Parima_seletuse_järeldamine
Parima seletuse järeldamise ratsionaalsus
Richard Boyd väidab, et parima seletuse järeldamine on usaldatav järeldamisreegel. Ta rõhutab kõigepealt, et teaduse metodoloogia, kuhu kuuluvad eksperimendi planeerimise, andmete hindamise, võistlevate hüpoteeside vahel valimise jne meetodid, on teooriasõltelised. Näiteks eksperimenti segavate tegurite kõrvaldamisel võetakse aluseks juba aktsepteeritud teooriad. Paistab, et see metodoloogia on usaldatav, sest ta on andnud muljeltavaldavalt täpseid teooriaid. Selle abil on leitud instrumentaalselt aina adekvaatsemaid teooriaid. Teaduse metodoloogiat seletab kõige paremini oletus, et teooriad, millele ta toetub, on vähemalt ligikaudu tõesed. Sellest ning asjaolust, et nende teooriateni jõuti peamiselt parima seletuse järeldamise teel, teeb Boyd järelduse, et parima seletuse järeldamine on usaldatav järeldamisreegel. Seda argumenti on süüdistatud tsirkulaarsuses, sest see põhineb eeldusel (et teaduse metodoloogia toetub ligikaudu tõestele taustteooriatele), mille usaldatavus põhineb parima seletuse järeldamisel, mille usaldatavus ongi kaalul. Stathis Psillos on sellele süüdistusele vastamisel võtnud appi Richard Braithwaite'i eristuse eeldusetsirkulaarsuse ja reeglitsirkulaarsuse vahel. Eeldusetsirkulaarse argumendi järeldus on selle eelduste seas. Reeglitsirkulaarse argumendi järeldus ütleb midagi mõne järeldamisreegli kohta, mida selles argumendis kasutatakse. Boydi argument on reeglitsirkulaarne, kuid mitte eeldusetsirkulaarne. Reeglitsirkulaarsetel argumentidel ei pruugi Psillose väitel olla vigast ringi, nimelt kui selle reegli kasutamine ei taga järeldust, et see reegel on usaldatav. Psillose väitel Boydi argumendi puhul just nii ongi. Isegi kui parima seletuse järeldamise reegli kasutamine Boydi argumendis võis viia järeldusele, et parima seletuse järeldamine ei ole usaldatav, võib võib argumendi reeglitsirkulaarsus ikkagi muret tekitada. Oletame, et mõni teaduskogukond toetub hoopis halvima seletuse järeldamise reeglile. Võib julgelt eeldada, et see viib enamasti väga ebaedukate teooriate omaksvõtmiseni. See kogukond võib siiski halvima seletuse järeldamist õigustada nii: "Teooriad kalduvad olema väga ebaedukad. Nendeni jõuti halvima seletuse järeldamise teel. See, et halvima seletuse järeldamine on usaldatav järeldamisreegel, st viib tõestelt eeldustelt enamasti tõestele järeldustele, on teooriate ebaedukuse halvim seletus. Järelikult halvima seletuse järeldamise teel võib järeldada, et halvima seletuse järeldamine on usaldatav reegel." Nii et reeglitsirkulaarsusel on veel midagi viga peale selle, mida Psillos ütleb. Ka Psillos ei ütle, et see, et reeglitsirkulaarne argument ei taga positiivset järeldust kõnealuse reegli kohta, ei ole argumendi kehtivuseks piisav. Teine tarvilik tingimus on see, et pole alust kahelda reegli usaldatavuses Ja halvima seletuse järeldamises on palju alust kahelda. Jäävad siiski küsimused, miks peaks lisatingimust aktsepteerima ja kas tõesti pole alust parima seletuse järeldamises kahelda. Mõned parima seletuse järeldamised ju viivad ebatõdede aktsepteerimisele. Pole selge, kui palju neid ebatõdesid peaks olema, et oleks alust seda reeglit mitte usaldada. Ja isegi kui reeglitsirkulaarsus ei ole vigane ega muul moel problemaatiline, jääb küsimus, kuidas Boydi argument saab parima seletuse järeldamise kriitikut veenda, kui see tugineb parima seletuse järeldamisele. Psillos ütleb, et filosoofiline argument ei peagi oponenti veenma, mõnikord piisab sellest, et ta aitab positsiooni pooldajal uskuda selle õigsust.