle tultaessa. Vuosikymmenen loppupuolella kasvu muodostui etupäässä televisiolupiin sisältyneistä radioluvista sekä matka- ja autoradioiden lisääntymisestä eli käytännössä kotitalouksien toisesta tai kolmannesta radioluvasta. Puolentoista miljoonan radioluvan raja rikottiin vuonna 1965. Vuonna 1969 Suomi nousi radiolupatiheydessä (378 lupaa jokaista tuhatta asukasta kohti) Euroopan maista toiselle sijalle edellään vain Luxemburg. Vuonna 1969 radioluvan hinta oli 20 markkaa (vuoden 2021 rahassa 31,30 euroa).
Televisio-ohjelmia
Kuusikymmentäluvun suosituimpia televisio-ohjelmia olivat muun muassa kauppiaan elämää käsittelevä komediasarja Hanski ja tamperelaisen palkansaajaperheen elämästä kertova draamasarja Heikki ja Kaija. Ajalta muistetaan myös komediasarja Hulukkoset, piilokamerasarjat Pähkinä ja Piilokamera sekä draamasarjat Kunnon sotamies Svejkin seikkailuja ja Me Tammelat. Vuonna 1969 aloitettiin tuolloin uudehkoa merkittävää ilmiötä, lähiöelämää käsitellyt draamasarja Naapurilähiö.
Reporadio
Yleisradion uudeksi pääjohtajaksi, melko näkymättömäksi jääneen Einar Sundströmin tilalle, tuli vuoden 1965 alussa Eino S. Repo, jonka kaudesta muodostui myrskyisä. Repo julisti vuonna 1966 Informatiivisen ohjelmapolitiikan julistuksen, joka perustui oikeisiin tietoihin ja tosiasioihin perustuvan maailmankuvan tarjoamista ja kannusti rikkomaan vanhoja perinteitä ja tuomaan yhteiskunnan tabuja esiin. Alettiin puhua Reporadiosta, poliittisesti värittyneestä valtion mediasta.
Kevyen musiikin lähtö uudelle vuosikymmenelle
Ensimmäisen leimallisesti nuorison suosiman laulajan Lasse Liemolan ura oli 1960-luvulle siirryttäessä jo vähitellen hiipumassa. Ensimmäisiä suomalaisia rocklaulajina profiloituneita, vaikkakaan ei vielä kovin suuriksi tähdiksi nousseita, olivat vuosikymmenen alun Rock-Jerry, Timo Jämsen ja Pekka Loukiala. Lasse Liemolan manttelinperijäksi tuli vuonna 1963 Johnny Liebkind.
Humppakuumeesta rautalankavillitykseen
Italialainen poikasopraano Robertino saavutti 1960-luvun alussa suurta suosiota myös Suomessa, ja hänen innoittamanaan esiin nousi vuosina 1960 ja 1961 muutamia suomalaisiakin poikasopraanoja, kuten Esko Airikka ja Sakari Hotti. 1960-luvun alkupuolen suosikkeihin kuuluivat Sauvo Puhtilan, Eino Virtasen ja Jaakko Salon ideoimat Saukki ja Pikkuoravat, joiden kappaleita olivat esimerkiksi Jöröjukka-rock ja Pikkuoravien kuuraketti.
Beatlemania rantautuu Suomeen
1960-luvun loppupuolella suosiota sai suomalaisen bluesin ja psykedeelisen rockin pioneeri Blues Section, joka tunnettiin siitä, että yhtye itse sävelsi ja sanoitti omat kappaleensa, toisin kuin valtaosa suomalaisista rockyhtyeistä, jotka tekivät käännöscovereita ulkomaisista lauluista. Uusi blues-psykedeelisvaikutteinen rockmusiikki ei ollut maaseudulla kovinkaan suosittua, vaan se jäi lähinnä isoihin kaupunkeihin, kun ulkomaalaiset vinyylilevyt tulivat Suomeen lähes poikkeuksetta pari kuukautta myöhässä julkaisun jälkeen, toisin kuin Ruotsissa.
Tangobuumin ajat
Tangokuume synnytti myös tangoparodioita. Vuonna 1964 Kari Kuuva kirjoitti ja esitti Tango Pelargonian tarkoituksenaan panna halvalla yleensä synkkäilmeisiä suomalaisia tangoja. Vitsiltä putosi kuitenkin pohja, kun yleisö otti tämänkin kappaleen tosissaan, ja Kuuva sai todeta, että tango oli suomalaisille oikeasti vakava asia. Martti Innanen jatkoi samaa linjaa vuonna 1967 omalla kappaleellaan Elsa, kohtalon lapsi.
Folk ja kansanmusiikki
Maailmanlaajuinen folkmusiikin aalto vaikutti myös Suomessa lyhyehkön aikaa 1960-luvun loppupuolella. Keskeisenä vaikutteiden antajana suomalaisille muusikoille oli kanadalainen Buffy Sainte-Marie. Tunnettuja suomalaisia folkmusiikin esittäjiä olivat yhtyeistä Finntrio ja Hootenanny Trio, laulajista Anki Lindqvist ja Päivi Paunu. Heli Keinonen saavutti yllättävää, joskin pian ohimenevää menestystä levyttämällä itäkarjalaisia kansanlauluja. Kaustisen kansanmusiikkijuhlat järjestettiin ensimmäisen kerran kesällä 1968, ja vuotta myöhemmin tapahtuma keräsi Kaustiselle jo liki 30 000 kansanmusiikin ystävää. Juhlien päätähdeksi nousi Kaustisen purppuripelimannien johtaja Konsta Jylhä, jonka sävellyksistä tehtiin lukuisia levytyksiä.
Jazz
Jazz eli omaa elämäänsä populaarimusiikin varjossa. Porin Kirjurinluodolla järjestettiin kesällä 1966 ensimmäinen Pori Jazz -festivaali, joka nousi nopeasti Suomen huomattavimmaksi alan tapahtumaksi. Alusta lähtien esiintyjiä oli kotimaan lisäksi useista muista maista. Koska jazzin harrastajien joukko oli melko suppea, suomalaiset muusikot eivät pystyneet soittamaan jazzia ammattimaisesti, vaan he ansaitsivat toimeentulonsa joko soittamalla tanssiorkestereissa tai toimimalla kokonaan muilla aloilla. Huomattavimpia jazzmuusikoita olivat saksofonistit Gusse Rössi, Seppo Paakkunainen (”Paroni”) ja Eero Koivistoinen, pianistit Esa Katajavuori ja Heikki Sarmanto sekä rumpalit Matti Oiling ja Edward Vesala. Jazzin merkkitapauksia oli laulaja Ella Fitzgeraldin ja pianisti Oscar Petersonin vierailu Helsingin jazzklubilla huhtikuussa 1963.
Urheilu
Vuosikymmenen talviolympialaisissa suomalaiset saivat useita kultamitaleja maastohiihdossa. 1960-luvun menestynein suomalainen hiihtäjä lienee kolme olympiakultamitalia ja kaksi MM-kultamitalia voittanut Eero Mäntyranta, muita olympiavoittajia ovat muun muassa Kalevi Hämäläinen ja Väinö Huhtala. Veikko Kankkonen voitti yhden olympiakullan mäkihypyssä ja Kaija Mustonen pikaluistelussa.
Ruoka ja juoma
Ensimmäiset pizzeriat perustettiin Suomeen 1960-luvulla. Ravintoloissa käyminen oli vielä harvinaista, ja tiukka alkoholilaki jarrutti ravintolakulttuurin kehitystä. Keskiolut vapautettiin vuoden 1969 alussa, minkä jälkeen anniskeluravintoloiden määrä alkoi lisääntyä maaseudullakin. Alun perin uskottiin, että keskioluen vapautuminen saisi suomalaiset juomaan miedompia juomia ja vähentämään alkoholinkulutusta, mutta se saattoikin alkoholinkulutuksen ja samalla alkoholiperäiset terveyshaitat jyrkkään nousuun. Tiedot alkoholismin vaaroista olivat laajalti vielä hämärän peitossa. Viina oli edelleen kortilla, lopullisesti viinakorteista luovuttiin vuoden 1970 lopussa. 1960-luvulta alkaen myös naiset ja nuoret alkoivat enenevissä määrin juoda alkoholia, kun taas aiemmin suomalaisten alkoholinkulutus oli ollut lähes kokonaan miesten varassa. Naisia ei vielä 1960-luvulla useinkaan päästetty ravintoloihin ilman miesseuraa.
Valintamyymälät muuttavat kulutustottumukset
Kilpaillessaan asiakkaista valintamyymälät ottivat käyttöön ”suuren maailman” markkinointikeinot. Konsulentit hehkuttivat uutuustuotteita, amatöörimallit esittelivät vaatteita ja viihdemaailman tunnetut nimet houkuttelivat ostajia sisään. Ahkeria tavaratalokiertueiden tekijöitä 1960-luvun lopulla ja seuraavan vuosikymmenen alussa olivat muiden muassa Eemeli, Esa Pakarinen, Marjatta Leppänen ja Tapio Rautavaara. Pisimmälle uudenlaisen kaupankäynnin vei Pukeva, jonka tavaratalon pohjakerrokseen Helsingin Kaisaniemenkadulle rakennettiin muotinäytöksiä varten vuosikymmenen lopulla kokonainen teatteri näyttämöineen, katsomoineen ja valaistuslaitteineen.